ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.03.07 р.                                                                               Справа № 18/50

за позовом: Амвросіївського центру зайнятості –робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнобов”язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття м. Амвросіївка, Донецької області

до відповідача: Селянського фермерського господарства „Кордон” с. Ульянівське, Амвросіївського району, Донецької області

про стягнення штрафу  в сумі 7828,00грн.

Суддя господарського суду Донецької області                         О.В.Овсяннікова

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу за участю  представників сторін:

від позивача: Водолазська-дов.

від відповідача : Стусов -керівник

Амвросіївський центр зайнятості –робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнобов”язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття м. Амвросіївка, Донецької області   звернувся з позовом  до  Селянського фермерського господарства „Кордон” с. Ульянівське, Амвросіївського району, Донецької області  про стягнення штрафу в сумі 7828,00грн.

У підтвердження заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачем порушена ст. 20 Закону України „Про зайнятість населення”, а тому з нього підлягає стягненню штраф.

Відповідач проти позову заперечує з посиланням на те, що розпорядження про вивільнення № 7 від 14.11.2006 року було скасовано розпорядженням № 8 від 26.12.2006 року і вивільнена особа фактично продовжувала весь час виконувати свої обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи та пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

14.11.2006 року відповідачем було видане розпорядження № 7, згідно з яким була звільнена з посади головний бухгалтер Стусова З.А. по ст.40 п. 1 КЗоТ України у зв”язку  зі скороченням штату.

Відповідно до ч. 1 п.5 ст.20 Закону України „Про зайнятість населення” (у подальшому – Закон) при вивільненні працівників (у тому числі працюючих пенсіонерів та інвалідів) у зв”язку із змінами в організації виробництва і праці,  у тому числі ліквідацією, реорганізацією  або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників, підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності, повідомляють про це  не пізніш як за два місяці в письмовій формі державну службу зайнятості, вказуючи підстави і строки вивільнення, найменування професій, спеціальностей, кваліфікації, розмір оплати праці, а в десятиденний строк після  вивільнення –направляють списки фактично вивільнених працівників, зазначаючи в них інвалідів.

Фактично відповідач порушив зазначену норму Закона і не повідомив державну службу зайнятості про скорочення штату.

Згідно з ч. 2 п.5 ст. 20 Закона у разі ненадання або порушення строків подання данних, зазначених у ч. 1 цієї статті з підприємства, установи, організації стягується штраф у розмірі річної заробітної плати за кожного вивільненого працівника.

За довідкою відповідача, наданою ним до центру зайнятості, річна заробітна плата вивільненого працівника  становить 3914,00грн.

Таким чином, сума штрафу, яка підлягає стягненню становить 3914,00 грн.

Суд вважає, що позивачем необґрунтовано нарахований до стягнення штраф в сумі 7828,00грн., оскільки штраф підлягає стягненню у розмірі річної заробітної плати за кожного вивільненого працівника.

Відповідальність, передбачена п. 5 ст. 20 Закону застосовується за будь-яке з перелічених порушень і не може застосовуватися у кратності за кожне порушення окремо.

Доводи відповідача про те, що розпорядження про вивільнення № 7 від 14.11.2006 року скасовано шляхом  винесення розпорядження № 8  від 26.12.2006 року з посиланням на його помилкове прийняття, судом не можуть  бути прийняті до уваги з приводу того, що розпорядження № 7 від 14.11.2006 року до 26.12.2006 року діяло певний час і вивільнена особа знаходилась на обліку у центрі  зайнятості, мала статус безробітної та отримувала допомогу по безробіттю.

Беручи до уваги викладене, суд вважає позовні вимоги частково обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 33,43,49, 82, 84-85 Господарського процесуального кодексу України, на підставі ст. 20 Закону України „Про зайнятість населення” , суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги  Амвросіївського центру зайнятості –робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнобов”язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття м. Амвросіївка, Донецької області  – задовольнити частково.

Стягнути з Селянського фермерського господарства „Кордон” (87352, Донецька область, Амвросіївський район, с. Ульяновське, вул. Комсомольська, 7, , р/р 1158 в КБ Приватбанк, МФО 335496) на користь  Амвросіївського центру зайнятості –робочого органу виконавчої дирекції Фонду загальнобов”язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття (87302, Донецька область, м. Амвроіївка, вул. Матвієнко, 26, ) 3914.00грн. штрафу.

В інший частині вимог  - відмовити.

Стягнути з Селянського фермерського господарства „Кордон” (87352, Донецька область, Амвросіївський район, с. Ульяновське, вул. Комсомольська, 7, , р/р 1158 в КБ Приватбанк, МФО 335496) в доход Державного бюджету України 102 грн. держмита та на користь Державного підприємства „Судовий інформаційний центр” 118 грн. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення оголошено 22.03.2007 року.

Рішення підписано 22.03.2007 року та набуває законної сили після закінчення десятиденного строку на його оскарження.

Суддя                                                                         Овсяннікова О.В.