СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

29.03.07                                                                                 Справа № 5/82пн-ад.

Господарський суд Луганської області у складі головуючого судді     Закропивного О.В., при секретарі Агафоновій С.В.,  розглянувши матеріали справи за позовом:

Лисичанського комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна контора № 4»(м. Лисичанськ, Луганської області, кв. Дружби народів, 39, код 20187779)  до управління праці та соціального захисту населення Лисичанської міської ради Луганської області (м. Лисичанськ, Луганської області, вул. Маліновського, 22а) та Головного управління державного казначейства України в Луганській області (м. Луганськ, вул. Луначарського, 93);

за участю представників сторін:

від позивача –Байрамов Є.В. (довіреність б/н від 26.12.06.);

від 1-го відповідача –Горбенко В.В. (довіреність № 149 від 11.01.07.);

від 2-го відповідача –Костюк О.І. (довіреність № 09-22/1-212-16 від 17.01.07.);

про визнання дій відповідачів протиправними та зобов’язання їх вчинити певні дії, –

В С Т А Н О В И В:

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про визнання дій 1-го відповідача щодо відмови в перерахуванні коштів в сумі 33791,96 грн. на утримання будинків і прибудинкових територій протиправними, зобов’язання його надати до Управління Державного казначейства в м. Лисичанську платіжні доручення для перерахування даних коштів та зобов’язати 2-го відповідача перерахувати дані кошти на рахунок позивача .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі відзивами на позовну заяву та їх представники в судовому засіданні позовні вимоги не визнали мотивуючи свої заперечення тим, що пряме фінансування комунальних підприємств на вищевказані цілі здійснюється лише у випадку відсутності у них заборгованості за енргоносії.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та надані ними докази в їх сукупності господарський суд приходить до висновку що вимоги позивача не підлягають задоволенню з урахуванням наступного.

Постановою КМУ від 11.01.2005р. № 20 затверджено Порядок перерахування в 2006 році деяких субвенцій на надання пільг, субсидій та компенсацій за рахунок надходження до загального фонду державного бюджету рентної плати за транзитне транспортування природного газу і за природний газ, що видобувається в Україні (далі Порядок).

Порядок визначає механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам для надання пільг та житлових субсидій населенню з оплати комунальних послуг.

Згідно цього Порядку, УПСЗН є останньою ланкою в цьому механізмі, не являючись прибутковою організацією, а діє тільки як розпорядник коштів, направлених Головним фінансовим управлінням Луганської облдержадміністрації.

В зв’язку з відсутністю повного фінансування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню з оплати комунальних послуг на погашення заборгованості комунальним підприємствам за надані субсидії та пільги, Кабінет Міністрів України розробив механізм перерахування субвенцій, згідно з яким комунальні підприємства мають змогу провести розрахунки за енергоносії на підставі протоколів-реєстрів.

В ході судового розгляду встановлено, що ЛКП ЖЕК № 4 являється боржником за спожиті енергоносії, тому має можливість провести розрахунки за надані пільги та-субсидії населенню з квартирної плати згідно з механізмом, затвердженим Порядком, склавши протокол-реєстр з підприємством, перед яким ЛКЕІ ЖЕК № 4 являється боржником. Що й було зроблено згідно протоколу № 1604 від 23.05.2006р., яким УПСЗН погасило заборгованість перед ЛКП ЖЕК № 4, а ЛКП ЖЕК № 4 перерахувало 9988 грн. СП «Лисичанськтепломережа», яке в свою чергу погасило свою заборгованість перед НАК «Нафтогаз Україна».

Як пояснили представники відповідачів Головне фінансове управління Луганської облдержадміністрації протягом 2006 року щомісячно повідомляло міськрайфінуправління, що перераховані грошові кошти енергосубвенції повинні бути спрямовані виключно на оплату пільг та субсидій населенню за квартирну плату, вивезення побутового сміття та рідких нечистот, по яких неможливо провести розрахунки згідно з механізмом затвердженим постановою КМУ від 11.01.2005р. № 20 (зі змінами, внесеними постановою КМУ від 16.01.2006р. № 21).

Однак, враховуючи потребу комунальних підприємств в надходженні коштів для виплати заробітної плати, проведення робіт по утриманню будинків і прибудинкових територій, УПСЗН в разі надходження енергосубвенції розподіляє кошти між комунальними підприємствами пропорційно сумам наданих пільг та субсидій. Так, ЛКП ЖЕК № 4 в 2006 році отримав 25923,03 грн. з субвенцій за надані пільги та субсидії.

Таким чином, суд вважає, що УПСЗН Лисичанської міської ради діяло в межах повноважень, наданих йому законодавством і його дії щодо відмови в перерахуванні коштів ЛКП ЖЕК № 4 не являються протиправними.

Також, відповідно до ст. 112 бюджетного кодексу України до повноважень Державного казначейства України належить здійснення бухгалтерського обліку усіх надходжень та видатків Державного бюджету України та касове виконання бюджету.

На теперішній час в управлінні Державного казначейства у м. Лисичанську Головного управління Державного казначейства України у Луганський області нема підстав для проведення розрахунків позивачем згідно ПКМУ від 11.01.2005 №20, оскільки, нема узгодженої схеми розрахунків.

Таким чином, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України  судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 17, 87, 94, 98, 112, 150, 158 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України,  –

П О С Т А Н О В И В:

1. В задоволенні адміністративного позову відмовити .

2. Судові витрати покласти на позивача.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п’ятиденного строку.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 03.04.07. у відповідності до вимог ст.ст. 160, 167 КАС України.

Суддя                                                                      О.В. Закропивний