ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.04.07 р.                                                                               Справа № 24/21

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В.Ломовцевої

При секретарі судового засідання Бєліковій Н.А.

за участю:

Прокурора

Представників сторін:

від позивача    не з’явився

від відповідача    не з’явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом   Товариство з обмеженою відповідальністю „ТВА” м. Донецьк

До відповідача    Товариство з обмеженою відповідальністю „Соломон-Аудит” м.Донецьк

про стягнення 10000 грн. 00 коп.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „ТВА” м. Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Соломон-Аудит” м. Донецьк про стягнення 10000 грн. 00 коп. попередньої оплати.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір № 24/11-1 від 24.11.2003р. на аудиторське обслуговування, додаткову угоду від 12.01.2004р. до договору, реєстри оплачених платежів 16.12.2003р. та 16.02.2004р. на суму 10000 грн.

Позивач надав заяву від 14.03.2007р., на підставі ст. 22 ГПК України та просить стягнути з відповідача 10000 грн. 00 коп. збитків.

Відповідач до жодного судового засідання не з’явився, відзив на позов та витребувані документи не надав, хоча був повідомлен про слухання справи належним чином, в тому числі рекомендованою поштою з повідомленням.

Справа слуханням неодноразово відкладалась з метою надання відповідачу права на захист, але відповідач не скористався своїм процесуальним правом.

Відповідно до довідки Головного управління статистики в Донецькій області від 22.02.2007р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Соломон-Аудит” м. Донецьк на момент розгляду справи значиться у держреєстрі як юридична особа.

Справу розглянуто за наявними в ній матеріалами згідно ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача  суд ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем укладено договір № 24/11-1 від 24.11.2003р. на аудиторське обслуговування, строком дії до 31.12.2004р. Договір укладено без протоколу розбіжностей, з додатковою угодою, підписаною обома сторонами.

Відповідно до умов договору, позивач доручає, а відповідач приймає на себе виконання аудиторського обслуговування позивача за період з 24.11.2003р. по 31.12.2003р.

У п. 1.2 договору зазначено, що строк здачі робот за договором – по мірі виконання аудиторського обслуговування господарсько-фінансової діяльності позивача за період з 24.11.2003р. по 31.12.2004р.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що вартість робот, які надає відповідач складає 5000 грн.

Згідно п. 1 додаткової угоди № 1 від 12.01.2004р. до вищезазначеного договору, підписаної обома сторонами, строк здачі робіт за спірним договором – до 16.02.2004р. Вартість робіт за договором складає 10000 грн.

Відповідно до п. 3.2 договору позивач здійснює платежі грошових коштів на рахунок відповідача як попередню оплату або протягом 5 днів з моменту підписання акту виконаних робіт.

На виконання умов договору позивач перерахував на користь відповідача передплату в розмірі 10000 грн., а саме 5000 грн. 16.12.2003р. та 5000 грн. 16.02.2004р., що підтверджується відповідними банківськими реєстрами оплачених платіжних документів.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Відповідач свої договірні зобов’язання щодо виконання аудиторського обслуговування позивача, на момент розгляду справи, не виконав, у зв’язку з чим останній звернувся до суду з вимогою стягнути 10000 грн. збитків, посилаючись на ст. 612 ЦК України.

Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов’язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов’язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитись від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного пава, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Згідно з приписами ст.ст. 224, 225 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. При цьому під збитками розуміються витрати, зроблені управною стороною, втрата або пошкодження її майна.

Статтею 623 ЦК України передбачено, що сторона, яка порушила зобов'язання повинна відшкодувати заподіяні в результаті цього збитки. При цьому розмір збитків, завданих порушенням зобов’язання, доказується кредитором.

Складовими збитків є наявність збитків, протиправна поведінка боржника, причинний зв’язок між протиправною поведінкою та збитками.

Факт заподіяння відповідачем позивачу збитків за договором на аудиторське обслуговування № 24/11-1 від 24.11.2003р. в розмірі 10000 грн. доведено позивачем,  підтверджено матеріалами справи та відповідачем не спростовано.

Враховуючи вищевикладене позов підлягає задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального Кодексу України.

В судовому засіданні оголошено рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального Кодексу України.

На підставі ст.ст. 526, 611, 612, 623 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 224, 225 Господарського кодексу України, Порядку забезпечення галузей національної економіки та населення природним газом, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. № 1729, керуючись ст.ст. 4-2, 4-3, 33, 34, 38, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України,  господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „ТВА” м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Соломон-Аудит” м. Донецьк про стягнення 10000 грн. 00 коп. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Соломон-Аудит” (83054, м.Донецьк, вул. Політбійців, 8/54, р/р 80 в АБ „Укрбізнесбанк”, МФО 334969, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „ТВА” (83005, м. Донецьк, вул. Героїв Панфілівців, 11, р/р 260001842 в АППБ „Аваль” м. Донецька, МФО 335076, ) 10000 грн. 00 коп. збитків, 102 грн. 00 коп. державного мита, 118 грн. 00 коп. плати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Повернути позивачу надмірно сплачене державне мито в розмірі 3 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту його прийняття.

Суддя                                                                         Ломовцева Н.В.