ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

25 грудня 2007 р. Справа № 14/132-07/02-2а

Суддя господарського суду Залімський І.Г. , розглянувши матеріали справи

за позовом:ТОВ "Міжгалузевої Фірми "Агроінвест", м. Вінниця

до:Дочірнього підприємства "Новофастівське", м. Погребище, Вінницька область

третя особа без самостійних вимог на предмет спору: Письменний Валерій Володимирович

про відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки в розмірі 31588,8 грн.

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду Вінницької області надійшла позовна заява №007/2007 від 21.12.07 товариства з обмеженою відповідальністю - міжгалузевої фірми "Агроінвест" про стягнення з дочірнього підприємства "Новофастівське" 31588,80 грн. понесених збитків в зв'язку з ремонтом пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля MAN 19/332, д/н АМ 2941 АЕ.

Розглянувши дану заяву суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, законодавство, на підставі якого подається позов.

Проте, в порушення вказаних норм в позовній заяві не вказано та не надано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Зокрема, не надано доказів на свідчення того, що відповідач по справі - ДП "Новофастівське" є власником автомобіля САЗ 3507, д/н 20-97 ВИР, та доказів того, що ТОВ МФ "Агроінвест" являється власником автомобіля MAN 19/332, д/н АМ 2941 АЕ, а саме не надано технічних паспортів на вказані транспортні засоби. Також, посилаючись на те, що ДТП з участю вказаних автомобілів сталася з вини Письменного В.В., який є працівником відповідача, позивач не надав доказів щодо наявності трудових відносин між Письменним В.В. та ДП "Новофастівське".

До того ж, з наданої позивачем Постанови Погребищенського районного суду від 17.09.07, не вбачається щодо яких саме автомобілів мало місце ДТП, що сталася 18.07.07 на 285 км автодороги Кременець- Б.Церква, та чи є учасниками вказаної ДТП автомобілі, належні позивачу і відповідачу.

Крім того, обґрунтовуючи вартість понесених збитків, позивач надає звіт №1212 від 03.07.07 про оцінку автомобіля MAN 19/332, держномер АМ 2841 АЕ, тоді як в прохальній частині позовної заяви просить стягнути збитки понесені у зв'язку з ремонтом автомобіля MAN 19/332, д/н АМ 2941 АЕ. Крім того, додані до позовної заяви рахунок фактура №СФ-0000117 від 05.10.07, акт здачі - прийняття робіт АКТ "ОУ-0000897 від 08.10.07 та калькуляція на ремонт стосуються автомобіля MAN 19/332, д/н АМ 2941 АЕ, що підтверджується їх текстом. До того ж, із вказаного звіту вбачається, що замовником оцінки є ЗАТ "Бердичів-Холод", тоді як вказана особа не є стороною по даній справі.

Зазначивши, що ВАТ "Страхова компанія "Країна" відшкодувала позивачу завдану йому шкоду в розмірі 24990 грн., позивач на підтвердження цього надав виписку банку по особовому рахунку за 28.11.07. Проте, відповідно до даного документу, кошти в розмірі 24990 грн. надійшли на рахунок ТОВ МФ "Агроінвест" як виплата страхового відшкодування згідно заяви №3778 від 23.11.07, тоді як заява позивача про виплату страхового відшкодування, додана до позовних матеріалів, датована 28 вересня 2007 року.

Відповідно до ст. ст. 1,12, 21 ГПК України, сторонами у господарському процесі можуть бути підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності.

Разом з тим, в даній позовній заяві в якості третьої особи без самостійних вимог вказано фізичну особу Письменного В.В., що, враховуючи норми ст. 27 ГПК України, не узгоджується з викладеним вище.

Також, позивачем не надано доказів сплати державного мита у встановленому розмірі.

Так, відповідно до ст.3 Декрету КМУ “Декрету Кабінету Міністрів “Про державне мито“, держмито з вимог майнового характеру сплачується у розмірі 1% від ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто не менше 102 грн. і не більше 25500 грн. Оскільки сума стягнення за даним позовом становить 31588,80 грн., державне мито має бути сплачено в розмірі 315,89 грн., натомість платіжним дорученням №27 від 21.12.07 до державного бюджету було перераховано державне мито в сумі 315,88 грн.

Крім того, при оплаті державного мита та витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу позивачем не додержано порядок їх сплати. Зокрема, відповідно до розділу 3 п.7 Інструкції Національного банку України „Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті”, реквізит "Призначення платежу" платіжного документа заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів одержувачу. Проте, з графи "призначення платежу" доданих до позову платіжних доручень неможливо встановити з якої саме позовної заяви сплачене державне мито та витрати на ІТЗ судового процесу, зокрема не вказано реквізити позовної заяви (номер, дата) та предмет спору.

За вказаних обставин, а також враховуючи, що ухвалою суду від 07 грудня 2007р. по справі № 11/46-07/02-2а витрати на ІТЗ, перераховані платіжними дорученням №23 від 29.11.07, були повернуті позивачу, судові витрати за даним позовом поверненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись п. п. 3, 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ :

1. Позовну заяву №007/2007 від 21.12.07 разом з матеріалами повернути позивачу.

2. Копію ухвали надіслати сторонам.

Суддя Залімський І.Г.