ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 січня 2007 р.

№ 6/277

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого

Добролюбової Т.В.

суддів

Гоголь Т.Г., Продаєвич Л.В.

за участю представників сторін
котрі  позивача
відповідача розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу

не з'явились, повідомлені належним чином не
з'явились, повідомлені належним чином
Державного обласного комунального підприємства “Донецькоблводоканал”

на рішення

господарського суду Донецької
області

від

16.10.2006 року

у справі
господарського суду

№ 6/277  Донецької області

за позовом

Державного обласного комунального
підприємства “Донецькоблводоканал”

до

Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1

про

стягнення 6210грн.

Державне обласне комунальне
підприємство “Донецькоблводоканал” звернулося до господарського суду Донецької
області з позовом про стягнення з Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
заборгованості за договором про надання послуг з питного водопостачання та
водовідведення НОМЕР_1 від 01.03.2006 року на загальну суму 6 210грн.

Господарський суд Донецької області
рішенням від 16.10.2006 року (суддя Подколізна Л.Д.) в задоволенні позовних
вимог відмовив з

Доповідач Гоголь Т.Г.

посиланням на те, що з 05.05.2006
року до 06.06.2006 року кафе “Експрес”,

яке належить відповідачу у справі,
було відключене від водопостачання, що підтверджується доданими до матеріалів
справи актами від 05.05.2006 року та 17.05.2006 року.

Державне обласне комунальне
підприємство “Донецькоблводоканал” звернулось з касаційною скаргою до Вищого
господарського суду України в якій просить рішення господарського суду
Донецької області від 16.10.2006 року скасувати, справу передати на новий
розгляд до господарського суду Донецької області посилаючись на те, що суд не в
повному обсязі з'ясував обставини, що мають значення для справи та на порушення
господарським судом норм матеріального та процесуального права, а саме статей 42
, 43, 22, 43, 85 Господарського процесуального кодексу
України, статті 209 Цивільного кодексу України. Скаржник також зазначив, що
господарський суд першої інстанції безпідставно не застосував норми пунктів 9.6
та 12.3 Правил користування системами комунального водопостачання та
водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Державного
комітету по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994 року № 65.

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1 надав до Вищого господарського суду України відзив на касаційну скаргу
проти доводів якої заперечує з підстав викладених в рішенні господарського суду
Донецької області і яке просить залишити без змін, а касаційну скаргу - без
задоволення.

Заслухавши доповідь судді Гоголь
Т.Г, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної
оцінки обставин справи, повноти їх встановлення в рішенні господарського суду
Донецької області у даній справі, Вищий господарський суд України вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 1117
Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи в касаційному
порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних
обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної
інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має
права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у
рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання
про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими,
збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Господарським судом Донецької
області встановлено, що 01.03.2006 року між Сніжнянським виробничим управлінням
водопровідно-каналізаційного господарства Державного обласного комунального
підприємства “Донецькоблводоканал” (підприємством) та Суб'єктом підприємницької
діяльності ОСОБА_1 (абонент) було укладено договір НОМЕР_1, за умовами якого
позивач зобов'язався подавати у своїх водопровідних мережах питну воду абоненту
в межах обумовлених об'ємів і узгодженого щомісячного графіка з урахуванням
затвердженого місцевими органами державної виконавчої влади ліміту або
максимально оговорених об'ємів залежно від технічних можливостей підприємства,
а абонент зобов'язався прийняти обумовлений об'єм води, що подається,
використовувати її та здійснювати оплату послуг відповідно до діючих тарифів.

Згідно з актом від 04.04.2006 року
для усунення порушень Правил користування системами комунального водопостачання
та водовідведення у містах та селищах України, затверджених наказом Державного
комітету України по житлово-комунальному господарству від 01.07.1994 року №65,
відповідачу була пред'явлена вимога про переніс водомірного вузла в точку
підключення до мереж Сніжнянського виробничого управління
водопровідно-каналізаційного господарства м. Сніжне в строк до 05.05.2006 року.

05.05.2006 року представник
Сніжнянського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства
склав акт про невиконання зазначеного припису, опломбував введення, тим самим перекривши
водопостачання в кафе "Експрес".

17.05.2006 року представником
Сніжнянського виробничого управління водопровідно-каналізаційного господарства
було здійснено перевірку в кафе “Експрес” водопроводу, наявності водомірів та
правильності їх встановлення, за результатами якої було складено акт, де
зазначено, що "пломба в збереженні, у разі зриву пломби розрахунок буде
проводиться згідно Правил п.9.6".

Державним обласним комунальним
підприємством “Донецькоблводоканал” був здійснений розрахунок витрат води за
травень 2006 року відповідно до п. 9.6 Правил користування системами
комунального водопостачання та водовідведення у містах та селищах України та
направлений на адресу суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 рахунок
НОМЕР_2 від 17.05.2006 року на суму 6210грн. Розрахунок зроблено за пропускною
здатністю труби вводу. Відповідачем рахунок оплачено не було.

Вищий господарський суд України
погоджується з висновком господарського суду Донецької області щодо
безпідставності нарахування позивачем витрат води  за травень 2006 року відповідно до п. 9.6
Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення у
містах та селищах України.

Зазначеним пунктом встановлено, що
при виявленні представником водоканалу витоку води в мережах абонента внаслідок
їх пошкодження або нераціонального водокористування, коли лічильник води на
вводі відсутній або не працює з вини абонента, водоканал виконує розрахунок
витрат води за пропускною здатністю труби вводу при швидкості руху води в ній 2
м/сек. та дією її повним перерізом протягом 24 годин на добу. Як вбачається з
наведеноъ норми основною умовою здійснення зазначеного нарахування є виявлення
представником водоканалу витоку чи використання води.

Пунктом 13.3 Правил користування
системами комунального водопостачання та водовідведення у містах та селищах
України водоканал може припинити подачу води абоненту у випадку
невиконання його вимог.

Пунктом 13.4. наведених Правил
передбачений розрахунок витрат води згідно з пунктом 9.6, на який
посилається позивач у своїй скарзі за наявності самовільного підключення
абоненту до водопроводу.

Натомість зазначеними правилами не
передбачена оплата витрат води за період, коли вона фактично не подається
отримувачу.

Зазначені обставини були досліджені
господарським судом в ході розгляду справи та встановлено, що з 05.05.2006 року
до 06.06.2006 року кафе "Експрес" було відключене від водопостачання,
а відтак рішення ухвалене на основі повного і об'єктивного дослідження поданих
доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм надана правильна
юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального
права, а доводи касаційної скарги визнаються непереконливими, оскільки
зводяться до необхідності вирішення касаційною інстанцією питань про додаткову
перевірку доказів, які містяться у матеріалах справи, що суперечить вимогам
статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, тому до
уваги не приймаються.

Відповідно до частини 2 статті 1117
Господарського процесуального
кодексу України до юрисдикції касаційної інстанції не відноситься повторна
оцінка доказів та встановлення обставин, що були встановлені господарськими
судами при попередньому розгляді справи.

Наведене спростовує доводи,
викладені в касаційній скарзі Державного обласного комунального підприємства
“Донецькоблводоканал”.

З огляду на зазначене та керуючись
статтями 108, 1115 , 1117, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд  України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Донецької області від 16.10.2006 року у справі № 6/277 залишити без змін, а
касаційну скаргу Державного обласного комунального підприємства
“Донецькоблводоканал” -без задоволення.

Головуючий суддя
Т. Добролюбова

Судді
Т. Гоголь

Л. Продаєвич