ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"04" квітня 2007 р.

Справа № 10/13.

За позовом приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Чернівці

до регіонального відділення Фонду
державного майна України по Чернівецькій області, м. Чернівці

третя особа на стороні відповідача
-Чернівецький технікум залізничного транспорту

про зобов'язання продовжити дію
договору оренди

Суддя       Т.І. Ковальчук

Представники:

Від позивача
-ОСОБА_2, дов. від 30.01.2007 р.

Від відповідача
-Кушнірюк Ю.Д., головний спеціаліст-юрисконсульт, дов. № 08-77/3800 від
13.12.2006 р.

Від третьої особи
-Димитрюк В.М., директор технікуму

За погодженим клопотанням учасників
судового процесу справу розглянуто поза межами двомісячного строку (а.с. 73).

СУТЬ СПОРУ:

Позивачка звернулася з позовом до
відповідача про зобов'язання продовжити дію договору оренди НОМЕР_1, у
подальшому уточнила позовні вимоги і просить вважати указаний договір
продовженим на строк та умовах,  передбачених
договором.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
між сторонами укладено договір оренди приміщень у будівлі, яка перебуває на
балансі Чернівецького технікуму залізничного транспорту, позивачка
дотримувалася умов договору і цільового використання орендованого майна,
відповідач повідомив позивача про припинення вказаного договору в зв'язку з
закінченням строку дії та забороною передавати в оренду майно органів
виконавчої влади, яким на думку відповідача є орендовані приміщення, однак
позивачка вважає, що вказані приміщення не відносяться до майна органів
державної влади, тому  у відповідності до
положень ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”,
ст. 283 ГК України договір є продовженим на новий строк на тих же умовах.

У відзиві відповідач позов не
визнав у зв'язку з тим, що орендовані позивачкою приміщення  згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України “Про
оренду державного та комунального майна” не можуть бути об'єктами оренди,
оскільки відносяться до об'єктів державної власності, що мають загальнодержавне
значення і не підлягають приватизації відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України
“Про приватизацію державного майна”, посилається відповідач також на те, що
майно Чернівецького технікуму залізничного транспорту закріплене за останнім на
праві оперативного управління, органом управління державним майном
Чернівецького технікуму залізничного транспорту є Міністерство транспорту
України, згідно з п. “б” ч. 2. ст. 5 Закону України “Про приватизацію
державного майна” загальнодержавне значення також мають об'єкти освіти, фізичної
культури, спорту і науки, що фінансуються за рахунок державного бюджету, що
також виключає можливість їх передачі в оренду.

Чернівецький технікум залізничного
транспорту надав відзив, у якому просив задовольнити позов, пояснив, що,
орендуючи приміщення їдальні технікуму, позивачка забезпечує її функціонування
і доступне харчування для студентів і працівників технікуму, своєчасно сплачує
орендну плату, в результаті чого держава отримує прибуток, орендоване майно
використовує за цільовим призначенням, передача приміщення їдальні в оренду не
завдає шкоди державі і технікуму.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, представник відповідача позов не визнав, пояснив, що
підставою припинення договору є законодавча заборона передавати майно технікуму
в оренду, представник третьої особи просив позов задовольнити.

Заслухавши пояснення учасників
судового засідання, розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні
обставини у справі, якими сторони обґрунтовують свої вимоги і заперечення проти
них, дослідивши та оцінивши в сукупності надані докази, проаналізувавши
законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов
висновку, що позов підлягає задоволенню.

Так, у ході судового розгляду
справи встановлено наступне.

01.04.2004 р. між приватним
підприємцем ОСОБА_1. та Регіональним відділенням Фонду державного майна України
по Чернівецькій області укладено договір оренди НОМЕР_1 нерухомого майна, що
належить до державної власності, а саме - приміщення площею 121,7 кв. м
вартістю 99626,27 грн., яке розміщене за адресою м. Чернівці, АДРЕСА_1 і
знаходиться на балансі Чернівецького технікуму залізничного транспорту, для
розміщення підприємства громадського харчування (а.с. 11).

Згідно з пунктом 10.1 вказаного
договору його укладено на строк 11 місяців -з 01.04.2004 р. по 28.02.2005 р.
включно, пунктом 10.6 договору визначалося, що його подальша пролонгація
можлива шляхом укладання сторонами договору додаткової угоди.

03.06.2005 р. сторонами було
укладено додатковий договір до договору оренди нерухомого майна НОМЕР_1, згідно
з пунктом 4 якого пункт 10.6 договору викладено в такій редакції: “У разі
відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього Договору
протягом одного місяця після закінчення строку його дії, він вважається
продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені
Договором” (а.с. 16).

Строк, на який продовжено дію
договору від 01.04.2004 р., вказаним додатковим договором не встановлено.

Організаційні відносини, пов'язані
з передачею в оренду майна державних підприємств та організацій, підприємств,
заснованих на майні, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у
комунальній власності (далі - підприємства), їх структурних підрозділів а також
майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського
використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим
або перебуває у комунальній власності регулює Закон України “Про оренду
державного та комунального майна” від 10.04.1992 р. № 2269-ХІІ (далі -Закон №
2269).

У відповідності до ч. 2 ст. 17
Закону № 2269 у редакції Закону України від 23.12.1997 р. у разі відсутності
заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом
одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим
на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Зазначена редакція вказаної статті діяла під час укладення сторонами договору
оренди НОМЕР_1 від 01.04.2004 р.

Як встановлено судом, термін дії
вказаного договору НОМЕР_1 закінчився 28.02.2005 р.

Відповідач протягом місячного
строку після закінчення строку дії договору НОМЕР_1 від 01.04.2004 р. не
звертався до позивачки з заявою про припинення або зміну умов договору.

Отже, у відповідності до положень
ч. 2 ст. 17 Закону № 2269 договір НОМЕР_1 від 01.04.2004 р. вважається
продовженим на тих самих умовах та на той самий термін, а саме на 11 місяців,
тобто до 31.01.2006 р., а згодом ще на 11 місяців - до 31.12.2006 р.

18.01.2007 р. відповідач надіслав
позивачці листа за № НОМЕР_2, у якому повідомив, що у зв'язку із закінченням
терміну дії договору оренди НОМЕР_1 від 01.04.2004 р. та враховуючи вимоги
листа НОМЕР_3, яким ФДМУ України відповідно до рішення Спеціальної контрольної
комісії з питань приватизації при Верховній Раді України від 11.10.2006 р.
відкликав інструктивний лист від 29.06.2006 р. № 10-16-9324 “Щодо оренди
окремих видів майна органів державної влади” у зв'язку з тим, що згідно з
вказаним рішенням Спеціальної контрольної комісії з питань приватизації при
Верховній Раді України майно органів виконавчої влади має загальнодержавне
значення і тому не підлягає передачі в оренду (а.с. 17).

Таким чином, підставою для
звернення відповідача з листом про припинення дії договору оренди є те, що
передане позивачці в оренду державне майно не може бути предметом оренди,
оскільки воно відноситься до майна органів виконавчої влади, має
загальнодержавне значення і не може бути об'єктом оренди.

Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону № 2269
не можуть бути об'єктами оренди, зокрема, об'єкти державної власності, що мають
загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до частини
другої статті 5 Закону України “Про приватизацію державного майна”, а також
об'єкти, включені до переліку об'єктів права державної власності, що не
підлягають приватизації, затвердженого Законом України “Про перелік об'єктів
права державної власності, що не підлягають приватизації”, які випускають
підакцизну продукцію, крім цілісних майнових комплексів, які випускають
підакцизну продукцію, переданих в оренду до набрання чинності Законом України
“Про внесення змін до Закону України “Про оренду державного та комунального
майна” від 29 червня 2004 року.

Частиною  2 ст. 5 Закону України “Про приватизацію
державного майна” визначено перелік об'єктів державного майна, що мають
загальнодержавне значення і не підлягають приватизації, відповідно, заборонена
передача їх в оренду. Зокрема, згідно з цим переліком загальнодержавне значення
мають об'єкти, які забезпечують виконання державою своїх функцій, забезпечують
обороноздатність держави, її економічну незалежність, об'єкти права власності
Українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету
України, у тому числі майно органів виконавчої влади та органів місцевого
самоврядування, а також об'єкти, діяльність яких забезпечує соціальний
розвиток, збереження та підвищення культурного, наукового потенціалу, духовних
цінностей, у тому числі об'єкти освіти, фізичної культури, спорту і науки, що
фінансуються з державного бюджету.

У відповідності до п. 1.1 свого
Статуту, затвердженого наказом Державної адміністрації залізничного транспорту
України від 20.03.2003 р., Чернівецький технікум залізничного транспорту
заснований на державній формі власності, підпорядкований Міністерству
транспорту України та входить до складу Державної адміністрації залізничного
транспорту України (а.с. 18-19). Згідно з п. 3.2 Статуту технікум має право,
зокрема, здавати в оренду будівлі, споруди і обладнання, не пов'язані з
навчально-виховною та навчально-виробничою діяльністю (а.с. 24).

Стаття 1 Закону України “Про
транспорт” визначає, що транспорт є однією з найважливіших галузей суспільного
виробництва і покликаний задовольняти потреби населення та суспільного
виробництва в перевезеннях. Згідно зі ст. 21 цього Закону залізничний транспорт
входить до єдиної транспортної системи України.

У відповідності до ст. 22 Закону
України “Про транспорт” до складу залізничного транспорту входять підприємства
залізничного транспорту, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів,
рухомий склад залізничного транспорту, залізничні шляхи сполучення, а також
промислові, будівельні, торговельні й постачальницькі підприємства, навчальні
заклади, технічні школи, дитячі дошкільні заклади, заклади охорони здоров'я,
фізичної культури та спорту, культури, науково-дослідні,
проектно-конструкторські організації, підприємства промислового залізничного
транспорту та інші підприємства, установи та організації незалежно від форм
власності, що забезпечують його діяльність і розвиток. Закріплені за підприємствами,
об'єднаннями, установами та організаціями Міністерства транспорту України
транспортні засоби, споруди, фінансові ресурси, устаткування транспорту, шляхи
сполучення є загальнодержавною власністю і належать до єдиної транспортної
системи (ст. 9 цього Закону).

Згідно зі ст. 4 Закону України “Про
транспорт” державне управління в галузі транспорту здійснюють
Міністерство транспорту України, місцеві Ради народних депутатів та інші
спеціально уповноважені на те органи відповідно до їх компетенції.

Ст. 4 Закону України “Про
залізничний транспорт” установлено, що управління залізницями та іншими
підприємствами залізничного транспорту, що належать до загальнодержавної
власності, здійснюється органом управління залізничним транспортом - Державною
адміністрацією залізничного транспорту України (далі - Укрзалізниця),
підпорядкованим Міністерству транспорту України. Згідно зі ст. 5 цього Закону
майно, закріплене за залізницями, підприємствами, установами та організаціями
залізничного транспорту загального користування, є загальнодержавною власністю,
а управління майном підприємств залізничного транспорту загального користування
здійснюється Укрзалізницею в межах повноважень, визначених чинним
законодавством України.

У відповідності до Положення про
Державну адміністрацію залізничного транспорту України, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України від 29.02.1996 р. № 262, Державна
адміністрація залізничного транспорту (Укрзалізниця) є органом управління
залізничним транспортом загального користування, підвідомчим Мінтрансу, і має
право здійснення контролю за ефективністю використання і збереженням
закріпленого за підприємствами державного майна.

Орендовані позивачкою приміщення
належать до державної форми власності, знаходяться на балансі технікуму і зареєстровані
за ним на праві оперативного управління (а.с. 45, 46, 85). Ст. 137
Господарського кодексу України визначено, що правом оперативного управління
визнається речове право суб'єкта господарювання, який володіє, користується і
розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним
органом) для здійснення некомерційної господарської діяльності у межах,
встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також власником майна
(уповноваженим ним органом).

Відтак, неправомірно ототожнювати правовий
статус майна органів виконавчої влади і державного майна, закріпленого за
державними підприємствами і установами, управління яким здійснюється
уповноваженим державним органом.

Таким чином, суд дійшов висновку,
що закріплене за Чернівецьким технікумом залізничного транспорту не є майном
органу виконавчої влади, а саме Міністерства транспорту України, в розумінні 2
ст. 5 Закону України “Про приватизацію державного майна”,  яке не може бути об'єктом оренди. На користь
такого висновку свідчить і саме рішення Спеціальної контрольної комісії з
питань приватизації при Верховній Раді України
від 11.10.2006 р., яка розглядала Інструктивний лист ФДМ України від
29.06.2006 р. № 10-16-9324 стосовно можливості надання в оренду приміщень саме
міністерств і відомств, а не підприємств і установ, які входять до системи
відповідного міністерства чи відомства.

Необгрунтованими є також посилання
відповідача, що згідно з п. “б” ч. 2 ст. 5 Закону України “Про приватизацію
державного майна”  державне майно, яке
закріплене за Чернівецьким технікумом залізничного транспорту, не може
передаватися в оренду, оскільки останній є об'єктом освіти, що фінансується з
державного бюджету.

Згідно з п. 8.3 Статуту
Чернівецький технікум залізничного транспорту є навчальним закладом, який фінансується
за рахунок коштів загального та спеціального фондів Державного бюджету і дійсно
згідно з “б” ч. 2 ст. 5 Закону України “Про приватизацію державного майна” та
ч. 2 ст. 4 Закону № 2269 не може передаватися в оренду, але об'єктом оренди
згідно з договором НОМЕР_1 від 01.04.2004 р. є не Чернівецький технікум
залізничного транспорту як заклад освіти в цілому, а частина його приміщень,
заборони щодо передачі яких в оренду законодавством не встановлено.

За таких обставин суд дійшов
висновку, що вказана в листі відповідача від 18.01.2007 р. № НОМЕР_2  підстава для припинення договору оренди
НОМЕР_1 від  01.04.2004 р. не заснована
на законі, а тому вказаний договір належить визнати продовженим на такий же
строк і на тих самих умовах у відповідності до ст. 17 Закону № 2269.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В
:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати продовженим договір оренди
від 01 квітня 2004 року НОМЕР_1, укладений між приватним підприємцем ОСОБА_1 та
Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Чернівецькій області
на строк  та умовах, передбачених цим
договором.

За згодою учасників судового
розгляду в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Оформлене у відповідності до вимог статті 84 Господарського процесуального
кодексу України рішення підписане 06 квітня 2007 року.

Суддя
Т.І. Ковальчук.