КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2007                                                                                           № 25/188

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Корсака В.А.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Моргаєнко  К.О. (за довір.),

від відповідача 1 - Крутяк Р.О. (за довір.),

від відповідача 2: нез’явився,

від третьої особи: Власович С.К. (за довір.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл Транзит"

на рішення Господарського суду м.Києва від 02.02.2007

у справі № 25/188

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Оіл Транзит"

до                                                   Державна митна служба України

Державне казначейство України

третя особа відповідача           Енергетична регіональна митниця

третя особа позивача

про                                                  відшкодування шкоди

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 02.02.2007 р. у справі №25/188  в позові відмовлено.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить оскаржуване рішення  скасувати повністю, оскільки вважає, що воно прийнято судом в порушення норм матеріального права, у справі прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі позивач посилається на неправомірність відмови  Центральної енергетичної митниці у проведенні митного оформлення товару (нафти), якого позивач здійснював поставку на умовах РСА лінійно-виробнича диспетчерська станція „Броди" згідно контракту № 1401/03 від 14.01.2005 укладеного з компанією „МИНКО ЕНТЕРПРАЙЗИЗ ЛТД". Стверджує, що саме простоювання товару з вини митниці призвело до понесення позивачем збитків в сумі 4 018 769, 38 грн., що є підставою для відшкодування державою завданих збитків.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,  дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків та обґрунтовано відмовив в позові, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, позивач звернувся з позовом про стягнення з держави в особі Державної митної служби України збитків на загальну суму 4 018 769, 38 грн., завданих внаслідок неправомірної відмови Центральної енергетичної митниці у митному оформленні нафти, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що через неправомірні дії Центральної енергетичної митниці позивачу було  завдано збитків в зазначеній сумі, що була сплачена за вимушене зберігання нафти, через відмову у митному оформленні митницею (видано талони відмови № 30/2-1 від 29.01.2005, № 30/2-2 від 30.01.2005, № 30/2-3 від 06.02.2005 р.).

Судом першої інстанції було встановлено, що згідно договору № 1001-5/002-00 від 17.01.2005 ВАТ „Укртранснафта" здійснювалося зберігання нафти позивача в наступній кількості: з 27.01.2005 по 29.01.2005 - 35000 тн., 30.01.2005 - 62 826,1 тн., з 31.01.2005 по 31.03.2005 - 65 000 тн., з 01.04.2005 р. по 03.04.2005 р. - 47 067 тн., 04.04.2005 р.- 29134 тн., 05.04.2005 р.- 13 057 тн. (у відповідності до наявних в матеріалах справи Актів виконаних послуг та звірки взаєморозрахунків від 31.01.2005 р., від 28.02.2005 р., від 31.03.2005 р. та від 12.04.2005 р., а також Актів виконаних послуг із зберігання нафти для ТОВ „Оіл-Транзит" №1 від 31.01.2005 р., № 2 від 28.02.2005 р. , №3 від 31.03.2005 р. , №4 від 07.04.2005 р.)

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою.

Згідно ч.4 ст.91 ЦК України, цивільна правоздатність юридичної особи виникає з  моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Матеріалами справи підтверджується, що Центральна енергетична митниця на момент вирішення спору є ліквідованою, відповідний запис виключений з єдиного державного реєстру, а тому вона не може нести цивільні права та обов'язки, її правонаступника не зазначено. Позивачем у справі не надано доказів того, що відповідач-1, Державна митна служба України є правонаступником Центральної енергетичної митниці і має нести обов’язки ліквідованої юридичної особи.

Під час розгляду справи судом було встановлено, що Енергетична регіональна митниця створена наказом Державної митної служби України від 25.06.05р. №587, як нова юридична особа. Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців", Енергетична регіональна митниця пройшла процедуру реєстрації новоствореної юридичної особи без правонаступництва та згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію від 25.07.05р. отримала код ЄДРПОУ за номером 33638964.

Оскільки матеріалами справи підтверджується, що Центральна енергетична митниця на момент вирішення спору є ліквідованою, відповідний запис про відповідача виключений з єдиного державного реєстру, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що вимоги щодо стягнення збитків не підлягають задоволенню, оскільки відповідач є ліквідованим як юридична особа без встановлення правонаступника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Оіл Транзит” залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду  м. Києва  від 02.02.2007 р. у справі №25/188 залишити без змін.

3. Матеріали справи №25/188  повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді