ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2007 р.
№ 10/407-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П.- головуючого, Плюшка І.А., Стратієнко Л. В.,

за участю представника позивача Бондаренка О. В. дов. від 05.07.2005 року № 556,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ТОВ "КаЗБеГ" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20 лютого 2007 року у справі господарського суду Дніпропетровської області за позовом ТОВ "КаЗБеГ" до ТОВ "Портал Люкс" про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2006 року ТОВ "КаЗБеГ" звернулося з позовом до ТОВ "Портал Люкс" про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2006 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20 лютого 2007 року апеляційну скаргу ТОВ "КаЗБеГ" залишено без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської від 14 грудня 2006 року - без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20 лютого 2007 року та прийняти нове рішення.

ТОВ "КаЗБеГ" стверджує, що суди порушили положення п. 3 ст. 47, ст. 43 ГПК України та помилково не застосували до спірних правовідносин ч. 3 ст. 180 ГК України, ч. 6, 8 ст. 181 ГК України, ст. 638, 1212, 1213 ЦК України.

Стверджує, що відповідач не направляв ТОВ "КаЗБеГ" протокол узгодження розбіжностей до договору у відповідності з п. 6 ст. 181 ГК України.

У судове засідання не з’явився представник відповідача.

Враховуючи, що про час і місце розгляду справи сторони повідомлені належним чином, суд вважає за можливе розглянути касаційну скаргу за відсутності представника ТОВ «Портал Люкс».

Вислухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З оскаржуваних судових рішень вбачається, що позовні вимоги ТОВ "КаЗБеГ" про повернення майна, набутого без достатньої правової підстави, залишені без задоволення з тих мотивів, що договір купівлі-продажу промислового обладнання № 24 від 1 червня 2006 року є укладеним, тобто, майно відповідачем набуте за договором купівлі - продажу.

Однак з такими висновками судів погодитись не можна.

Відповідно до п. 6 ст. 181 ГК України у разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо.)

Згідно ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов’язана повернути потерпілому це майно.

Набувач, за приписом ст.1213 ЦК України, зобов’язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

З рішення суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції вбачається, що між позивачем та відповідачем мали місце правовідносини, спрямовані на укладення господарського договору № 24 від 1 червня 2006 року.

Суди встановили, що даний договір підписаний позивачем з протоколом розбіжностей від 6 червня 2006 року, який разом з договором було направлено відповідачу для узгодження зазначених в протоколі розбіжностей.

Відповідно до специфікації (додаток № 1 до договору № 24 від 1 червня 2006 року) відповідач отримав від позивача, згідно з актом приймання передачі від 26 червня 2006 року, майно на суму 60 982,19 грн.

Підтвердження розрахунку за отримане майно відповідач не надав, протокол узгодження розбіжностей за договором не надіслав.

Виходячи з положень п. 6 ст. 181 ГК України для чинності договору № 24 від 1 червня 2006 року відповідач повинен був направити позивачу письмове підтвердження його згоди з протоколом розбіжностей до даного договору.

Однак, суди на зазначену обставину суди уваги не звернули, та не з'ясували чи мав місце факт узгодження протоколу розбіжностей  відповідачем в розумінні п. 6 ст. 181 ГК України.

Положеннями п. 8 ст. 181 ГК України встановлено, що у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся).

Також суди не перевірили, чи викладені в протоколі розбіжностей положення відносяться до істотних умов, які є обов'язковими для чинності даного виду договорів.

Отже, відмовляючи в позові суди фактично не перевірили дійсність даного договору, а відтак, прийшли до передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення позову про повернення безпідставно набутого майна.

Викладене свідчить, що суди, в порушення вимог ст.ст. 38, 43, 65, 84, 105 ГПК України, не з’ясували суттєві для справи обставини та не здійснили повний і всебічний розгляд справи.

Враховуючи, що вказані обставини можуть суттєво вплинути на правильність юридичної оцінки обставин справи, оскаржувані судові рішення визнати законними не можна і вони підлягають скасуванню, а справа –передачі до місцевого господарського суду на новий розгляд в іншому складі суду.

Під час нового розгляду господарському суду необхідно врахувати наведене, більш ретельно перевірити доводи сторін, встановити дійсні обставини справи і прийняти рішення відповідно до вимог закону.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117 –11112 Господарського процесуального кодексу України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2006 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 20 лютого 2007 року.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області в іншому складі суддів.

Головуючий                                                                           Т. Козир

Судді                                                                               І. Плюшко

Л. Стратієнко