ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"17" липня 2007 р.                                                                            Справа  № 7/226

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Селищанський гранітний кар’єр»

до відповідача Рівненської обласної виробничо-кооперативно-державної асоціації по сільському господарству “Березнерайагробуд”

про стягнення  7380,18 грн. боргу

Суддя Маціщук А.В.

За участю представників сторін :

від поз.- юр-т Ковтуна О.Г./довіреність у справі/

Позивач просить стягнути з відповідача 7380,18 грн. боргу по розрахункам за щебневу продукцію, поставлену протягом 2004-2005 р.р. за накладними №690 від 01.11.04р., № 755 від 19.11.04 р., № 844 від 29.12.04 р., № 240 від 11.04.05 р., № 252 від 13.04.05 р., № 337 від 29.04.05 р., № 550 від 05.07.05 р.

Відповідач заперечень на позов не подав. Представник відповідача у судове засідання не з’явився. Про час і місце судового засідання суд повідомив сторони в установленому порядку.

Судом  встановлено  слідуюче.

Відповідно до ст.ст.33,34 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, надавши суду належні та допустимі докази.

Згідно зі ст.ст.173-174 ГК України господарські зобов'язання виникають з господарського договору тощо. За загальним правилом господарський договір викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Необхідність дотримання письмової форми обумовлена ст.208 ЦК України. Разом з тим, згідно зі ст.207 ЦК України та ст.181 ГК України договір може бути укладений в письмовій формі не тільки шляхом складання єдиного документу, правочин/договір вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, якими обмінялись сторони. При цьому за ч.7 ст.179, ч.1 ст.181 ГК України та ч.2 ст.207 ЦК України правочин, який вчиняє юридична особа, підписуються особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Відповідно до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.95 р., зареєстрованого Мінюстом України 05.06.95 р. за № 168/704 /далі по тексту –Положення/, - первинні документи є письмовими свідоцтвами, що підтверджують факти підприємницької та іншої діяльності, які впливають на рух товарно-матеріальних цінностей, стан майна, капіталу і фінансових результатів. Первинні документи слугують доказами того, що відбувся господарський договір. Для надання їм юридичної сили і доказовості згідно з п.2.4 Положення первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити як посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і складання первинного документа.

На підтвердження позовних вимог про стягнення боргу позивач представив суду ксерокопії накладних  № 690 від 01.11.04 р., № 755 від 19.11.04 р., № 844 від 29.12.04 р.,    № 240 від 11.04.05 р., № 252 від 13.04.05 р., № 337 від 29.04.05 р., № 550 від 05.07.05 р. та копії довіреностей, які не містять підписів посадових осіб і відомостей про те, на одержання якого товару (продукції) видані ці довіреності. Оригінали цих первинних документів суд витребував у позивача ухвалою про відкладення розгляду страви від 03.07.07 р. Позивач оригінали первинних документів не представив без поважних причин.

Суд звертає увагу, що накладні (копії) № 690 від 01.11.04 р., № 240 від 11.04.05 р.,  № 252 від 13.04.05 р., № 337 від 29.04.05 р. на загальну суму 6200,1 грн. не містять підписів уповноважених осіб про відпуск та одержання щебеню. За відсутності таких реквізітів видаткові накладні не можуть слугувати доказом одержання відповідачем продукції на суму 6200,1 грн. і, відповідно, - доказами грошового зобов’язання відповідача за си.ст. 173, 174, 193 ГК України. За таких обставин у суду відсутні підстави для задоволення позовної вимоги в цій частині.

В решті позовні вимоги суд залишає без розгляду з урахуванням такого. Представлені позивачем ксерокопії первинних документів (накладних і довіреностей) не завірені належним чином, як це передбачено нормами ст. 36 ГПК України, - підписом керівника та печаткою. Тому такі копії не можуть бути належними та допустимими доказами у цій справі. З метою всебічного, повного і об’єктивного розгляду всіх обставин справи господарський суд згідно зі ст. 65 ГПК України ухвалою про порушення справи від 22.05.07 р. та ухвалою про відкладення розгляду справи від 03.07.07 р. зобов’язав позивача представити оригінали документів, зокрема –накладних і довіреностей. Позивач витребувані документи не представив. Поважних причин, з яких не виконано вимогу суду, - не вбачається. Неподання позивачем витребуваних судом документів не дозволяють суду дослідити підстави позовної вимоги і вирішити спір в цій частині по суті.

Керуючись ст.49, п. 5 ст. 81, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у позові в частині стягнення боргу 6200,1 грн. боргу.

Залишити позов товариства з обмеженою відповідальністю “Селищанський гранітний кар’єр” без розгляду в частині стягнення 1180,08 грн. боргу.

Суддя