ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.07 р.                                                                             Справа № 41/90

м. Донецьк, вул. Артема, 157, к. 223

Суддя господарського суду Донецької області                                 Гончаров С.А.

при секретарі судового засідання Возневій Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Прокурора м. Артемівська в інтересах держави в особі Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Артемівськ

до відповідача: Приватного підприємства „Донресурс”, м. Артемівськ

про стягнення 346291,34 грн.

СУТЬ СПОРУ

Прокурор м. Артемівська в інтересах держави в особі Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Артемівськ, звернувся до суду з позовною заявою до Приватного підприємства „Донресурс”, м. Артемівськ про стягнення 346291,34 грн.

Ухвалою суду від "14" лютого 2007 року було відкрито провадження в адміністративній справі № 41/90 та провадження по справі відбувалось за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на наявність у відповідача податкової заборгованості в загальній сумі 346291,34 грн., яка виникла за податковими повідомленнями-рішеннями та складається з податку на додану вартість в розмірі 21291,34 грн., в тому числі штрафна санкція 7088,34 грн., та штрафної санкції за порушення норм законодавства щодо обігу готівки в розмірі 325000 грн. Прокурор зазначає, що визначена сума податку на додану вартість є узгодженою, але не сплачена у встановлені строки.

Прокурор вказує на те, що застосовані до відповідача заходи по стягненню заборгованості недостатні та не призвели до фактичного погашення заборгованості, у зв’язку з чим на підставі ст. 3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” просить стягнути суму податкового боргу з відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення та відмітка на копії ухвали від 29.03.2007 р. наявні в матеріалах справи, але у судове засідання не з’явився, представника не направив та причини неприбуття у засідання не повідомив, вимоги ухвал суду не виконав. Враховуючи викладене, а також те, що наявних в матеріалах справи документів та пояснень достатньо для прийняття постанови, суд вважає необхідним вирішити спір по суті.

У судовому засіданні судом досліджені надані сторонами документи: про правовий статус відповідача та статус відповідача як платника податків; акт перевірки, акти відмови від підпису, корінці податкових повідомлень-рішень, розрахунки, розрахунок суми боргу, корінець податкової вимоги, ухвали господарського суду, скарги, рішення про результати розгляду скарг, довідка про результати перевірки; листи, довідки БТІ, відділу земельних ресурсів, МРЕВ, довідка про рахунки.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

Відповідач зареєстрований як юридична особа рішенням виконкомому Артемівської міської ради від 19.02.1999 року за № 69рр, , знаходиться на податковому обліку в Артемівській ОДПІ з 25.02.1999 року.

За відповідачем рахується податковий борг у загальній сумі 346291,34 грн., який виник наступним чином.

Позивачем було проведено комплексну планову документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства відповідача за період з 01.10.2004р. по 01.10.2005р., про що складений Акт № 184/23/30276512/ДСК від 27.02.2006р. (надалі - Акт перевірки).

В ході перевірки позивачем встановлені порушення відповідачем п. 4.1 ст. 4 Закону України “Про податок на додану вартість”, в результаті чого завищено від’ємне значення по податку на додану вартість за січень 205 року у сумі 1225 грн., порушення п.п. 7.4.5 п. 7.4, п.п. 7.2.4 п. 7.2 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, в результаті чого занижено податок на додану вартість за червень 2005 року у сумі 12978 грн., порушення п. 2.6 „Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні” – підприємство несвоєчасно оприбутковувало готівку, що надходила до каси підприємства, у сумі 65000,00 грн.

На підставі встановлених порушень законодавства, відображених у акті перевірки, та внаслідок апеляційного узгодження первісно прийнятих позивачем податкових повідомлень-рішень, позивачем були прийняті податкові повідомлення-рішення: від 06.09.2006 року № /3, яким відповідачу зменшено суму бюджетного відшкодування на 1225,00 грн. та визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість та штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1837,50 грн.; від 06.09.2006 року № /3, яким відповідачу визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість за основним платежем в розмірі 12978,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 6489,00 грн.; від 11.09.2006 року № /2, яким відповідачу визначено суму штрафних (фінансових) санкцій за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій в розмірі 325000,00 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення були відправлені відповідачу поштою та отримані відповідачем 12.09.2006р., що підтверджується відповідною відміткою на повідомленні про вручення поштового відправлення.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач оскаржував податкові повідомлення-рішення від 06.09.2006 року № /3 та від 06.09.2006 року № /3 у господарському суді Донецької області шляхом подання позовної заяви про визнання недійсними таких повідомлень-рішень. Ухвалою від 17.01.2007 року по справі № 37/285а залишено без розгляду позовну заяву ПП „Донресурс”, м. Артемівськ до Артемівської ОДПІ про визнання недійсними зазначених податкових повідомлень-рішень. В апеляційному порядку зазначена ухвала не оскаржувалась.

Позивачем було складено першу податкову вимогу № 110 від 11.01.2007р. на суму 325000,00 грн., яка належним чином вручені відповідачу, про що свідчить відповідна відмітка на корінці зазначеної податкової вимоги. Проте, заходи, прийняті податковим органом щодо стягнення податкових зобов’язань, не призвели до їх погашення, строки їх добровільної сплати вийшли.

Визначені позивачем суми податкових зобов’язань відповідачем не сплачені та, відповідно до розрахунку суми боргу відповідача станом на 05.02.2007р. заборгованість відповідача складає 346291,34 грн., яку прокурор просить стягнути з відповідача. Наявність зазначеної заборгованості відповідача підтверджується матеріалами справи.

Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з положеннями п. “б” 4.2.2. ст. 4  Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податковий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі, якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Як вбачається з акту перевірки (підпункт 2.5) перевіркою встановлено заниження відповідачем бази оподаткування у січні 2005 року на суму 6125,00 грн., у результаті чого зменшено від’ємне значення податку на додану вартість у розмірі 1225,00 грн., а також заниження відповідачем податку на додану вартість за червень 2005 року у сумі 12978 грн.

Отже, податок на додану вартість у сумі 14203,00 грн. був нарахований позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства.

Як зазначено у податкових повідомленнях-рішеннях від 06.09.2006 року № /3 та від 06.09.2006 року № /3 до відповідача застосовані фінансові санкції з податку на додану вартість в загальній сумі 7101,50 грн.

Підставою для застосування штрафних санкцій є п. 17.1.3. ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідно до цієї норми, у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули. Тобто, застосування санкцій на підставі наведеної норми залежить лише від факту донарахування відповідачу податку на додану вартість.

У зв’язку з тим, що донарахування податку на додану вартість проведено відповідачу належним чином, на підставі норм законодавства та обставин, встановлених в ході перевірки, суд вважає обґрунтованим застосування до відповідача штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідно п. 7.3 „Положення про ведення касових операцій у національній валюті України”, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004 року № 637 у разі виявлення порушень установленого порядку ведення операцій з готівкою органи державної податкової служби України застосовують до порушників штрафні санкції на підставі подання органів контролю згідно з законодавством України.

Як вбачається з акту перевірки (підпункт 3.2.6) перевіркою встановлено, що в порушення п. 2.6 „Положення про ведення касових операцій у національній валюті України” відповідачем несвоєчасно оприбуткована готівка, що надходила до каси підприємства, у сумі 65000,00 грн.

Статтею 1 Указу Президента України „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки” передбачено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу, зокрема, за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п'ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

З огляду на наведене, суд вважає обґрунтованим застосування до відповідача штрафної санкції за порушення щодо обігу готівки в розмірі 325000,00 грн.

Згідно із п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України  “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Враховуючи, що відповідачем податкові повідомлення-рішення від 06.09.2006 року № /3, від 06.09.2006 року № /3, отримані, а також що зазначені податкові повідомлення-рішення не скасовані та не визнані недійсними, податкові зобов’язання, нараховані вказаними повідомленнями-рішеннями, у загальній сумі 21291,34 грн. є узгодженими.

Відповідно до п.п. 1.2., 1.3. ст. 1 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання – це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом; податковий борг (недоїмка) - податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк.

Підпунктом 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 наведеного закону встановлено, що у разі, коли відповідно до закону контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності - протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення про таке нарахування.

Оскільки узгоджені податкові зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 21291,34 грн., визначені зазначеними вище податковими повідомленнями-рішеннями,  не сплачені відповідачем у встановлений законом строк, такі зобов’язання є податковим боргом.

Відповідно до пп. 3.1.1. ст. 3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Щодо податкового повідомлення-рішення від 11.09.2006 року № /2, то воно також не скасовано, не визнано недійсним у судовому порядку, сплата застосованих  ним штрафних санкцій позивачем не проведена.

Відповідно до абз. 9 ст. 1 Указу Президента України „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки”, передбачені цією статтею штрафи в повному обсязі стягуються до державного бюджету в порядку, встановленому законодавством.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Прокурора м. Артемівська в інтересах держави в особі Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції до приватного підприємства „Донресурс” про стягнення 346291,34 грн. підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 124 Конституції України,  ст.ст. 1, 3, 4, 5, 17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, ст.ст. 2, 17-20, 69-72, 86, 87, 94, 158-163, 167, розд. 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Прокурора м. Артемівська в інтересах держави в особі Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Артемівськ до Приватного підприємства „Донресурс” про стягнення 346291,34 грн. - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства „Донресурс” (84500, м. Артемівськ, вул. Горького, 59/103, ) на користь Державного бюджету України (рахунок 0015, код платежу 14010100, банк одержувача ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, ) податковий борг з податку на додану вартість в розмірі 21291,34 грн.

Стягнути з Приватного підприємства „Донресурс” (84500, м. Артемівськ, вул. Горького, 59/103, ) на користь Державного бюджету України (рахунок 0015, код платежу 21080900, банк одержувача ГУ ДКУ у Донецькій області, МФО 834016, ) штрафну санкцію за порушення щодо обігу готівки в розмірі 325000,00 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня проголошення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                              Гончаров С.А.