ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2007 р.
№ 22/142

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:
Ходаківська І.П.

судді
Данилова Т.Б., Савенко Г.В.

розглянувши  матеріали касаційної скарги
Державного підприємства об’єднання "Артемсіль"

у справі
господарського суду Дніпропетровської області

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.01.2007 року

за позовом
відкритого акціонерного товариства "Міттал Стіл Кривий Ріг"

до
1) Державного підприємства об’єднання "Артемсіль"
2) Державного підприємства “Придніпровська залізниця”

про
стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

У березні 2006 року, відкрите акціонерне товариство „Міттал Стіл Кривий Ріг", звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Державного підприємства об'єднання "Артемсіль", та до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", про стягнення 545 грн. 06 коп., вартості недостачі поставленої на адресу позивача солі, за залізничною накладною № 52263864.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 11.04.2006 року (суддя Пуппо Л.Д.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.01.2007 року (судді Павловський П.П., Логвиненко А.О., Чус О.В.), в позові до Державного підприємства “Придніпровська залізниця” відмовлено. Позов до Державного підприємства об’єднання "Артемсіль" задоволено.

У касаційній скарзі Державне підприємство об’єднання "Артемсіль" посилається на порушення та неправильне застосування судами норм матеріального і процесуального права і просить рішення судів першої та другої інстанції скасувати.

Заслухавши   суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи скарги, судова колегія не вбачає підстав для її задоволення, виходячи із наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, а це підтверджується наявними у справі матеріалами, згідно накладної № 52263864 на адресу позивача у вагоні №64137631 прибула сіль. Надавши залізниці накладну і вантаж, відправник Державне підприємство об’єднання "Артемсіль" уклало з залізницею угоду на перевезення спірного вантажу на користь одержувача - позивача.

На станції призначення Кривий Ріг-Головний за заявкою одержувача, у відповідності з пунктом 52 Статуту залізниць України, здійснено зважування вантажу, в результаті якого виявлено, що у спірному вагоні його було менше, ніж вказано в накладній, на 5300 кг, про що 29.09.2005 року складений комерційний акт АЗ №021948/630. В акті зазначено, що по прибутті ознак втрати і викрадення вантажу не було, навантаження рівномірне "шапкою" нижче бортів на 200см, люки і двері вагону щільно зачинені. Комерційний акт складений у відповідності з Правилами складання актів.

З огляду на викладене відповідальність за виявлену недостачу повинна бути покладена на вантажовідправника, який відвантажив визначив масу вантажу у накладній.

За положеннями пунктів 2, 3, 6. 37 Статуту залізниць України, визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, підприємств..., які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються організація та основні умови перевезення вантажів.. Дія Статуту поширюється на перевезення залізничним транспортом, в тому числі і вантажів. Під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса, яка визначається останнім.

Відповідно до п.129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача... під час залізничного перевезення засвідчуються комерційними актами..., які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. При цьому особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини, згідно з ст. 166 Цивільного кодексу України.

Суд першої інстанції, а з чим погодився і апеляційний господарський суд вірно дійшли висновку про те, що розмір шкоди в даному випадку складається із вартості вантажу, який оплачений позивачем, але фактично не надійшов до нього.

За таких обставин та враховуючи, що господарським судом досліджені всі наявні у справі матеріали, їм дана належна правова оцінка, зокрема з урахуванням вимог підпункту "а" пункту 111 Статуту залізниць України, оскільки вантаж до одержувача прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, при відсутності ознак втрати вантажу під час перевезення, судова колегія не вбачає підстав для скасування постановлених судами рішень з наведених у касаційній скарзі мотивів.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.   1115,   1117,   1118,  1119,   11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного підприємства об’єднання "Артемсіль" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.01.2007 року залишити без змін.

Головуючий          І. Ходаківська

Судді          Т. Данилова

Г. Савенко