СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"22" січня 2007 р.
Справа  № 15/38

За позовом:           Суб'єкт підприємницької
діяльності -фізична особа - підприємець ОСОБА_1

До відповідача:  Комунальне підприємство «Рівненське міське
бюро технічної інвентаризації

про                       визнання
права власності

СУДДЯ  КОЛОМИС В.В.

Секретар судового засідання   Михалевська Л.В.

Представники:

від позивача  -
ОСОБА_2 (довіреність в справі)

від відповідача  -не з'явився

Стаття  20 ГПК України роз'яснена.

СУТЬ СПОРУ: Позивач
-приватний підприємець ОСОБА_1, м.Рівне, з врахуванням здійснених уточнень,
просить суд визнати за ним право власності на нежитлове приміщення загальною
площею 1948,30 кв.м, з врахуванням самочинно проведеної добудови 3-го та 4-го
поверхів, загальною площею 970,30 кв.м (позначені в технічному паспорті №
НОМЕР_1. літерою А-4 приміщення №1 та №2), як самостійний об'єкт нерухомого
майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. При цьому, просить суд зобов'язати
КП Рівненське МБТІ здійснити державну реєстрацію вищезазначеного нерухомого
майна.

Відповідач -КП Рівненське МБТІ в
судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і
місце розгляду справи, витребуваних доказів суду не надав.

А так, суд вважає за можливе згідно
ст.75 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами, оскільки
останніх достатньо для вирішення спору по суті.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши всі фактичні докази у справі, як кожний окремо, так і в їх
сукупності, давши цьому достатню і об'єктивну оцінку, суд прийшов до висновку
про обгрунтованість позовних вимог.

При цьому, суд встановив та
врахував таке.

Позивачу, на підставі договору
купівлі-продажу будівлі від 25.05.06 р. та згідно Витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, виданого 30.05.06 р. КП Рівненське МБТІ, належить
будівля адміністративно-господарського корпусу НОМЕР_4, загальною площею 978,0
кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Як з'ясовано судом, позивачем, з
метою покращення умов користування належним приміщенням та ефективного його
використання при здійсненні господарської діяльності було здійснено
реконструкцію вищезазначеного нерухомого приміщення, а саме,- добудовано третій
та четвертий поверх будівлі, із збільшенням загальної площі на 970,30 кв.м.

Викладене, відображено в наявних в
матеріалах справи довідці КП “Рівненське МБТІ”, технічному паспорті від
06.12.06 р. за НОМЕР_2, висновках судово-технічного дослідження НОМЕР_3 та про
технічний стан будинку АДРЕСА_1.

Як вбачається з висновку судово-технічного
дослідження, будівля АДРЕСА_1, з точки зору експлуатаційної надійності
конструкцій, відповідає чинним архітектурним і будівельним нормам. А для
подальшої надійної експлуатації і нормального функціонування досліджуваної
будівлі достатньо дотримання звичайних правил технічної екслуатації.

Враховуючи викладене, здійснена
позивачем добудова третього та четвертого поверхів нежитлового приміщення по
АДРЕСА_1 є самочинним будівництвом, оскільки вони збудовані без належного
дозволу (п.1 ст.376 ЦК України).

Відповідно до п.5 ст. 376 ЦК
України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки, суд може визнати
за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо
це не порушує права інших осіб.

В даному випадку право інших осіб
ніяким чином не порушується, оскільки здійснена ПП ОСОБА_1. добудова, проведена
в межах приміщення, яке належить останньому на праві власності.

Відповідно до ст.16 ЦК України,
серед інших способів захисту права є визнання такого права.

Відповідно до ст.392 ЦК України,
власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи викладене, та зважаючи на
те, що на даний час, в зв'язку з обставинами, що склалися, позивач фактично
позбавлений права вільно розпоряджатися належним йому майном, що в свою чергу є
порушенням гарантованих Конституцією України ст.4 Закону України “Про
власність”, ст.319 ЦК України прав, суд вбачає за необхідне усунути допущені
порушення і захистити право.

Судові витрати, передбачені ст.44
ГПК України і понесені позивачем в зв'язку з зверненням до суду за захистом
порушеного права за його згодою
лишаються за ним.

Керуючись статтями 49, 82-85
Господарського процесуального кодексу України,
господарський  суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

1.Визнати за приватним
підприємцем ОСОБА_1 м.Рівне право власності на нежитлове приміщення загальною
площею 1948,30 кв.м, з врахуванням самочинно проведеної добудови третього та
четвертого поверхів, загальною площею 970,30 кв.м (позначені літерою А-4
приміщення № 1 та №2 у технічному паспорті НОМЕР_2 від 06 грудня 2005 року, як
самостійний об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

2.Зобов'язати КП “Рівненське
МБТІ здійснити державну реєстрацію права власності на  нежитлове приміщення  загальною площею 1948,30 кв.м, з врахуванням
самочинно проведеної добудови третього та четвертого поверхів (внутрішні
приміщення, згідно проекту), загальною площею 970,30 кв.м., по АДРЕСА_1, як
самостійний об'єкт нерухомого майна.

Суддя

Рішення   підписано "24" січня 2007 р.