ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 р.
№ 18/310

Вищий господарський суду України у складі колегії суддів:

головуючого                                    Невдашенко Л.П.

суддів:                                               Михайлюка М.В.

Дунаєвської Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” в особі Київської обласної філії, м. Київ

на ухвалу
від 29.09.2006
Київського апеляційного господарського суду

у справі
господарського суду
№ 18/310
м. Києва

за  позовом

Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” в особі Київської обласної філії, м. Київ

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “ПІР”, м. Київ

про

стягнення 2 669,69 грн.

за участю представників сторін:

від позивача –                Березенко І.В., Шелягова О.А.

від відповідача –           не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.07.2006 р. припинено провадження у справі на підставі п. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач –Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку “Укрсоцбанк”  звернувся до апеляційного суду із скаргою.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від     29.09.2006 р. повернуто без розгляду апеляційну скаргу позивача на підставі п.п. 1, 3  ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Мотивуючи судове рішення апеляційний суд зазначив, що до апеляційної скарги не додано доказів сплати державного мита за подання апеляційної скарги.

Відповідно до п.3 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Крім того, зазначає суд апеляційна скарга підписана особою, право на підпис якої не підтверджено.

Оскаржуючи ухвалу апеляційного суду скаржник просить її скасувати, а справу направити на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду посилаючись на те, що при винесенні ухвали апеляційним судом порушено норми процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що чинним законодавством не передбачено сплати державного мита за подання апеляційних скарг на ухвали господарських судів.

Крім того, відповідно до Статуту АКБ “Укрсоцбанк” філії та представництва банку не є юридичними особами й здійснюють свою діяльність від імені банку відповідно до положень про філію чи представництво, довіреності банку.

Апеляційну скаргу подано юридичною особою –АКБ “Укрсоцбанк” та підписано особою повноваження якої підтверджені  довіреністю.

Заслухавши учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та її повноту, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку “Укрсоцбанк” звернувся до Київського апеляційного господарського суду із скаргою на ухвалу господарського суду м. Києва від 05.07.2006 р.

Апеляційною інстанцією скаргу банку не прийнято до розгляду з посиланням на те, що до скарги не додано доказів сплати державного мита у встановленому порядку та розмірі.

Порядок та розмір сплати державного мита визначено Декретом Кабінету Міністрів  України “Про державне мито” від 21.01.1993 № 7-93 із змінами та доповненнями.

Відповідно до п.2 ст. 2 Декрету державне мито справляється із позовних заяв і заяв кредиторів у справах про банкрутство, що подаються до господарських судів, та апеляційних та касаційних скарг на рішення та постанови, а також заяв про їх перегляд за нововиявленими обставинами.

Чинним законодавством не передбачено справляння державного мита із апеляційних і касаційних скарг на оскарження ухвали.

Відповідно до положень ст. 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб у господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника; представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації; повноваження сторони від імені юридичної особи можуть здійснювати її відособлений підрозділ, якщо таке право йому надано установчими або іншими документами.

Пунктом 15.2 Статуту Акціонерно-комерційного банку соціального розвитку “Укрсоцбанк” передбачено, що Банк зі своїми філіями, відділеннями та представництвами є єдиною системою.  Філії та представництва Банку не є юридичними особами й здійснюють свою діяльність від імені банку відповідно до положення про філію чи представництво, довіреності Банку та дозволу, виданого Банком –юридичною особою.

До матеріалів апеляційної скарги АКБ “Укрсоцбанк”, яку подано  її відособленим підрозділом –Київською міською філією та підписану заступником керуючого Київської міської філії АКБ “Укрсоцбанк”, додавалась копія довіреності  від 04.01.2006 р., якою Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку “Укрсоцбанк” уповноважує заступника керуючого Київською міською філією АКБ “Укрсоцбанк” на здійснення дій від імені АКБ “Укрсоцбанк”, зокрема оскаржувати будь-які рішення апеляційний господарських судів у встановленому законом порядку.

Апеляційний суд зазначає, що апеляційну скаргу подано Київською міською філією АКБ “Укрсоцбанк”, тоді як позов подано Київською обласною філією АКБ “Укрсоцбанк”, а тому апеляційну скаргу підписано особою право на підпис якої не підтверджено.

Зазначене спростовується тим, що юридична особа має право надати повноваження на представництво своїх інтересів відокремленому підрозділу як Київської міської філії так і Київський обласній філії АКБ “Укрсоцбанк”, оскільки стороною у даній справі є юридична особа –АКБ “Укрсоцбанк”.

За таких обставин висновок Київського апеляційного господарського суду  про те, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати, не відповідає дійсності.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що ухвала Київського апеляційного господарського суду від 29.09.2006 р. про повернення без розгляду апеляційної скарги є помилковою і підлягає скасуванню, а апеляційна скарга направленню до Київського апеляційного господарського суду для розгляду по суті.

Керуючись ст.ст. 1115, 1119, 11110 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного господарського суду від               29.09.2006 р. у справі № 18/310 скасувати, апеляційну скаргу направити до Київського апеляційного господарського суду для розгляду по суті.

Головуючий, суддя                                                                     Л.Невдашенко

Судді:                                                                                           М.Михайлюк

Н.Дунаєвська