ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2007 р.                                                                              Справа № 3/039-07

за позовом      Відкритого акціонерного товариства „Білоцерківсільмаш”, м. Біла Церква

до                     Приватного підприємства „Фірма „Мізан”, с. Антонівка

про                   стягнення 509,70 грн.

Суддя  Коротун О.М.

Представники:

позивача          Чупрун О.С. –адвокат (довіреність від 21.02.2007р.);

відповідача      не з’явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Відкритого акціонерного товариства „Білоцерківсільмаш” до Приватного підприємства „Фірма „Мізан” про стягнення 19 051,03 грн. заборгованості, з яких 18 705 грн. –основний борг, 93,52 грн. –3% річних, 252,51 грн. –інфляційні втрати, також позивач просив покласти на відповідача судові витрати.

Позов обґрунтовано нездійсненими розрахунками за отримане обладнання у розмірі 18 705 грн., необхідністю стягнення 3% річних, інфляційних в зв’язку з простроченням платежу та позивач просив покласти на відповідача судові витрати.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.02.2007 р. було порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду. Зобов’язано учасників судового процесу подати суду певні документи, вчинити певні дії та направити в судове засідання 22.02.2007 р. поважних представників.

Через загальний відділ господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання № 22/02-ч від 22.02.2007р. про розподіл судових витрат, в якому позивач просить стягнути з відповідача витрати пов’язані із оплатою послуг адвоката в сумі 3 000 грн.

В зв’язку з хворобою судді Коротун О.М. судове засідання 22.02.2007 р. не відбулося.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.03.2007р. розгляд справи призначено на 27.03.2007р. о 09:40 год.

Відповідач у судове засідання 27.03.2007 р. не з’явився, витребуваних судом документів не подав та не обґрунтував суду першої інстанції неможливість виконання вимог суду з причин, що від нього не залежать, хоча про знаходження в провадженні господарського суду Київської області справи № 3/039-07 був обізнаний, про що свідчить реєстр вихідної кореспонденції та повідомлення про вручення № 507996 від 07.02.2007р.

Через загальний відділ господарського суду Київської області від позивача надійшло клопотання № 27/03-02ч від 27.02.2007р. (в порядку ст. 22 ГПК України) про зменшення розміру позовних вимог, в якому зменшив суму позову та просив стягнути з відповідача 509,70 грн., з яких 210,43 грн. –3% річних та 299,27 грн. –інфляційні втрати, також позивач просив покласти на відповідача судові витрати та витрати на оплату послуг адвоката.

В судовому засіданні 27.03.2007р. представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав викладених в позовній заяві з врахуванням клопотання про зменшення розміру позовних вимог.

Справа розглянута за наявними матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника сторони, суд –

ВСТАНОВИВ:

Між Відкритим акціонерним товариством „Білоцерківсільмаш” (далі –позивач) та Приватним підприємством „Фірма „Мізан” (далі –відповідач) був укладений договір купівлі-продажу майна (обладнання) № 68 від 01.11.2006р. (далі –Договір).

Згідно п. 1.1. Договору, позивач зобов’язується передати, а відповідач зобов’язується прийняти та оплатити за встановленою ціною, та в обумовлені цим Договором терміни майно (обладнання) (далі –товар).

Відповідно до п. 1.3. Договору, предметом даного договору є: 1) Маслобрудовістоювач (1 шт.), вартістю з ПДВ –510 грн.; 2) Огорожа L 120 п.м., вартістю з ПДВ –6 000 грн.; 3) Автошляхи, площадки, благоустрій, вартістю з ПДВ –72 000 грн.; 4) Кабельні мережі, вартістю з ПДВ –9 000 грн.; 5) Мережі зв’язку, вартістю з ПДВ –600 грн.; 6) Мережі дощової каналізації, вартістю з ПДВ –8 400 грн.; 7) Мережі пром. каналізації, вартістю з ПДВ –12 000 грн.; 8) Пункт розподільчий ПР9-322-43, вартістю з ПДВ –240 грн.; 9) Кран-балка 3,2 т –(1 шт.), вартістю з ПДВ –1 800 грн.; 10) Щит силовий –(2 шт.) ЩС-67, вартістю з ПДВ –1 200 грн.; 12) Пункт розподільчий СПА-75 –(1 шт.), вартістю з ПДВ –120 грн.; 13) Силова шафа СПА-75 –(1 шт.), вартістю з ПДВ –120 грн.; 14) Пункт розподільчий СПА-75, вартістю з ПДВ –120 грн. Всього на 112 230 грн.

Згідно п. 4.1. Договору, оплата за товар здійснюється відповідачем протягом дванадцяти місяців з моменту підписання даного Договору рівними частинами, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок позивача.

Отже, відповідач повинен сплачувати позивачу кожного першого числа місяця по 9 352,50 грн. (112 230 грн. : 12 місяців = 9 352,50 грн.).

Фактично, позивач передав, а відповідач одержав товар, що підтверджується актом прийому-передачі від 14.11.2006р. на загальну суму 112 230 грн. та довіреністю серії ЯМХ № 707955 від 14.11.2006р.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст.ст. 11, 509 ЦК України між сторонами у справі виникли цивільні права і обов’язки (зобов’язання), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Статтею 265 ГК України встановлений обов’язок постачальника передати товар покупцю, та обов’язок покупця прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов’язання,  які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України  з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних  умовах звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем сплачено суму боргу у розмірі 37 410 грн. (по графіку платежів за чотири місяця).

Відповідно до ч. 1. ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч. 1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу  з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За таких обставин судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу з врахуванням нарахованих позивачем індексу інфляції, який складається: виходячи з суми 9 352,50 грн. за період 01.11.2006р. по 31.12.2006р., суму складає 168,34 грн.; виходячи з суми 9 352,50 грн. за період 01.01.2007р. по 31.01.2007р., суму складає 84,17 грн.; виходячи з суми 9 352,50 грн. за період 01.02.2007р. по 21.02.2007р., суму складає 46,76 грн.

За таких обставин судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу з врахуванням нарахованих позивачем 3 % річних, який складається: виходячи з суми 9 352,50 грн. за період 01.11.2006р. по 30.01.2007р., суму складає 210,43 грн.

Отже, підлягає стягненню з відповідача сума 299,27 грн. сума інфляційних втрат, 210,43 грн. розмір 3% річних.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з держа вного мита, сум що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат пов'язаних з оглядом та дослі дженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Позивач просить покласти на відповідача витрати на оплату послуг ад воката Чупрун О.С. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю за № 3016/10) у сумі 3 000 грн.

22.12.2006р. між позивачем (Замовник) та фізичною особою –підприємцем адвокатом Чупрун О.С. (Ад вокат) був укладений договір № 102/бц-с про надання юридичних послуг.

Відповідно до умов п. 1.1 Договору № 102/бц-с про надання юридичних послуг, позивач замовляє, а адвокат бере зобов’язання надати юридичні послуги у вигляді правового аналізу ситуації, що склалась у зв’язку із невиконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу майна (обладнання) № 68 від 01.11.2006р.; підбір та надання текстів нормативно-правових актів, необхідних позивачу із невиконанням з боку відповідача умов договору купівлі-продажу майна (обладнання) № 68 від 01.11.2006р.; підготовка тексту позовної заяви для звернення до господарського суду Київської області про стягнення заборгованості та штрафних санкцій з відповідача з приводу невиконання договору купівлі-продажу майна (обладнання) № 68 від 01.11.2006р.; участі у судовому засіданні в господарському суді Київської області для підтримання позовної заяви про стягнення заборгованості та штрафних санкцій з відповідача з приводу невиконання умов договору купівлі-продажу майна (обладнання) № 68 від 01.11.2006р.

Згідно п. 3.1.3. Договору № 102/бц-с про надання юридичних послуг, позивач зобов’язується оплачувати послуги адвоката.

За юридичні послуги надані на підставі зазначе ного договора, позивач сплатив адвокату 3 000 грн., про що свідчить наявне в матеріалах справи платіжне доручення № 59 від 21.02.2007р., з якої вбачається, що зазна чена сума сплачена позивачем адвокату повністю.

Судом зменшується сума стягнення з відповідача витрат, повязаних на оплату послуг адвоката до 300 грн., в зв’язку з тим, що сума стягнення по даній справі неспіврозмірна з заявленими витратами на послуги адвоката.

Оскільки, відповідачем 21.02.2007р. (після звернення позивача з позовом до суду) було сплачено суму боргу в розмірі 37 410 грн., судові витрати в цій частині покладаються на відповідача на підставі ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України господарський суд –

вирішив:

1.          Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства „Фірма „Мізан” (09052, Київська область, Сквирський район, с. Антонів, вул. Перемоги, 17, ; р/р 01 в БЦ філії АКБ „Мрія”, МФО 321325) на користь Відкритого акціонерного товариства „Білоцерківсільмаш” (09100, Київська область, м. Біла Церква, б-р. 1-го Травня, 13, ; р/р 0011 в ПІБ м. Біла Церква, МФО 321057) 299,27 грн. (Двісті дев’яносто дев’ять грн. 27 коп.) –інфляційних, 210,43 грн. (Двісті десять грн. 43 коп.) –3% річних, витрати на послуги адвоката 300 грн. (Триста грн. 00 коп.), 190,51 грн. (Сто дев’яносто грн. 51 коп.) витрат по сплаті державного мита, 118 грн. (Сто вісімнадцять грн. 00 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя