СУД
СУД
У Х В А Л А

02.03.07                                                                                 Справа № 16/385.

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали скарги відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Єлисей”, м. Луганськ

за позовом Акціонерного товариства закритого типу “Донбасстальконструкція”, м. Донецьк

до  Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Єлисей”,  м. Луганськ

про  стягнення 96000 грн. 00 коп.,

орган виконання судових рішень –Державна виконавча служба в Жовтневому районі м.Лугаснька,

при секретарі
Кочетова О.М.

За участю:

Від позивача
Вендель О.М., від 07.02.07,довіреність № 45,

Від відповідача
Соколов В.В., довіреність від 28.11.06№ 2,

Від органу виконання судового рішення

Іванов Є.Г., довіреність від 03.04.06. № б/н.

До початку слухання справи від учасників судового процесу вимоги про здійснення фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не надійшло, в зв’язку з чим технічна фіксація  не здійснювалась.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Відповідач  –Товариство з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Єлисей”,  м. Луганськ в порядку ст. 1212  ГПК України звернувся до господарського суду Луганської області зі скаргою від 20.10.2007року № 21,  в якій просить суд визнати  дії Державної виконавчої служби по винесенню постанови від 12.02.2007 року про арешт грошових коштів відповідача в сумі 106785 грн. 80 коп., противоправними і зобов’язати орган виконання рішень усунути зазначені порушення у зв’язку з тим, що в наказі суду по даній справі присуджена грошова сума у меншому розмірі –97078грн00коп.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що  20 жовтня 2006 року органом виконання судового рішення була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження на підставі наказу № 16/385, виданого 21.09.2006року господарським судом Луганської області, про стягнення з відповідача на користь позивача боргу у сумі 96000грн., судові витрати: витрати на сплату держмита у сумі 960грн.; витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі118грн(97078 грн. 00 коп.)

Відповідачу було запропоновано добровільно виконати наказ у строк 7 днів.

В зв’язку з тим, що боржник в наданий строк добровільно  не виконав судового  рішення, органом виконання судового рішення була винесена постанова від 07.11.2006року про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 9707грн 80коп.

В зв’язку з ухиленням від добровільного виконання наказу державним виконавцем були прийняті заходи передбачені Законом України “Про виконавче провадження”, а саме, постановами про арешт коштів божника від 17.01.2007року та 12.02.2007року, був накладений  арешт на кошти боржника.

Відповідач просить суд визнати дії органу виконання судового рішення противоправними  по винесенню постанови від 12.02.2007року  про арешт коштів боржника у сумі 106785 грн. 80 коп. та зобов’язати орган виконання судового рішення усунути зазначені порушення, обґрунтовуючи свою вимогу тим, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 20.10.2006року  стягненню з відповідача (боржника) підлягає 97078 грн.00коп., що підтверджується наказом господарського суду Луганської області виданого по справі 16/385, а не 106785грн 08коп. як це зазначено у  постанові .

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Статтею 45 Закону України «Про виконавче провадження»передбачено наступне: витрати органів державної виконавчої служби  на  організацію та   проведення   виконавчих  дій  щодо  забезпечення  примусового виконання  рішень  є  витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого  провадження  здійснюються   за   рахунок коштів   Державного   бюджету   України   та   коштів  виконавчого  провадження,  які  використовуються   у   порядку,   встановленому Кабінетом  Міністрів  України.Кошти виконавчого провадження складаються з: коштів виконавчого  збору,  стягнутого  з боржника в порядку, встановленому статтею 46 цього Закону;     авансового внеску стягувачів  на  проведення  виконавчих  дій  згідно із статтею 48 цього Закону; стягнутих з боржника витрат на проведення виконавчих дій;     інших надходжень, що не суперечать законодавству

Статтею  46 Закону передбачено, що у   разі   невиконання  рішення  у  строк,  встановлений  для добровільного  його  виконання,  з  боржника постановою державного виконавця,  яка  затверджується  начальником  відповідного  органу державної    виконавчої    служби,    якому    він   безпосередньо підпорядкований, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від  фактично  стягненої  суми  або  вартості  майна боржника, яке передане  стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення   немайнового   характеру   в   строк,   встановлений  для добровільного  його  виконання, з боржника після повного виконання рішення  в  тому  ж  порядку  стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина  і  в  розмірі  п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів  громадян  - з боржника - юридичної особи.

П.8ст 50 Закону встановлено: «стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, необхідних  для  виконання  за виконавчим документом з урахуванням витрат  на  виконання  та  стягнення виконавчого збору. У випадках коли  боржник  володіє  майном спільно з іншими особами, стягнення звертається  на  його  частку,  що  визначається судом за поданням державного  виконавця»

Згідно з п. 3. Статті 43 Закону «сума,   що   залишилася   після  повного  виконання  рішення, використовується на сплату штрафів, накладених на боржника під час виконавчого  провадження. Сума, що   залишилася   після  сплати  штрафів,  повертається боржникові».

Таким чином, державним виконавцем вимоги Закону України «Про виконавче провадження»  не порушені, постанова  від 12.02.2007 року про арешт грошових коштів відповідача в сумі 106785 грн. 80 коп. винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, а  сума 106785 грн. 80 коп. розрахована правильно, а саме: дана сума складається з  97078грн00коп які підлягають стягненню згідно наказу господарського суду та виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від  фактично  стягненої  суми, що дорівнює 9707 грн. 80коп.Загльна сума, що підлягає стягненню з боржника ( відповідача ) складає 106785 грн. 80 коп.

За таких підстав, скаргу відповідача на дії органу виконання рішень суду слід залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 86, 121 2 Господарського  процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна компанія “Єлисей”, м. Луганськ, на дії Державної виконавчої в Жовтневому районі м.Лугаснька служби залишити без задоволення .

Суддя                                                                                   Р.М.Шеліхіна