ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

06.04.07 р.                                                                               Справа № 44/71пн

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Ткаченко Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою приватного підприємства «Префектура південно-східних слов’ян» (представник Гусарова Л.В. довіреність від 15.01.07 року), до виконавчого комітету Донецької міської ради (представник Снегірьов О.М., довіреність 01/15-6725 від 12.12.05 року) про визнання права власності приватного підприємства «Префектура південно-східних слов’ян» на будівлю магазину загальною площею 115,3 м2, розташовану за адресою місто Донецьк, вулиця Терешкової будинок 22-а, -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Префектура південно-східних слов’ян» (далі – Підприємство) звернулося до суду з позовом до виконавчого комітету Донецької міської ради (далі – Комітет) про визнання права власності Підприємства будівлю магазину загальною площею 115,3 м2, розташовану за адресою місто Донецьк, вулиця Терешкової будинок 22-а (далі – Приміщення). Позовні вимоги Підприємства ґрунтуються на неузгодженні Комітетом питання про прийняття в експлуатацію Приміщення, натомість його реконструкція, здійснена Підприємством для використання спірної нерухомості у комерційних цілях, є такою, що відповідає встановленим будівельним правилам та нормам. Означена бездіяльність Комітету, на думку позивача, порушує речові права позивача на Приміщення, оскільки Підприємство не в змозі використовувати Приміщення у власній підприємницькій діяльності, тобто обмежується право користування Приміщенням, як складова частина права власності.

Представник Підприємства в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав оригінали деяких документів для звірення з наявними у справі копіями.

Представник Комітету в судовому засіданні усно заперечив проти позову, зазначивши, що дозволу на реконструкцію та добудову Приміщення – не надано, крім того, в матеріалах справи відсутні дані про оспорювання Комітетом права власності Підприємця, через що позивач був не вправі подавати поточний позов.

В порядку статей 41-42 ГПК України судом за клопотанням позивача призначено судову будівельно-технічну експертизу щодо відповідності Приміщення вимогам будівельних норм та правил. Висновком експерта № 1181/23 від 26.03.07 року зазначено, що Приміщення має 100% будівельної готовності, будівельні, протипожежні та санітарні правила при його спорудженні – не порушені, перший поверх має використовуватися як магазин, підвал – як підсобка.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Підприємства підлягає задоволенню виходячи з наступного.

В порядку, передбаченому статтями 655-697 ЦК України, між продавцем Управлінням комунальних ресурсів Донецької міської ради та покупцем Підприємством 13.12.05 року укладено договір № 4758 щодо купівлі-продажу будівлі магазину площею 59,4 м2 будинку 22-а по вулиці Терешкової в місті Донецьку (далі – Об’єкт). Означений договори купівлі-продажу згідно статті 657 ЦК України укладено у письмовій формі та посвідчено приватним нотаріусом Ченцовою Н.А.

В порядку статті 664 ЦК України та згідно вищезазначеного договору, право власності Підприємства на Об’єкт виникло з моменту оплати придбаного майна.

Таким чином, виходячи зі змісту норм статей 12-13, 15 Закону України „Про власність” та статей 316-317, 328 ЦК України – Підприємство є добросовісним набувачем та власником Об’єкту, отриманого на підставах, що передбачені договором та не заборонені законом.

Позивач самочинно здійснив реконструкцію та добудову до існуючого Об’єкту внаслідок чого утворилося Приміщення, загальною площею 115,3 м2.

Тобто, Підприємство, з метою реалізації власних прав на користування Об’єктом, а також в порядку реалізації права на свободу підприємницької діяльності, передбаченого статтями 41-42 Конституції України і статтями 317-319 ЦК України, здійснило переобладнання Об’єкту у Приміщення. Ідентифікація цього нового об’єкту нерухомості Приміщення, а також відповідність Приміщення існуючим санітарним, вогнетривким та будівельним нормам та правилам, факт доброго стану Приміщення, та факт непогіршення стану несучих конструкцій будинку внаслідок перебудови – визначені низкою наданих позивачем документів, у тому числі висновком судового експерта № 1181/23 від 26.03.07 року, технічним висновком АТЗТ „Проектно-виробниче підприємство „Донбасреконструкція” № 2198-У/2006 від грудня 2006 року з додатками та технічним паспортом комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” з інвентаризаційної справи № 6/24072.

Договором оренди земельної ділянки 6626 № Ю-23507/2003 від 05.02.04 року Комітет надав у строкове платне користування Підприємству земельну ділянку площею 84 м2, з прибудинкової території будинку 22-а по вулиці Терешкової в місті Донецьку. Виходячи зі змісту статей 331 та 376 ЦК України, право власності на самочинну добудову до Приміщення може бути визнано судом за умови надання Підприємству земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно, а також у разі, коли зазначене не порушує прав інших осіб. Оскільки згідно наведеного договору Комітет надав Підприємству в тимчасове оплатне користування відповідну земельну ділянку, а суду не надано жодних доказів порушень Підприємством прав інших суб’єктів у спірних правовідносинах, суд вважає, що у Підприємства виникло право власності на добудову до Приміщення з моменту завершення його будівництва.

З огляду на наведене, означене право власності Підприємства на Приміщення виникло на законних підставах, тому суд вважає безсумнівною наявність у позивача права власності на спірну нерухомість. Статус нерухомого майна, що визначений статтями 181 та 331 ЦК України, за висновком суду є властивим Приміщенню, оскільки за матеріалами справи Приміщення розташоване на земельній ділянці, а його переміщення є неможливим без знецінення та зміни призначення. Технічний паспорт на Приміщення № 6/24072, виданий органами державної реєстрації в порядку Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об’єктів нерухомого майна, означає, що комунальним підприємством „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” здійснено технічну інвентаризацію саме нерухомого майна (Приміщення).

Статус спірної нерухомості як нежитлового приміщення, витікає з технічного висновку АТЗТ „Проектно-виробниче підприємство „Донбасреконструкція” № 2198-У/2006 від грудня 2006 року з додатками та технічного паспорту комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” з інвентаризаційної справи № 6/24072

У відповідності до статті 49 Закону України „Про власність” та статті 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, якщо інше прямо не випливає із закону або не встановлене судом. Згідно статті 48 Закону України „Про власність” Підприємство може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. За нормами статті 392 ЦК України, власник наділений правом захисту права власності в суді у разі невизнання або оспорювання іншими особами такого права власності.

Оскільки згідно змісту позовних вимог та наданих матеріалів, Комітет не згоден з реконструкцією Об’єкту, суд доходить висновку, що позивач мав право звертатися до суду за захистом свого права власності, оскільки порушується право Підприємства щодо використання Приміщення у підприємницькій діяльності, як елемент речового права власності.

Доказів порушення в процедурі переобладнання Об’єкту у Приміщення чиїхось законних прав та охоронюваних законом інтересів або санітарних норм – суду не надано.

З огляду на наведене, причиною виникнення спору є протиправне невизнання відповідачем права власності та права на користування нежитловим Приміщенням, а також порушення Комітетом норм Конституції України, ЦК України, ГК України та інших норм, які регулюють режим права власності.

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на позивача, оскільки первинним підґрунтям спору є вина позивача у непроведенні дій щодо отримання відповідних дозволів на будівництво та переобладнання Приміщення.

На підставі ст.41-42 Конституції України, ст.ст.181, 202, 316-317, 328, 331, 383, 392 ЦК України, ст.ст.12-15, 48, 49 Закону України „Про власність”, ст.ст.1, 2, 22, 33, 34, 36, 41-43, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов приватного підприємства «Префектура південно-східних слов’ян» до виконавчого комітету Донецької міської ради про визнання права власності приватного підприємства «Префектура південно-східних слов’ян» на будівлю магазину загальною площею 115,3 м2, розташовану за адресою місто Донецьк, вулиця Терешкової будинок 22-а.

Визнати право власності приватного підприємства «Префектура південно-східних слов’ян» на будівлю магазину загальною площею 115,3 м2, розташовану за адресою місто Донецьк, вулиця Терешкової будинок 22-а.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Мєзєнцев Є.І.

Надруковано у 3 примірниках:

1 –позивачу

2 –відповідачу

3 –господарському суду Донецької області