Харківський апеляційний господарський суд
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 травня 2007 року          , м. Харків                                          Справа № АС-27/763-07

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду у складі:

головуючого судді Бондаренко В.П., суддів Лакізи В.В., Токара М.В.

при секретарі  Саутенко К.О.

за участю представників сторін:

позивача –   Чеховський Д.Ю., дор. від 06.12.2006 р.

відповідача – Павлій І.В., дор. № 12075/10/10-026 від 05.12.2006 р., Кукленко О.С., дор. № 7868/10/10-026 від 01.09.2006 р., Носов К.В., дор. № 3103/10/10-026 від 13.03.2006 р.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача (вх. 827Х/1-9) на постанову господарського суду Харківської області  від  06.02.07 року по  справі № АС-27/763-06

за позовом ТОВ “Аттіка”, м. Харків

до  Спеціалізованої ДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Харкові

про визнання нечинним повідомлення, -

встановила:

Постановою господарського суду Харківської області  06.02.2007 року по  справі № АС-27/763-06 (суддя Мінаєва О.М.) позовні вимоги задоволено. Визнано нечинним податкове повідомлення-рішення № /0 від 30.05.2006 р., прийняте СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Харкові на підставі висновків акту перевірки № 556/13-323/30986759 від 16.09.2005 р. Стягнено з державного бюджету України на користь ТОВ “Аттіка” 3,40 грн. судового збору.

Відповідач не погодився з постановою, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків, викладених в постанові, обставинам справи, просить оскаржувану постанову скасувати та прийняти нову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач вважає постанову суду законною та обгрунтованою, у зв’язку з чим просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу відповідача без задоволення.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 195 КАС України, заслухавши суддю-доповідача та присутніх у судовому засіданні представників сторін, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, фахівцями СДПІ по роботі з великими платниками податків проведена невиїзна документальна перевірка з питань порушення ТОВ “Аттіка” граничних строків сплати податку на прибуток відповідно до податкового повідомлення-рішення № /0 від 23.09.2005 р. за актом перевірки № 566/13-323/30986759 від 16.09.2005 р., про що складений акт № 814/48-033/30986759 від 16.05.2006 р. (а.с. 20-24).

На підставі вказаного акту перевірки начальником СДПІ по роботі з великими платниками податків прийнято податкове повідомлення-рішення № /0 від 30.05.2006 р. та відповідно до пп. 17.1.7 п. 17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами” до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 18368 грн. (50% від суми податкового зобов'язання) за затримку більше 90 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в розмірі 36736 грн.

04.10.2005 р. ТОВ “Аттіка” звернулося до господарського суду Харківської області з позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 23.09.2005 р., яким було визначено підприємству податкові зобов'язання по податку на прибуток в сумі 136715 грн. та штрафні санкції в сумі 158865 грн. як такого, що суперечить чинному законодавству та дійсним обставинам справи. Постановою господарського суду від 10.11.2005 р., залишеною без змін  ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.04.2006 р. по справі № АС-42/405-05, визнано частково нечинним податкове повідомлення-рішення СДПІ по роботі з великими платниками податків у м. Харкові № /0 від 23.09.2005 р. в частині донарахування зобов'язання в сумі 240476 грн., в тому числі за основним платежем - 99979 грн., штрафні (фінансові) санкції –140497 грн., в частині задоволення позовних вимог про нарахування податкового зобов'язання по податку на прибуток в сумі 36736 грн. було відмовлено.

Таким чином, за період з 04.10.2005 р. по 05.04.2006 р. справа про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень перебувала на розгляді в суді, а сума податкового зобов'язання була неузгодженою з огляду на пп. 5.2.4 п. 5.2 ст. 5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами", яким передбачено, що процедура адміністративного оскарження закінчується: останнім днем строку, передбаченого підпунктом 5.2.2 цього пункту для подання заяви про перегляд рішення контролюючого органу, у разі коли така заява не була подана у зазначений строк; днем отримання платником податків рішення контролюючого органу про повне задоволення скарги, викладеної у заяві; днем отримання платником податків рішення контролюючого органу, що не підлягає подальшому адміністративному оскарженню. День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження податкового зобов'язання платника податків. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Відповідно до п.1.3 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами" податковий борг (недоїмка) - це податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Підпунктом 4.2.2. п. 4.2 ст. 4 вищевказаного Закону контролюючий орган зобов'язаний самостійно визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо: а) платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію; б) дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях; в) контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій  платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання.

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а"-"в" пп. 4.2.2 п. 4.2 ст. 4 Закону, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Слід зазначити, що звернення позивача до суду про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення є підставою для призупинення стягнення за таким рішенням та податкове зобов'язання є неузгодженим до прийняття судом рішення та набрання ним законної сили.

Відповідно до пп. 17.1.7. п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами" у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального строку затримки незалежно від того, чи були застосовані штрафи, визначені у підпунктах 17.1.1-17.1.6 цього пункту, чи ні.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.04.2006 р. позивач сплатив суму узгодженого податкового зобов'язання платіжним дорученням № 945 (а.с. 37), тобто протягом 9 календарних днів з дня набрання рішенням суду законної сили. Згідно з пп. 6.4.4 п. 6 ст. 6 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами"  у випадках, визначених підпунктом "в" підпункту 6.4.1 цього пункту, податкове повідомлення або податкові вимоги вважаються відкликаними у день отримання платником податків відповідного рішення суду, тому нарахування штрафної санкції за несвоєчасну сплату податкового зобов'язання за податковим повідомленням-рішенням, яке було змінено судом, вираховуючи при цьому кількість днів затримки сплати з 03.10.2005 р., тобто з 11-го дня з дня винесення податкового повідомлення-рішення від 23.09.2005 р., вважаючи при цьому суму 36736 грн. узгодженою з 03.10.2005 р., є неправомірним і не узгоджується з нормами Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондом".

Таким чином, висновки акту перевірки не узгоджуються з матеріалами справи і є необгрунтованими, а прийняття начальником СДПІ по роботі з великими платниками податків податкового повідомлення-рішення № /0 від 30.05.2006 р. на підставі пп.17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань перед бюджетами та державними цільовими фондами”  про застосування до позивача штрафної санкції у розмірі 18368 грн. (50% від суми податкового зобов'язання) за затримку більше 90 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання в розмірі 36736 грн. є незаконним, не ґрунтується на нормах чинного законодавства та обгрунтовано визнано нечинним судом першої інстанції.

Викладене свідчить, що постанова господарського суду Харківської області від 06.02.2007 р. по справі № АС-27/763-06 прийнята у відповідності до вимог чинного законодавства та матеріалів справи, тому колегія суддів вважає, що господарський суд дав вірну юридичну оцінку обставинам справи та правильно застосував норми матеріального та процесуального права, у зв’язку з чим, підстави для скасування зазначеної постанови відсутні.

Керуючись статтями 160, 167, 195, 196, п. 1 статті 198, статтями 200, 205, 206, 209, 211, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства  України, судова колегія, -

ухвалила:

У задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Постанову господарського суду Харківської області від 06.02.2007 р. по справі №АС-27/763-06 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту  проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого адміністративного суду України, протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Справу передати до господарського суду Харківської області.

Ухвала складена у повному обсязі  8 травня 2007 р.

Головуючий суддя                             (підпис)                                 Бондаренко В.П.

Судді:                                                    (підпис)                               Лакіза В.В.

(підпис)                              Токар М.В.