СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 травня 2007 р.

Справа № А-10/20-13/113

Господарський суд
Івано-Франківської області у складі судді Шкіндера П.А. при секретарі судового
засідання  Федорук О.М. розглянув у
відкритому судовому засіданні справу

за позовом  Тисменицький міський комбінат комунальних
підприємств  вул. Галицька,41,
м.Тисмениця, Тисменицький район, Івано-Франківська область,77400

до відповідача  Тисменицька міська рада  вул. Галицька,32, м. Тисмениця, Тисменицький
район, Івано-Франківськаобласть,77400

третя особа без самостійних вимог
на предмет спору на стороні відповідача: Тисменицьке водоканалізаційне
підприємство , м. Тисмениця, вул. Галицька, 41

про адміністративний спір

за участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_1 - арбітражний
керуючий, посвідчення НОМЕР_1 від 12.04.05р.;
Лютан З.Й. - представник, (довіреність № 11 від 25.01.07р.)

Від відповідача : Балига Ярема
Ярославович - міський голова, півідчення №1, Павлюк А.Т.-заступник міського
голови (довіреність № 113 від 05.04.2007року; Тупісь Л.В.-представник
Тисменицької  міської ради-юрист,
довіреність № 113 від 05.04.2007року

Від ІІІ особи:  Попадинець П.О.-юрисконсульт: доіреність від
12.02.2007року, посвідчення № 138 від 12.04.05р.

про визнання протиправним та
скасування рішення ІІІ сесії п"ятого демократичного скликання  Тисменицької
міської ради від 12.10.2006року

Представникам сторін роз'яснено права та
обов'язки передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства
України.

Відповідно до п.2-1 розділу 7
“Прикінцеві та перехідні  положення”
Кодексу адміністративного судочинства України, технічна фіксація судового
процесу не здійснюється.

Позивач  заявлений позов пітримує  і просить суд визнати протиправним і
скасувати рішення III сесії  IV
демократичного скликання Тисменицької міської ради від 12.10.2006 року про
передачу водогону “Попелів-Тисмениця” з балансу Тисменицького міського комбінату.
В  обґрунтування своїх позовних вимог
позивач посилається на те,що згідно Акту розподілу майна і  механізмів між Тисменицьким міським
комбінатом комунальних підприємств і
Тисменицьким водоканалізаційним підприємством водогін
"Попелів-Тисмениця"
відноситься до основних засобів Тисменицького МККП із залишковою
вартістю 159621,47  грн. станом на
01.10.2001р.. При цьому, позивач вважає, що зазначене майно належить відповідачу
на праві повного господарського відання та включено в  ліквідаційну масу банкрута, а тому
відповідачем прийнято рішення в порушення вимог ст. 23 Закону України
“"Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом", якою передбачено, що з дня прийняття господарським судом
постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури
припиняються повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом
та розпорядження його майном, а також припиняються повноваження власника
(власників) майна банкрута, якщо цього не було зроблено раніше.

Відповідач та третя особа в судовому
засіданні проти позову заперечують і просять в позові відмовити. Заперечуючи
проти позову, представники відповідача та ІІІ особи посилаються на те, що
спірне рішення прийняте  у відповідності
до діючого законодавства та в межах компетенції наданої відповідачу Законом.
Зокрема, на ст.327 Цтвільного кодексу
України, якою передбачено, що у комунальній власності є майно, яке
належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній
власності, здійснює безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи
місцевого самоврядування.

Законом України "Про місцеве самоврядування", а саме ч.5 ст.60
встановлює, що органи місцевого самоврядування від імені територіальної громади
здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження
об"єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об"єкти права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, вирішувати питання їх
відчуження.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши представників позивача, відповідача, третьої особи, суд встановив,
що  Тисменицький міський комбінат
комунальних підприємств  створений згідно
рішення Тисменицької міської ради від 26.06.2001р. шляхом реорганізації
Тисменицького районного комбінату комунальних підприємств. Статут Тисменицького
міського комбінату комунальних підприємств, перереєстрованого 11.07.2001р.
за  №300 та затверджений головою  Тисменицької міської ради. Пунктом 4.2
Статуту визначено, що майно підприємства є комунальною власністю і
закріпляються за ним на праві повного господарського відання.

Згідно Акту розподілу майна і
механізмів між Тисменицьким міським комбінатом комунальних підприємств і
Тисменицьким водоканалізаційним підприємством водогін
"Попелів-Тисмениця" відноситься до основних засобів Тисменицького
МККП із залишковою  вартістю 159621,47
грн. станом на 01.10.2001р.

Постановою Івано-Франківського
господарського суду від 13.04.2006року Тисменицький міський комбінат
комунальних підприємств визнаний банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура
терміном на 6 місяців та призначено ліквідатора .

Тисменицька міська рада,  рішенням від 12.10.2006року  передала водогін “Попелів-Тисмениця” з
балансу Тисменицького міського комбінату
комунальних підприємств на баланс Тисменицького водоканалізаційного
підприємства.

Ухвалою від 12.10.2006року за
клопотанням управління ПФ України в Тисменицькому районі ліквідатором
підприємства-боржника призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1 та продовжено
строк ліквідаційної процедури боржника на 2 місяці (до 05.12.2006року).

А ухвалою Івано-Франківського
господарського суду від 12.12.2006року продовжено  строк ліквідаційної процедури боржника
Тисменицького МККП ще на 6 місяців (до 13.06.2007року).

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши обґрунтування та заперечення представників  сторін, оцінивши подані сторонами та
витребувані судом докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд приходить до
висновку про відмову у задоволені позову , виходячи з наступного.

Статтею 78 Господарського кодексу  України дано визначення комунального
унітарного підприємства.

Комунальне унітарне підприємство утворюється  компетентним органом  місцевого
самоврядування  в розпорядчому
порядку на базі відокремленої частини комунальної власності  і
входить  до  сфери його управління.

Орган,   до  сфери
управління  якого  входить
комунальне унітарне підприємство,
є  представником  власника
-  відповідної територіальної
громади і виконує його функції у межах,
визначених цим Кодексом та іншими законодавчими актами.

Майно комунального  унітарного
підприємства  перебуває  у комунальній
власності  і  закріплюється за таким підприємством на праві
господарського відання (комунальне комерційне
підприємство) або  на  праві
оперативного  управління  (комунальне некомерційне підприємство).

Особливості господарської діяльності
комунальних унітарних підприємств  визначаються відповідно до  вимог,
встановлених  цим Кодексом   щодо
діяльності  державних  комерційних
або  казенних підприємств, а також
інших вимог, передбачених законом.

Право господарського відання  (стаття 136 Господарського кодексу  України)- це право господарського
відання  є  речовим
правом  суб'єкта підприємництва,   який
володіє,  користується  і
розпоряджається майном,
закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з  обмеженням правомочності розпорядження щодо
окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та
іншими законами.

Власник   майна,   закріпленого
на  праві  господарського відання  за
суб'єктом   підприємництва,   здійснює
контроль   за використанням  та
збереженням  належного йому майна
безпосередньо або   через   уповноважений   ним
орган,   не   втручаючись    в оперативно-господарську діяльність
підприємства.

Щодо  захисту
права господарського відання застосовуються положення закону,
встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва,  який
здійснює  господарську діяльність
на основі права господарського відання,
має право на захист своїх
майнових прав також від власника.

Згідно ст.327 Цивільного кодексу  України, у комунальній власності є майно, яке
належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній
власності, здійснює безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи
місцевого самоврядування.

Частиною 5 ст.60 Закону України "Про місцеве самоврядування"
визначено, що органи місцевого самоврядування від імені територіальної громади
здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження
об"єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об"єкти права комунальної власності у постійне
або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, вирішувати питання їх
відчуження.

Передача майна , що є комунальною
власністю, у відповідності до вимог пунктів 30, 31 ст.26 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні" є виключною компетенцією
міської ради та приймається виключно на пленарних засіданнях.

Позивачем в судовому засідані не
доведено документально, що спірне майно було йому передано на праві повного
господарського відання, а посилання на Акт розподілу майна і механізмів між
Тисменицьким міським комбінатом комунальних підприємств і Тисменицьким
водоканалізаційним підприємством від 20.11.2002р. не є доказом передачі майна,
так як він не є рішенням   органу
управління майном, а саме  Тисменицької
міської ради.

Враховуючи, що пунктом .4.4.1 Статуту Тисменицького міського комбінату
комунальних підприємств визначено, що джерелом формування майна підприємства є
"майно передане йому власником", та встановлення судом факту відсутності
такого рішення суд приходить до висновку про відмову у позові..

В даному випадку власником водогону
Попелів-Тисмениця є територіальна громада
м.Тисмениця, а органом управління майном є  Тисменицька міська рада.

Проте, Тисменицька міська рада не
передавала водогін Попелів-Тисмениця на праві повного господарського відання
Тисменицькому міському комбінату комунальних підприємств. Оскільки така
передача згідно пн.30,31 ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування
в Україні"є виключною компетенцією міської ради та приймається виключно на
пленарних засіданнях.

Керуючись ст. 124 Конституції
України, ст.ст. 78, 136 Господарського
кодексу України, ст.327 Цивільного кодексу України,  ст. ст 26,60 Закону України "Про місцеве
самоврядування в Україні"  ст.ст.
158-164 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в позові відмовити.

На постанову господарського суду,
яка не набрала законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а
прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання)
постанови через місцевий господарський суд.

Суддя                                   Шкіндер
Павло Анатолійович

21 травня 2007року

Виготовлено в АС "Діловодство
суду"

________________
21.05.07