ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.04.07р.

Справа № 35/108-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства

"Енергопостачальна компанія "Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ

до  Відкритого акціонерного товариства

"Північний гірничо-збагачувальний комбінат",

м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 6 735,14 грн

Суддя  Широбокова Л.П.

Представники:

від позивача – Шай А.С., юрисконсульт, дов.№566 від 21.12.06 р

від відповідача  - представник не з`явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за перетоки реактивної електроенергії, що виникла в період з листопада 2005р. по лютий 2006р. - 6 735,14 грн, посилаючись на договір №107Ц від 01.01.2002р.

Відповідач позовні вимоги не визнає, вказує, що пунктом 4.3. договору визначено, що споживач здійснює економічну компенсацію втрат енергопостачальника за перетоки реактивної електроенергії субспоживачів, але за винятком перетоків, що пов’язані з передачею електроенергії для мереж  енергопостачальника. При цьому згідно п. 4.1 Методики розрахунків плати за перетоки реактивної електроенергії, затвердженої наказом Міненерго України  №37 від 14.11.1997р. слід застосовувати коефіцієнт реактивної потужності 0,8,  а не 0,48, який застосовувався на вимогу позивача без посилання на нормативні акти. Зазначає, що вказана його позиція співпадає з позицією Деренергонагляду України, яка викладена в листі від 20.02.2006р. та просить в позові відмовити.

В додаткових поясненнях позивач вказує, що причиною неоплати спірного боргу послужило застосування відповідачем при розрахунках плати коефіцієнта потужності споживача 0,8, а не 0,48, як застосовував позивач, оскільки в Криворізьких міських та районних електромережах генерація реактивної електроенергії проводиться побутовими споживачами.  Дана величина була визначена дослідним шляхом, та методика його застосування була викладена в роз’ясненнях ВАТ «ЕК «Дніпрообленерго»від 04.09.2001р. №3753, які ґрунтувалися на Методиці розрахунків плати за перетоки реактивної електроенергії, затвердженої наказом Міненерго України  №37 від 14.11.1997р. та знайшли своє підтвердження у Методиці розрахунків плати за перетоки реактивної електроенергії між енергопостачальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики  України  №19 від 17.01.2002р.

В судових засіданнях представники позивача висловилися за задоволення позовних вимог, відповідача –проти позовних вимог заперечили.

За згодою представника позивача в судовому засіданні оголошено тільки вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази в сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ :

-  31.01.2002р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №107-Ц від 01.01.2002р. про постачання електричної енергії строком дії до 31.12.2002р. та який відповідно до п. 11.4. вважається щорічно продовженим, якщо жодна сторона не заявить про його припинення або перегляд його  умов.  Доказів розірвання договору в спірний період суду не надано.

Згідно умов вказаного договору позивач зобов’язався постачати відповідачу електричну енергію, а відповідач –оплачувати її в установлені договором строки та дотримуватися Правил користування електричною енергією.

Крім того, пунктом 4.3. визначено, що споживач здійснює економічну компенсацію втрат енергопостачальника, які виникають через перетоки реактивної електроенергії. Порядок розрахунку платежів за перетоки наведений в Додатку №9б до договору, при цьому обсяг перетоків за яким основний споживач здійснює  економічну компенсацію втрат енергопостачальника встановлюється з урахуванням обсягів перетоків реактивної електроенергії субспоживачів, але за винятком перетоків, що пов’язані з передачею електроенергії до мереж енергопостачальника.

05.02.2007р. сторони уклали додаткову угоду №1/07 до договору, згідно якої припинили з 01.03.2006р. розрахунки за перетоки реактивної електроенергії та виключили з договору п. 4.3. і Додаток №9б.

За спірний період листопад 2005р. –лютий 2006р. позивач нарахував відповідачу 796 311,78 грн компенсації за перетоки реактивної електроенергії, на оплату якої виставив рахунки №8459/1 від 30.11.2005р. на суму 190-031,95 грн, №8770/1 від 31.12.2005р. на суму 211 244,41 грн, №150/1 від 31.01.2005р. на суму 200562,40 грн та №1267/1 від 28.02.2006р. на суму 194473,02 грн. Вказані рахунки відповідач оплатив частково в сумі 789 576,64 грн. Несплаченою залишилася спірна сума 6735,14 грн.

На час виникнення спірних відносин порядок визначення кількості та плати за перетоки реактивної електроенергії здійснювався відповідно до Методики розрахунків плати за перетоки реактивної електроенергії між енергопостачальною організацією та її споживачами, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики  України  №19 від 17.01.2002р., згідно якої Методика  обов'язкова  для   виконання   відповідним персоналом  Національної  енергетичної  компанії "Укренерго" та її регіональних підрозділів,  енергогенерувальних, енергопостачальних і електропередавальних організацій усіх форм власності, споживачів електроенергії,   проектних   та   науково-дослідних   організацій відповідного профілю.

За приписами п. 5.5. цієї Методики якщо електропередавальна організація здійснює розрахунки за   перетікання   реактивної   енергії   з  основним  споживачем, ураховуючи перетікання субспоживача, то:

- за  відсутності  приладів обліку у субспоживача,  а також в умовах їх наявності у субспоживача,  але у разі їх  відсутності  в основного  споживача,  використовуються  передбачені  у пункті 4.1 Методики розрахункові значення споживання та генерації  реактивної електроенергії,  але  плата  основного  споживача визначається без віднімання перетікань субспоживача;

Разом з тим, п. 4.1.1. Методики визначає, що споживання   реактивної електроенергії  в  точці,  де відсутні прилади обліку,  за розрахунковий період береться  рівним споживанню  активної  електроенергії  з  урахуванням  нормативного коефіцієнта потужності (tgф ), який дорівнює:

для тягових  підстанцій  залізничного  транспорту  змінного струму - 1,0;

для тягових підстанцій залізничного  транспорту  постійного струму, метрополітену і міського електротранспорту - 0,5;    для інших споживачів - 0,8.

Тобто Методика не містить інших коефіцієнтів розрахунку перетоків реактивної електроенергії, ніж визначені в п.4.1.1 договору. Сторони в спірному договорі також не узгодили цей коефіцієнт.

З огляду на викладене, позивач неправомірно застосовував коефіцієнт 0,48, замість встановленого Методикою 0,8 та його вимоги щодо сплати спірного боргу необґрунтовані та в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по справі відносяться на позивача.

Керуючись ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  ст. ст. 16, 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.ст. 275-277 Господарського кодексу України  господарський суд,-

ВИРІШИВ :

В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду на протязі десяти днів з часу його підписання.

Рішення підписано 13 квітня 2007р.

Суддя

Л.П. Широбокова

Рішення підписано