ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.04.07 р.                                                                               Справа № 45/24пн

за позовом: Закритого акціонерного товариства „Отіс”, м.Київ в особі Спеціалізованого ліфтового управління №2 Закритого акціонерного товариства „Отіс”, , м.Донецьк

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорська ювелірна   фабрика „Укрзолото”, , м.Краматорськ

до відповідача 2:  Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м. Слов’янська”, , м. Слов’янськ

про визнання права власності

Суддя: Плотніцький Б.Д.

при секретарі судового засідання Івашури О.А.

Представники:

Від позивача: Пожарський О.Д. – дов., Бурцев Є.П. – дов.

Від відповідача 1: Байрак О.М. – дов.

Від відповідача 2: Бондаренко В.В. - директор

В засіданні суду брали участь

Згідно із ст.77 ГПК України у судовому засіданні 14.03.2007р. оголошувалась перерва  до 27.03.2007р.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Закрите акціонерне товариство „Отіс”, м.Київ в особі Спеціалізованого ліфтового управління №2 Закритого акціонерного товариства „Отіс”, м.Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорська ювелірна фабрика „Укрзолото”, м.Краматорськ,  про визнання права власності на нерухоме майно – два будинки (інвентарні №№787,786), які розташовані на території бази відпочинку „Берегова” в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області.

В порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач неодноразово доповнював та уточнював позовні вимоги, зокрема:

- заявою №69 від 09.02.2007р. позивач просить визнати за Закритим акціонерним товариством „Отіс” право власності на нерухоме майно – два будинки (позначені в інвентарній справі Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська” „И1”і „К1”);

- заявою №151 від 13.03.2007р. позивач просить скасувати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорська ювелірна фабрика „Укрзолото”, м.Краматорськ  на нерухоме майно - два будинки (позначені в інвентарній справі Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська” літ. „И1”і „К1”), розташовані на території бази відпочинку „Берегова” в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області та визнати за Закритим акціонерним товариством „Отіс” право власності на нерухоме майно - два будинки (позначені в інвентарній справі Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська” літ. „И1”і „К1”), розташовані на території бази відпочинку „Берегова” в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області;

- заявою №01-967 від 26.03.2007р. позивач доповнив позовні вимоги та просить суд також зобов’язати „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська” внести зміни в державний реєстр прав власності на нерухоме майно та скасувати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорська ювелірна фабрика „Укрзолото”, м.Краматорськ  на два будинки (позначені в інвентарній справі Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська” літ. „И1”і „К1”), розташовані на території бази відпочинку „Берегова” в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області.

В судовому засіданні 27.03.2007р. позивач остаточно виклав позовні вимоги та просить суд скасувати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорська ювелірна фабрика „Укрзолото”, м.Краматорськ  на нерухоме майно - два будинки (позначені в інвентарній справі Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська” літ. „И1”і „К1”), розташовані на території бази відпочинку „Берегова” в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області та зобов’язати „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська” внести зміни в державний реєстр прав власності на нерухоме майно та визнати за Закритим акціонерним товариством „Отіс” право власності на нерухоме майно - два будинки (позначені в інвентарній справі Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська” літ. „И1”і „К1”), розташовані на території бази відпочинку „Берегова” в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області.

Саме ці вимоги судом прийняті та розглядаються по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наявність у нього права власності на нерухоме майно – два будинки під інвентарними №№787,786, які розташовані на території бази відпочинку „Берегова” в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області; лист №01/949 від 16.04.2004р., відповідь  БТІ №147 від 05.05.2004р., договір №8-2 від 17.12.1988р., акт від 23.06.1989 р. про введення до експлуатації двох будинків, наказ №54 від 04.08.1992р., договір купівлі-продажу №06-Н від 26.01.2004р., постанову Донецького апеляційного господарського суду по справі №43/159пд від 31.08.2006р., рішення постійно діючого третейського суду при Товаристві з обмеженою відповідальністю „Донецькагроконсалт” по справі №209/27.01 від 28.01.2004р., відповідь №4/3-1190 від 21.06.2004р. та бухгалтерську довідку №01/4612 від 15.12.2006р.

Відповідач 1 – Товариство з обмеженою відповідальністю Краматорська ювелірна фабрика „Укрзолото”, м.Краматорськ у відзиві на позов б/н б/д (вх.№02-41/4920 від 07.02.2007р.) та уточненому відзиву б/н б/д (вх.№02-41/7035 від 21.02.2007р.) позовні вимоги не визнає та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх заперечень відповідач 1 посилається на рішення по справі №43/159пд від 04.07.2006р., яким, на думку відповідача 1, не визнане право власності на спірні будинки, заявку податкового органу на продаж активів, акт опису від 12.01.2004р., протокол аукціону, що складений 26.01.2004р., які свідчать про виставлення на продаж – бази відпочинку „Берегова”, яка належить ВАТ „Краматорськжитлобуд”, лист №314 від 03.06.04 Відкритого акціонерного товариства  „Краматорськжитлобуд”, який свідчить про відсутність на його балансі двоповерхових будинків за інвентарними номерами 786,787.

Таким чином, відповідач 1 стверджує, що будинки, які належать позивачу, не реалізовувались та Товариством з обмеженою відповідальністю Краматорська ювелірна фабрика „Укрзолото”, м.Краматорськ не придбавались.

Також відповідач 1 стверджує про відсутність у позивача дозволу на будівництво спірних будинків та дозволу на відведення в установленому порядку земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 07.02.2007р. в якості відповідача 2 залучене Комунальне підприємством „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська”, м.Слов’янськ.

Відповідач 2 - Комунальне підприємством „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська”, м.Слов’янськ у відзиві на позов №93 від 20.02.2007р. заперечень проти позову не надав та стверджує про те, що він не може бути відповідачем по цій справі, оскільки Комунальне підприємством „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська”, м.Слов’янськ виконані необхідні дії зі спірним майном лише у відповідності з діючим законодавством.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

Спеціалізоване ремонтно – будівельне управління „Донецькліфт” звернулось до управляючого Треста „Краматорськжилбуд” з листом №208 від 19.03.1987р. з проханням виділити ділянку на базі відпочинку „Берегова” під будівництво двох будинків для літнього відпочинку працівників Краматорського підрозділу.

Трест „Краматорськжилбуд” листом №329 від 08.04.1987р. не заперечував проти виділення ділянки на базі відпочинку „Берегова” під будівництво двох будинків для літнього відпочинку робітників.

Платіжним дорученням №3 від 28.12.1988 СРСУ „Донецькліфт” сплатив кооперативу „Ліфтовик” 21 908 руб. за монтажні роботи.

17.12.1988 р. між Кооперативом „Ліфтовик” та групою громадян в особі гр.Колесника А.А. для виконання робіт по монтажу двох будинків був укладений договір.

Саме з цих підстав, позивач стверджує що ним було розпочате будівництво двох будинків на базі відпочинку „Берегова” з дозволу керівництва Тресту „Краматорськжилбуд”.

23.06.1989 був складений та підписаний акт робочої комісії про готовність закінчених будівництвом будівель - два двоповерхових будинки для літнього відпочинку на території бази відпочинку „Берегова”. Останні були прийняті від Кооперативу „Ліфтовик”, як готові для відпочинку працівників.

Також, за грудень 1989р. між СРБУ „Донецькліфт” та кооперативом „Ліфтовик” підписаний акт приймання робіт №3, згідно з яким замовником були прийняті роботи на загальну суму 21 908,00руб.

Враховуючи наявну заборгованість перед бюджетом у Відкритого акціонерного товариства „Краматорськжитлобуд”, Державною податковою інспекцією у м.Краматорську був зроблений запит №1241/10-26-913 від 12.01.2004р. з метою отримання технічної документації на об’єкт нерухомості туристичної бази „Берегова” в с.Щурово Краснолиманського району.

26.01.2004р. Донецькою товарною біржею проведений аукціон, за результатами якого з Товариством з обмеженою відповідальністю Краматорська ювелірна фабрика „Укрзолото”, м.Краматорськ був укладений договір купівлі-продажу за №06Н.

Згідно з цим договором купівлі-продажу №06Н від 26.01.2004р. відповідачем 1 була придбана база відпочинку „Берегова” на стадії незавершеного будівництва, яка розташована за адресою: с.Щурово, Краснолиманський район, Донецька область.

Вартість придбаного об’єкту становить 136 710 грн. 00 коп.

На підставі даного договору купівлі-продажу відповідач звернувся до постійно діючого третейського суду при Товаристві з обмеженою відповідальністю „Донецькагроконсалт”  із заявою про визнання права власності на базу відпочинку „Берегова”, яка знаходиться в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області.

Рішенням постійно діючого третейського суду при Товаристві з обмеженою відповідальністю „Донецькагроконсалт” по справі №209/27.01 від 28.01.2004р. за відповідачем 1 було визнане право власності на базу відпочинку „Берегова”, яка знаходиться в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області.

На підставі рішення третейського суду відповідачем 1 було зареєстроване право власності, про що свідчить витяг №2919559 від 25.02.2004р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно, який виданий відповідачем 2.

Позивач звернувся до відповідача 2 з листом №01/949 від 16.04.2004р. з проханням повідомити, які саме документи необхідні для проведення технічної інвентаризації на два будинки, які знаходяться на території бази відпочинку Берегова” в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області.

На адресу позивача відповідачем 2 направлений лист №147 від 05.05.2004р., яким повідомлено, що право власності на 2 будиночки на базі відпочинку „Берегова” зареєстровано за відповідачем 1 на підставі рішення третейського суду.

Позивач звертається до господарського суду Донецької області з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу №06Н від 26.01.2004р. бази відпочинку „Берегова”, яка розташована в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області в частині продажу двох будинків під інвентарними номерами 786 та 787.

Рішенням господарського суду Донецької області від 04.07.2006р. по справі №43/159пд в задоволенні позовних вимог позивача відмовлено повністю.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду  від 31.08.2006р. по справі №45/159пд рішення суду від 04.07.2006р. було залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

За таких підстав позивач звернувся до суду з позовом про скасування права власності Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорська ювелірна фабрика „Укрзолото”, м.Краматорськ  на нерухоме майно - два будинки (позначені в інвентарній справі Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська” літ. „И1”і „К1”), розташовані на території бази відпочинку „Берегова” в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області, зобов’язання „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська” внести зміни в державний реєстр прав власності на нерухоме майно та визнати за Закритим акціонерним товариством „Отіс” право власності на нерухоме майно - два будинки (позначені в інвентарній справі Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська” літ. „И1”і „К1”), розташовані на території бази відпочинку „Берегова” в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області

Відповідач 1 позовні вимоги не визнає.

Відповідач 2 заперечень проти позовних вимог не надав.

Господарський суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

За змістом ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти,   встановлені  рішенням  господарського  суду  (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Таким чином, факти, встановлені рішенням господарського суду від 04.07.2006р. та постановою Донецького апеляційного господарського суду  від 31.08.2006р. по справі №45/159пд, не потребують повторного доведення.

З урахуванням вищевикладеного, рішенням господарського суду від 04.07.2006р. та постановою Донецького апеляційного господарського суду  від 31.08.2006р. по справі №43/159пд встановлено, що відповідно до наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 54 від 04.08.1992р. Спеціалізоване ремонтно-будівельне управління „Донецькліфт” було об’єднано з іншими спеціалізованими підприємствами для створення спільного українсько-англійського підприємства „УКРОТІС”, майно яких було передано Дирекції створеного підприємства станом на 01.10.92р.

Спеціалізоване монтажно-сервісне управління „Донецькліфт”, в подальшому   Спеціалізоване ліфтове управління № 2 Спільного підприємства „УКР ОТІС”, діяло на підставі Положення, затвердженого зборами учасників СП „УКР ОТІС” за протоколом № 10 від 15.06.95р. та на підставі Положення, затвердженого загальними зборами акціонерів та зареєстрованого 13.09.98р. у виконкомі Калінінської районної Ради м.Донецька, відповідно до яких Спеціалізоване ліфтове управління № 2 є структурним підрозділом без прав юридичної особи - Закритого акціонерного товариства  „ОТІС”.

Актом перевірки звернення ЗАТ „Отіс” щодо визнання права власності на два двоповерхових літні будинки, збудовані ним в межах території бази відпочинку „Берегова” в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області від 05.10.2004р., складеного у присутності представника Держжитлокомунгоспу та директора Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації”, в якому  визначено, що „у схемі плани забудови території бази відпочинку „Берегова” у поверхових планах і відповідно у журналах підрахунку площі та інших матеріалах інвентаризаційної справи спірні будинки схематично позначені за літ. „І' „ та  „К'„ (ліфт). Разом  з тим на схемі території баз нанесено 62 будинка та споруди, а не 51, як вказано у рішенні третейського суду, що є підставою вважати, що два будинки за літ. „І' „ та  „К'„ (ліфт) не включались до переліку об”єктів та споруд, що підлягали відчуженню”.

Рішенням третейського суду при ВАТ „Донецькагроконсалт” у справі № 209/27.01 від 28.01.04р. визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю” „Краматорська ювелірна фабрика „Укрзолото” право власності на базу відпочинку „Берегова”  с.Щурове Краснолиманського району Донецької області, придбаної за договором купівлі-продажу від №06Н від 26.01.2004р.

У вказаному рішенні встановлено, що придбана за договором купівлі-продажу база відпочинку  „Берегова” с.Щурово вміщує 51 будинок та споруду. При цьому, право власності за відповідачем 1 на два будинки, позначені літ. „И1”і „К1”, третейським судом не визнавалось.

26.01.04р. Краматорською філією Донецької товарної біржі проведено аукціон з реалізації майна  - бази відпочинку „Берегова” с.Щурове, що належить  БУ-2 ВАТ „Краматорськжилбуд” на підставі заявки податкового органу та згідно  акту   опису майна від 12.01.04р. № 3/24-014-5, за результатами якого укладено спірний  договір купівлі-продажу № 06Н від  26.01.04р.

З акту опису майна від 12.01.04р. № 3/24-014-5 на суму 149385,41 грн., встановлено, що він складений податковим керуючим Павенко С.І. на  підставі рішення начальника ДПІ у м.Краматорську від 02.08.02р. № 184/24.

По справі №43/159пд встановлено, що по акту опису майна від 12.01.04р. № 3/24-014-5   проведено опис активів  БУ-2 ВАТ „Краматорськжилбуд” - бази відпочинку „Берегова” с.Щурове на суму 149385,41 грн. з визначенням детальної характеристики кожного описаного об”єкту -(номерів) будиночків та споруд  та їх залишкової балансової вартості .

Також встановлено, що згідно з даним актом опису майна від 12.01.04р. № 3/24-014-5 не вбачається про включення до описаного майна, що належить ВАТ “Краматорськжилбуд”,  спірних будиночків  за інвентарними  номерами №№ 786,787, що дає підстави стверджувати, що такі об”єкти до акту опису не  увійшли, про це також свідчать вищенаведені пояснення податкового органу, який здійснював безпосередній опис майна третьої особи та пояснення самої третьої особи –ВАТ „Краматорськжилбуд”, яка повідомляє, що такі об”єкти не рахувались  на її балансі. При цьому, як вбачається в інвентаризаційній справі, яка оформлена на базу відпочинку „Берегова” як завершений будівництвом об”єкт, згідно пояснень КП „Бюро технічної інвентаризації” м.Слов”янськ,  значаться у зведеному акті по базі „Берегова”  62 будиночка та споруд, в той час як акт опису майна від 12.01.04р. № 3/24-014-5  не містить вказану кількість об”єктів, а визначає лише  об”єкти, що мають певну залишкову балансову вартість та значаться на балансі ВАТ „Краматорськжилбуд”.

Враховуючи, що рішенням господарського суду від 04.07.2006р. та постановою Донецького апеляційного господарського суду від 31.08.2006р. по справі №43/159пд встановлено, що будинки під інвентарними номерами 786 та 787 не були включені до акту опису активів для реалізації з метою погашення заборгованості перед бюджетом ТОВ „Краматорськжилбуд”, господарський суд дійшов до висновку, що вказані будинки не були і предметом договору купівлі-продажу №06Н від 26.01.2004р., а тому право власності відповідача на спірне майно підлягає скасуванню.

Також судом прийнято до уваги відзив відповідача 1 (вх.№02-41-4920 від 07.02.2007р.) (том.1 а.с.60-63), яким Товариство з обмеженою відповідальністю Краматорська ювелірна фабрика „Укрзолото”, м.Краматорськ підтверджує, що не купувало спірні будинки, оскільки вони не були включені до акту опису активів.

Господарський суд бере до уваги, що рішенням третейського суду №209/27.01 від 28.01.2004р. визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю Краматорська ювелірна фабрика „Укрзолото”, м.Краматорськ право власності на базу відпочинку „Берегова” і не визнавалось право власності на спірні будиночки, позначені літ. „И1”і „К1”.

Одночасно господарський суд звертає увагу, що згідно тексту рішення третейського суду №209/27.01 від 28.01.2004р. взагалі відсутній відповідач як сторона по справі.

Дана обставина може свідчити про порушення законності, що містять ознаки дії, переслідуваної у кримінальному порядку, у зв’язку з чим в порядку ст.90 Господарського процесуального кодексу України господарським судом буде надіслане відповідне повідомлення в прокуратуру.

Виходячи з того, що даним рішенням суду право власності відповідача 1 на  нерухоме майно - два будинки (позначені в інвентарній справі Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська” літ. „И1”і „К1”), розташовані на території бази відпочинку „Берегова” в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області, підлягає скасуванню, виникає необхідність внесення відповідних змін в державний реєстр прав власності на нерухоме майно.

На підставі вищезазначеного, господарський суд дійшов до висновку, що вимоги позивача про скасування права власності Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорська ювелірна фабрика „Укрзолото”, м.Краматорськ  на нерухоме майно - два будинки (позначені в інвентарній справі Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська” літ. „И1”і „К1”), розташовані на території бази відпочинку „Берегова” в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області та зобов’язання „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська” внести зміни в державний реєстр прав власності на нерухоме майно, підлягають задоволенню.

Господарський суд вважає, що два будинки під інвентарними номерами 786 та 787, які позначені в інвентарній справі  літ. „И1”і „К1”, належать на праві власності позивачу за цим позовом з урахуванням наступного:

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до листа Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства №4/3-1190 від 21.06.2004р. до статутного фонду позивача було передано майно, в тому числі два двоповерхові будинки, площами 60,кв.м., які розташовані на території бази відпочинку „Берегова” в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області та вказані в цьому листі під порядковими №№26,27 (том.1 а.с.26).

Згідно з бухгалтерською довідкою №01/4612 від 15.12.2006р. по базі відпочинку „Берегова” в с.Щурово на балансі позивача під інв. №№787 та 786 знаходяться два двоповерхові будинки балансовою вартістю 27 097,2грн. 01.06.1989 року введення в експлуатацію.

Також в матеріалах господарської справи наявний лист ВАТ „Краматорськжилбуд”  №314 від 03.06.2004р. на ім’я начальника Краматорського БТІ, яким повідомлено, що за ЗАТ „Отіс” СУ-2 належать два двоповерхових будинки під інв.№№786,787 та про те, що вказані будинки на балансі ВАТ „Краматорськжилбуд” відсутні.

Таким чином, господарський суд дійшов до висновку, що матеріалами справи підтверджується факт будівництва саме позивачем спірних будинків, при цьому суд виходить з того, що між позивачем за цим позовом та ВАТ „Краматорськжитлобуд” здійснювалось листування щодо виділення земельної ділянки та одержанню дозволу на будівництво.

Саме тому, суд вважає, що спірні будинки не є самочинним будівництвом.

За приписом ст149 Цивільного кодексу Української РСР (1963р.) власник може вимагати усунення всяких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднанні з позбавленням володіння.

При цьому, відповідно ст.150 Цивільного кодексу Української РСР (1963р.) права, передбачені статтями 144-149 цього Кодексу, належать також особі, яка хоч і не є власником, але володіє майном в силу закону або договору.

Крім цього, господарським судом прийняті до уваги наявні в матеріалах справи договір від 24.05.2003р., який укладений між ВАТ „Краматорськжилбуд” та ЗАТ „Отіс”, м.Київ в особі Спеціалізованого ліфтового управління №2, за умовами якого ВАТ „Краматорськжилбуд” бере на себе зобов’язання надати комплекс послуг для обслуговування відпочиваючих в корпусах СЛУ№2, а позивач, в свою чергу повинен, сплатити вартість наданих послуг; договір підряду від 02.06.2003р., укладеного між позивачем та ПП „Алтир” для проведення робіт з ремонту бази відпочинку „Берегова”, в с.Щурово.

З наявного додатку №1 до договору від 24.05.2003р. убачається кошторис витрат по базі відпочинку „Берегова” на 2003р., позивачем сплачувались витрати на матеріали та господарські потреби, газ, транспортні витрати, вивезення сміття, прання білизни, курортний збір, завезення піску, тощо.

З акту приймання виконаних робіт, підписаного між позивачем та ПП „Алтир”, встановлено, що позивачем були оплачені роботи з фарбування, наклеювання шпалер, фарбування вікон, балконних дверей, решіток тощо.

На підставі вищезазначеного, господарський суд приходить до висновку, що позивачем постійно виділялись грошові кошти на ремонт та здійснення інших потреб на базі відпочинку „Берегова” в с.Щурово, для поліпшення умов відпочиваючих.

Статтею 48 Закону України “Про власність” передбачено, що власник може вимагати  усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.

Захист права власності здійснюється судом або третейським судом.

З урахуванням вимог ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За нормами ст.128 Цивільного кодексу Української РСР (1963р.) право власності (право оперативного  управління)  у  набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Господарський суд дійшов до висновку, що позивачем правомірно набуте право власності на спірні будинки.

За таких обставин, позовні вимоги позивача в цій частині, підлягають задоволенню.

З урахуванням вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Твердження відповідача 1 про сумніви щодо фактичного існування спірних будинків під інв.№787 та №786 господарським судом до уваги не приймаються та спростовуються протоколом огляду речових доказів у місці їх знаходження (том.2 а.с.1), який складений за участю представників сторін.

Посилання відповідача 1 на рішення господарського суду по справі №43/159пд, яким не підтверджене право власності позивача на спірне майно, господарським судом не приймаються, оскільки предметом розгляду справи №43/1459пд є визнання недійсним договору купівлі-продажу №06Н від 26.01.2004р. в частині будинків під інв.№№787 та 786, а не визнання права власності на дане майно.

З урахуванням зазначеного, твердження відповідача 1 про наявність рішення між тими ж сторонами, по тому ж предмету спору спростовується матеріалами справи та до уваги судом не приймається.

З урахуванням вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд вважає, що судові витрати підлягають стягненню з відповідача 1 у повнову обсязі.

При зверненні до суду з позовною заявою позивачем було надлишково сплачене державне мито, яке у відповідності із ст. 47 Господарського процесуального кодексу України підлягає поверненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Отіс”, м.Київ в особі Спеціалізованого ліфтового управління №2 Закритого акціонерного товариства „Отіс”, м.Донецьк, до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорська ювелірна фабрика „Укрзолото”, м.Краматорськ та відповідача 2 - Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м. Слов’янська”, м. Слов’янськ задовольнити повністю.

Скасувати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорська ювелірна фабрика „Укрзолото”, м.Краматорськ на нерухоме майно - два будинки (позначені в інвентарній справі Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська” літ. „И1”і „К1”), розташовані на території бази відпочинку „Берегова” в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області.

Зобов’язати „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська” внести зміни в державний реєстр прав власності на нерухоме майно з урахуванням скасування права власності Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорська ювелірна фабрика „Укрзолото”, м.Краматорськ на нерухоме майно - два будинки, які позначені в інвентарній справі літ. „И1”і „К1” та розташовані на території бази відпочинку „Берегова” в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області.

Визнати право власності Закритого акціонерного товариства „Отіс” м.Київ в особі Спеціалізованого ліфтового управління №2 Закритого акціонерного товариства „Отіс”, м.Донецьк на нерухоме майно - два будинки (позначені в інвентарній справі Комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації м.Слов’янська” літ. „И1”і „К1”), як розташовані на території бази відпочинку „Берегова” в с.Щурово Краснолиманського району Донецької області за інв.№№786 та 787.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Краматорська ювелірна фабрика „Укрзолото”, м.Краматорськ на користь Закритого акціонерного товариства „Отіс” м.Київ в особі Спеціалізованого ліфтового управління №2 Закритого акціонерного товариства „Отіс”, м.Донецьк витрати по сплаті державного мита у сумі 85 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно – технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням чинності.

Повернути Закритому акціонерному товариству „Отіс”, м.Київ в особі Спеціалізованого ліфтового управління №2 Закритого акціонерного товариства „Отіс”, м.Донецьк надлишково сплачене державне мито у сумі 456 грн. 94 коп., сплачене платіжним дорученням №281 від 16.01.2007р.

Видати довідку.

У судовому засіданні за згодою сторін оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення підписаний 06.04.2007р.

Суддя                                                                         Плотніцький Б.Д.

І.О.А.