ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.03.07
Справа № 13/132-06.

За позовом: Акціонерного комерційного банку «Інтерконтинентбанк»

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю комерційного банку «Володимирський»

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог

на предмет спору, на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Реалбуд»

про визнання недійсним договору.

та за зустрічним позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю комерційного банку «Володимирський»

до відповідача Акціонерного комерційного банку «Інтерконтинентбанк»

про визнання добросовісним набувачем майнових прав та визнання права власності на майнові права за договором відступлення права вимоги та кредитним  договором

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача, відповідача за зустрічним позовом:   Каляєв В.В.

Від відповідача, позивача за зустрічним позовом:   Самохін А.М.

Третя особа          не з‘явився

У засіданні брали участь: секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: позивач просить суд визнати недійсним договір №09-1/4-045 про відступлення права вимоги від 09.09.2005 р., укладений між сторонами, а також стягнути з відповідача на свою користь витрати, пов‘язані з розглядом справи в суді.

Відповідач в письмовому відзиві проти задоволення позовних вимог заперечував та вважає, що ним зобов‘язання по договору виконані належним чином і в повному обсязі, а з боку позивача договір було укладено уповноваженою особою і у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідачем подано зустрічну позовну заяву, в якій він просить визнати Товариство з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «Володимирський» добросовісним набувачем майнових прав за Договором про відступлення права вимоги №09-1/4-045 від 09.09.2005 р., визнати за ТОВ КБ «Володимирський» право власності на всі майнові права за кредитним договором №270602078 від 27.06.2002 р., а також стягнути з АКБ «Інтерконтинентбанк» судові витрати, пов‘язані з розглядом зустрічного позову.

Відповідач за зустрічною позовною заявою подав письмовий відзив, в якому проти задоволення вимог позивача за зустрічним позовом заперечує, оскільки вважає його посилання на те, що він не знав і не міг знати про відсутність повноважень у Сокура О.П., безпідставними. Крім того, зазначив, що позивач за зустрічним позовом уклав договір відступлення права вимоги з відповідачем, не перевіривши повноваження його представника.

Представник третьої особи в судове засідання не з‘явився, письмового відзиву на первісний та зустрічний позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до вимог ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши наявні докази в матеріалах справи, суд встановив:

09 вересня 2005 року між АКБ «Інтерконтинентбанк», в особі В.о. Голови правління Сокура О.П. та ТОВ Комерційний банк «Володимирський», в особі Голови Правління  Новохатко М.В., був укладений договір про відступлення права вимоги № 09-1/4-045, за умовами якого первісний кредитор - АКБ «Інтерконтинентбанк» відступає, а новий кредитор - ТОВ КБ «Володимирський» приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредитору за кредитним договором № 270602-78 від 27.06.2002 р., укладеним між первісним кредитором - АКБ «Інтерконтинентбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Реалбуд».

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору від 09.09.2005 р. відступлення права вимоги є платним. Плата за відступлення права вимоги складає 9 609 100,00 грн. і підлягає сплаті Новим Кредитором - ТОВ КБ «Володимирський» на протязі 7 банківських днів з моменту укладання цього договору шляхом зарахування коштів на рахунок первісного кредитора.

Розрахунки за цим договором здійснюються в грошовій формі шляхом перерахування новим кредитором первісному кредитору коштів на протязі 7 банківських днів з моменту укладання цього договору у розмірі суми 9 609 100,00 грн., розраховану у сумі заборгованості за наданим кредитом за кредитним договором станом на 09.09.2005 року на рахунок первісного кредитора (п. 3.1 договору № 09-1/4-045 від 09.09.2005 року ).

Відповідно до ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

В запереченнях на заявлені позовні вимоги, ТОВ Комерційний банк «Володимирський» зазначив, що АКБ «Інтерконтинентбанк» передав всі документи, які  засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

ТОВ Комерційний банк «Володимирський» сплатив АКБ «Інтерконтинентбанк» винагороду в сумі 9 609 100,00 грн., обумовлену оспорюваним договором, що підтверджується платіжними документами – меморіальними ордерами: №221582 від 09.09.2005 р.; №221891 від 12.09.2005 р.; №222142 від 13.09.2005 р.; №224051 від 19.09.2005 р., належним чином завірені копії якого знаходиться в матеріалах справи.

Згідно п. 2.6 глави 2 розділу VI Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 року за № 368, рішення про проведення банком операцій з одним контрагентом (позичальником) у розмірі, що перевищує 25 відсотків регулятивного капіталу банку (з урахуванням сум усіх операцій визначених у п. 2.3 цієї глави, щодо цього контрагента), має прийматися правлінням (радою) банку.

Відповідно до протоколів засідання Спостережної ради АКБ «Інтерконтинентбанк» від 09.09.2005 р. та протоколу засідання Правління АКБ «Інтерконтинентбанк» № 26 від 09.09.2005 року члени правління банку вирішили укласти за умови погодження Спостережною радою АКБ «Інтерконтинентбанк» угоди про відступлення прав вимоги, а члени спостережної ради доручили правлінню банку укласти угоди про відступлення прав вимоги.

07 вересня 2005 року Спостережною радою АКБ «Інтерконтинентбанк» було прийнято рішення про призначення Сокура О.П. виконуючим обов’язки Голови правління АКБ «Інтерконтинентбанк».

Пунктом 11.7.2 Статуту АКБ «Інтерконтинентбанк» (а.с.28) передбачено, що Спостережна рада банку призначає та звільняє виконуючого обов'язки Голови правління банку. Однак, згідно з вимогами  ч. 3 ст. 42 Закону, Голова правління (ради директорів) та головний бухгалтер заступають на посаду після надання письмової згоди на це Національним банком України, що також вимагається п. 8.9 «Положення про порядок створення і державної реєстрації банків, відкриття їх філій, представництв, відділень» затвердженого постановою правління Національного банку України від 31.08.2001 р. № 375.

Кандидат на посаду виконуючого обов'язки Голови правління Сокур О.П. не проходив співбесіду та погодження Комісією Національного банку України, тому не був уповноважений на підписання договорів, як виконуючий обов'язки Голови правління АКБ «Інтерконтинентбанк», що підтверджується листом Національного банку України від 31.01.2006 р. № 09-218-040/2193 (а.с. 44).

Згідно ч. 2 ст. 203 ЦК України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що виконуючий обов'язки Голови правління АКБ «Інтерконтинентбанк» Сокур О.П. не мав повноваження на укладення угод від імені АКБ «Інтерконтинентбанк».

Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 241 ЦК України наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

19 липня 2005 року між АКБ «Інтерконтинентбанк» та ТОВ Комерційний банк «Володимирський» було укладено угоду №1 про встановлення кореспондентських відносин.

Згідно п. 3.7.1. вказаного договору кореспондентський рахунок поповнюється за рахунок зарахування коштів на користь Кореспондента під час здійснення ним операцій, які не суперечать чинному законодавству.

Відповідно до п. 3.6.1. договору Банк проводить списання коштів з кореспондентського рахунку Кореспондента тільки на підставі ключованих розпоряджень, переданих Кореспондентом по обраних каналах зв‘язку або на паперовому носії за підписом уповноважених осіб і завірених відбитком печатки Кореспондента.

На виконання п. 4.1 договору про відступлення права вимоги від 09.09.2005р.  №09-1/4-045, ТОВ Комерційний банк «Володимирський» перерахував на кореспондентський рахунок АКБ «Інтерконтинентбанк» меморіальними ордерами: №221582 від 09.09.2005 р.; №221891 від 12.09.2005 р.; №222142 від 13.09.2005 р.; №224051 від 19.09.2005 р. грошові кошти у сумі 9 609 100,00 грн. з призначенням платежу: перерахування заборгованості згідно договору про відступлення права вимоги № 09-1/4-045 від 09.09.2005р.

Кошти у вказаній сумі були зараховані на кореспондентський рахунок АКБ «Інтерконтинентбанк», що підтверджується випискою про рух коштів по кореспондентському рахунку АКБ «Інтерконтинентбанк» за період з 01.09.2005 р. по 30.09.2005р.

Отже, ТОВ Комерційний банк «Володимирський» повністю виконало свої зобов’язання по договору відступлення права вимоги від 09.09.2005р. №09-1/4-045.

Станом на момент розгляду справи АКБ «Інтерконтинентбанк» не повернув ТОВ Комерційний банк «Володимирський» сплачені грошові згідно меморіальних ордерів: №221582 від 09.09.2005 р.; №221891 від 12.09.2005 р.; №222142 від 13.09.2005 р.; №224051 від 19.09.2005 р.

За таких обставин, сплата грошових коштів ТОВ Комерційний банк «Володимирський» та наступне прийняття вказаних коштів АКБ «Інтерконтинентбанк» на виконання умов договору відступлення права вимоги свідчать про схвалення вказаного договору АКБ «Інтерконтинентбанк» з боку його повноважних органів.

Таким чином, на підставі викладеного вище суд дійшов до висновку про те, що ТОВ Комерційний банк «Володимирський» є добросовісним набувачем прав згідно договору про відступлення права вимоги від 09.09.2005р. №09-1/4-045, внаслідок чого суд відмовляє в задоволені позовних вимог АКБ «Інтерконтинентбанк» про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги від 09.09.2005р. №09-1/4-045.

Щодо заявленого ТОВ Комерційний банк «Володимирський» зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем та власником майнових прав за договором про відступлення права вимоги та кредитним договором суд вбачає підстави для його часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об’єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов’язки.

Майнові права є неспоживчою річчю. Майнові права визнаються речовими правами. При цьому, до майнових прав зазвичай відносяться будь-які права особи, що будь-яким чином пов’язане з володінням, користуванням та розпорядженням  будь-яким майном.

Отже, право вимоги кредитора за будь-яким кредитним договором є по своїй суті майновим правом, яке за діючим законодавством України може бути передане (відчужене) іншій особі.

09 вересня 2005 року на підставі Договору про відступлення права вимоги № 09-1/4-045 АКБ «Інтерконтинентбанк» передав всі свої майнові права за кредитним договором № 270602-78 від 27.06.2002 р. ТОВ Комерційний банк «Володимирський».

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору від 09.09.2005 р. відступлення права вимоги є платним. Плата за відступлення права вимоги складає 9 609 100,00 грн. і підлягає сплаті Новим Кредитором - ТОВ КБ «Володимирський» на протязі 7 банківських днів з моменту укладання цього договору шляхом зарахування коштів на рахунок первісного кредитора.

ТОВ Комерційний банк «Володимирський» сплатив АКБ «Інтерконтинентбанк» винагороду в сумі 9 609 100,00 грн., обумовлену оспорюваним договором, що підтверджується платіжними документами – меморіальними ордерами: №221582 від 09.09.2005 р.; №221891 від 12.09.2005 р.; №222142 від 13.09.2005 р.; №224051 від 19.09.2005 р., належним чином завірені копії якого знаходиться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

При цьому, гроші, а також цінні папери на пред’явника не можуть бути витребувані від добросовісного набувача (ст. 389 ЦК України).

Про факт відсутності у особи, що підписувала договір про відступлення права вимоги зі сторони АКБ «Інтерконтинентбанк» відповідних повноважень ТОВ Комерційний банк «Володимирський» дізнався лише під час судового розгляду справи.

Таким чином, оскільки ТОВ Комерційний банк «Володимирський» не знав та не міг знати, що АКБ «Інтерконтинентбанк» (його посадові особи, які укладали договір) не мали права здійснювати відчуження майнових прав за кредитним договором, а ТОВ Комерційний банк «Володимирський» належним чином виконав свої зобов’язання за договором, останній є добросовісним набувачем майнових прав за договором відступлення права вимоги № 09-1/4-045 від 09 вересня 2005 року, укладеного між сторонами.

Згідно п. 1.2. вказаного вище договору до прав вимоги, що відступаються за цим договором належать всі права, які має первісний кредитор (АКБ «Інтерконтинентбанк») за кредитним договором.

Відповідно до ст. 144 ГК України майнові права та майнові обов'язки суб'єкта господарювання можуть виникати: з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать; з актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у випадках, передбачених законом; внаслідок створення та придбання майна з підстав, не заборонених законом; внаслідок заподіяння шкоди іншій особі, придбання або збереження майна за рахунок іншої особи без достатніх підстав; внаслідок порушення вимог закону при здійсненні господарської діяльності; з інших обставин, з якими закон пов'язує виникнення майнових прав та обов'язків суб'єктів господарювання.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 147 ГК України майнові права суб'єктів господарювання захищаються законом. При цьому, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності.

Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ст. 386 ЦК України).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення зустрічного позову та визнання за Відповідачем права власності на майнові права за договором про відступлення права вимоги № 09-1/4-045 від 09 вересня 2005 року, який був укладений між АКБ «Інтерконтинентбанк» та ТОВ Комерційний банк «Володимирський».

Щодо заявлених у зустрічному позові вимог про визнання ТОВ Комерційний банк «Володимирський» добросовісним набувачем майнових прав за договором про відступлення права вимоги суд прийшов до висновку про відмову у їх задоволенні виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 84 ГПК України рішення господарського суду ухвалюється іменем України і складається із вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин, при цьому у мотивувальній частині вказуються обставини справи, встановлені господарським судом; причини виникнення спору; докази, на підставі яких прийнято рішення; зміст письмової угоди сторін, якщо її досягнуто; доводи, за якими господарський суд відхилив клопотання і докази сторін, їх пропозиції щодо умов договору або угоди сторін; законодавство, яким господарський суд керувався, приймаючи рішення.

Отже, визнання особи добросовісним набувачем по своїй суті є питанням факту, а не права. Факти встановлюються господарськими судами при розгляді справи і відображаються у мотивувальній частині прийнятого судом рішення.

Крім того, відмовивши АКБ «Інтерконтинентбанк» в задоволенні первісного позову про визнання недійсним договору відступлення права вимоги з підстав належного виконання ТОВ Комерційний банк «Володимирський» своїх зобов’язань та подальшого схвалення АКБ «Інтерконтинентбанк» спірного правочину, суд тим самим встановив, що ТОВ Комерційний банк «Володимирський» є добросовісним набувачем майнових прав за вказаним договором.

Отже, з огляду на встановлені судом обставини та на вказані підстави відмови у задоволенні первісного позову суд дійшов висновку про залишення зустрічного позову в частині визнання ТОВ Комерційний банк «Володимирський» добросовісним набувачем майнових прав за договором про відступлення права вимоги без задоволення.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України витрати, пов‘язані з розглядом справи в суді, покладаються на позивача за первісним позовом.

Керуючись ст. ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          В задоволенні первісного позову Акціонерного комерційного банку «Інтерконтинентбанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «Володимирський» про визнання недійсним договору відмовити.

2.          Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «Володимирський» до Акціонерного комерційного банку «Інтерконтинентбанк» про визнання добросовісним набувачем майнових прав та визнання права власності на майнові права за договором відступлення права вимоги та кредитним  договором задовольнити частково.

3.          Визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю Комерційний банк «Володимирський» (40030, м. Суми, пл. Незалежності, 10, код 26120084) право власності на майнові права по договору відступлення права вимоги від 09.09.2005р. № 09-1/4-045.

4.          В іншій частині в зустрічному позові відмовити.

Суддя                                                                          О.В. КОВАЛЕНКО