ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

21.03.07 р.                                                                               Справа № 44/50пн

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Остапенко Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю „Донецький завод будівельних матеріалів „Астор” (представник Гусарова Л.В., довіреність 28 від 19.01.07 року), до виконавчого комітету Донецької міської ради (представник Снєгірьов О.М., довіреність 01/15-6725 від 12.12.05 року) про визнання за товариством з обмеженою відповідальністю „Донецький завод будівельних матеріалів „Астор” права власності на комплекс будівель та споруд загальною площею 7’936 м2, розташований в місті Донецьку по вулиці Артемівській 379, до складу якого входять:

ь          капітальні будівлі: Н-1 – кладова площею 385,5 м2, Б2-1 – будівля теплогенераторної № 1 площею 25,9 м2, Б1-1 – будівля теплогенераторної № 2 площею 28,1 м2, Е-3 – будівля АБК площею 1’166,9 м2, Ж-2 – будівля ІТК площею 448,3 м2, Ш-1 – будівля складу площею 83,8 м2, Ч-1 – будівля складу № 1 площею 97,7 м2, Д-2 – будівля КПП площею 50,5 м2, Д1-1 – прибудова до будівлі КПП площею 12,5 м2, Ц-1 – будівля складу № 2 площею 97,6 м2, И-1 – будівля трансформаторної площею 309,1 м2, Щ-1 – будівля пультової цементної ділянки площею 15,5 м2, 1Ж-1 – транспортна галерея БСУ № 1 площею 47,7 м2, Г-1 – будівля БСУ № 1 площею 587,5 м2, Б3-1 – будівля складу площею 93,1 м2, Б-1 – будівля цеху № 2 площею 2’831,0 м2, В-1 – прибудова до цеху № 2 площею 477,1 м2, А-1 – будівля арматурного цеху площею 1’138,2 м2;

ь          споруди: 1Г – навіс, 1В – вісова, Э – механічна майстерня, 1Д – резервуар диневих вод, 1Б – ділянка фасування цементу, Я – склад сипучих матеріалів БСУ № 1, 13 – склад піску БСУ № 1, 1И – ділянки мийки міксерів та розмивки бетону, І - замощення, № 1 – забори, під’їзний залізничний шлях, С – уборна дворова, 1Л - вигрібна яма;

ь          обладнання: 1К – склад цементу БСУ № 2, Ч – цементні силоса;

ь          будівельні матеріали: Ю – об’єкт незавершеного будівництва (фундамент),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Донецький завод будівельних матеріалів „Астор” (далі – Підприємство) звернулося до суду з позовом до виконавчого комітету Донецької міської ради (далі – Комітет) про визнання права власності Підприємства на нерухоме майно та об’єкт незавершеного будівництва – на комплекс будівель та споруд загальною площею 7’936 м2, розташований в місті Донецьку по вулиці Артемівській 379, до складу якого входять капітальні будівлі: Н-1 – кладова площею 385,5 м2, Б2-1 – будівля теплогенераторної № 1 площею 25,9 м2, Б1-1 – будівля теплогенераторної № 2 площею 28,1 м2, Е-3 – будівля АБК площею 1’166,9 м2, Ж-2 – будівля ІТК площею 448,3 м2, Ш-1 – будівля складу площею 83,8 м2, Ч-1 – будівля складу № 1 площею 97,7 м2, Д-2 – будівля КПП площею 50,5 м2, Д1-1 – прибудова до будівлі КПП площею 12,5 м2, Ц-1 – будівля складу № 2 площею 97,6 м2, И-1 – будівля трансформаторної площею 309,1 м2, Щ-1 – будівля пультової цементної ділянки площею 15,5 м2, 1Ж-1 – транспортна галерея БСУ № 1 площею 47,7 м2, Г-1 – будівля БСУ № 1 площею 587,5 м2, Б3-1 – будівля складу площею 93,1 м2, Б-1 – будівля цеху № 2 площею 2’831,0 м2, В-1 – прибудова до цеху № 2 площею 477,1 м2, А-1 – будівля арматурного цеху площею 1’138,2 м2; споруди: 1Г – навіс, 1В – вісова, Э – механічна майстерня, 1Д – резервуар диневих вод, 1Б – ділянка фасування цементу, Я – склад сипучих матеріалів БСУ № 1, 13 – склад піску БСУ № 1, 1И – ділянки мийки міксерів та розмивки бетону, І - замощення, № 1 – забори, під’їзний залізничний шлях, С – уборна дворова, 1Л - вигрібна яма; обладнання: 1К – склад цементу БСУ № 2, Ч – цементні силоса; будівельні матеріали: Ю – об’єкт незавершеного будівництва фундамент (далі – Комплекс).

Позовні вимоги Підприємства ґрунтуються на невизнанні права власності Комітетом, з огляду на самовільність будівництва та реконструкції Комплексу. З такою позицією Підприємство не погоджується, зазначаючи, що Комплекс вже закінчений будівництвом (за винятком фундаменту Ю), причому будівництво виконане з дотриманням будівельних норм та правил, а на земельну ділянку, на якій розташовано вказану нерухомість, позивач має речові права, оскільки належним чином провадить оплату за користування земельною ділянкою та уклав з Комітетом договір оренди землі.

Представник Підприємства в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав витребувані судом додаткові документи.

Представник Комітету в судовому засіданні заперечив проти позову, зазначивши, що позивач провадив будівництво спірної нерухомості без дозвільних документів на спорудження, без введення у експлуатацію тощо.

В порядку статті 41 ГПК України судом призначено судово-технічну експертизу з питань відповідності Комплексу чинним приписам будівельних норм та правил.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Підприємства підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно нотаріально завірених договорів купівлі-продажу № 1318 від 07.07.04 року та № 902 від 10.02.04 року, Підприємство придбало сукупність будівель та споруд за адресою місто Донецьк, вул.Артемівська 379 у товариства з обмеженою відповідальністю „Фрегат” та товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Промкерам”. Таким чином, згідно статті 664 ЦК України, право власності Підприємства на Будівлі виникло з моменту нотаріального посвідчення та державної реєстрації вказаних договорів. В силу статті 204 ЦК України, договори купівлі-продажу № 1318 від 07.07.04 року та № 902 від 10.02.04 року, як і будь-який інші правочини, вважаються правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Наразі, відповідач не довів суду нікчемності цих правочинів або факту їх визнання недійсними в судовому порядку.

Крім того, право власності Підприємства на сукупність будівель та споруд за адресою місто Донецьк, вул.Артемівська 379 додатково підтверджено витягами з реєстру №№ 4183411 та 2884897.

Підприємству згідно договору оренди земельної ділянки № 23 від 01.01.05 року Комітет передав у строкове платне користування до 22.12.09 року земельну ділянку № :00:009:0067 площею 3,1798 га для експлуатації Комплексу.

Підприємство в перебігу власної господарської діяльності здійснило реконструкцію та самочинне будівництво декількох споруд, утворивши новий майновий об’єкт – Комплекс, на земельній ділянці, виділеній під означені цілі. Ідентифікація цих об’єктів нерухомості, а також факт самочинного будівництва та реконструкції Підприємством Комплексу визначені низкою наданих позивачем документів, у тому числі свідоцтвами на право власності, оцінювальними актами, витягами з технічних паспортів тощо.

Відсутність істотних порушень будівельних норм і правил при будівництві та реконструкції Комплексу випливає з висновку судового експерта № 830/23 від 26.02.07 року, за яким дефектів будівництва не виявлено, стан конструкцій добрий, готовність нерухомості становить 100%, вимогам БНіП, а також протипожежних та санітарних правил Комплекс відповідає, наразі фундамент Ю має лише 15% готовності, тому є незавершеним об’єктом будівництва.

Статус нерухомого майна, що визначений статтями 181 та 331 ЦК України, за висновком суду є властивим Комплексу (за винятком фундаменту Ю), оскільки за матеріалами справи ці майнові об’єкти розташовані на земельній ділянці, а їх переміщення є неможливим без знецінення та зміни призначення. Статус нерухомості досліджуваним об’єктам присвоює також і судовий експерт.

Виходячи зі змісту статей 331 та 376 ЦК України, право власності на самочинно збудований та реконструйований Комплекс може бути визнано судом за умови надання Підприємству земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно, а також у разі, коли зазначене не порушує прав інших осіб. Оскільки Комітет надав Підприємству право на оренду землі, а суду не надано жодних доказів порушень Підприємством прав інших суб’єктів у спірних правовідносинах, суд вважає, що у Підприємства виникло право власності на Комплекс з моменту завершення його будівництва.

Виходячи зі змісту норм статті 26 Закону України „Про власність”, а також статті 66 ГК України – Підприємство є добросовісним набувачем та власником Комплексу, створеного та реконструйованого позивачем на відповідній земельній ділянці.

У відповідності до статті 49 Закону України „Про власність” та статті 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, якщо інше прямо не випливає із закону або не встановлене судом. Згідно статті 48 Закону України „Про власність” Підприємство може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. За нормами статті 392 ЦК України, власник наділений правом захисту права власності в суді у разі невизнання або оспорювання іншими особами такого права власності. Оскільки згідно правової позиції, висловленої у поточному спорі, відповідач Комітет не визнає право власності Підприємства на Комплекс, тому суд доходить висновку, що позивач мав право звертатися до суду за захистом свого права власності, а твердження відповідача щодо відсутності факту виникнення у позивача права власності на зазначену нерухомість є безпідставними та такими, що повністю спростовуються матеріалами справи та висновками суду.

З огляду на наведене, причиною виникнення спору є самовільне, без відповідних дозвільних документів будівництво та реконструкцію Підприємством Комплексу, а також протиправне невизнання відповідачем права власності Підприємства на цю нерухомість.

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу і проведення судової експертизи покладаються судом на позивача, оскільки первинним підґрунтям спору є вина позивача у непроведенні дій щодо отримання відповідних дозволів на будівництво та реконструкцію нерухомості.

На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст.115, 202, 204, 328, 331, 376, 392, 525-526, 759-786 ЦК України, ст.66 та 283-292 ГК України, ст.ст.26, 48, 49 Закону України „Про власність”, ст.ст.1, 2, 22,  30, 33, 34, 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов.

Визнати право власності товариства з обмеженою відповідальністю „Донецький завод будівельних матеріалів „Астор” на комплекс будівель та споруд загальною площею 7’936 м2, розташований в місті Донецьку по вулиці Артемівській 379, до складу якого входять:

ь          капітальні будівлі: Н-1 – кладова площею 385,5 м2, Б2-1 – будівля теплогенераторної № 1 площею 25,9 м2, Б1-1 – будівля теплогенераторної № 2 площею 28,1 м2, Е-3 – будівля АБК площею 1’166,9 м2, Ж-2 – будівля ІТК площею 448,3 м2, Ш-1 – будівля складу площею 83,8 м2, Ч-1 – будівля складу № 1 площею 97,7 м2, Д-2 – будівля КПП площею 50,5 м2, Д1-1 – прибудова до будівлі КПП площею 12,5 м2, Ц-1 – будівля складу № 2 площею 97,6 м2, И-1 – будівля трансформаторної площею 309,1 м2, Щ-1 – будівля пультової цементної ділянки площею 15,5 м2, 1Ж-1 – транспортна галерея БСУ № 1 площею 47,7 м2, Г-1 – будівля БСУ № 1 площею 587,5 м2, Б3-1 – будівля складу площею 93,1 м2, Б-1 – будівля цеху № 2 площею 2’831,0 м2, В-1 – прибудова до цеху № 2 площею 477,1 м2, А-1 – будівля арматурного цеху площею 1’138,2 м2;

ь          споруди: 1Г – навіс, 1В – вісова, Э – механічна майстерня, 1Д – резервуар диневих вод, 1Б – ділянка фасування цементу, Я – склад сипучих матеріалів БСУ № 1, 13 – склад піску БСУ № 1, 1И – ділянки мийки міксерів та розмивки бетону, І - замощення, № 1 – забори, під’їзний залізничний шлях, С – уборна дворова, 1Л - вигрібна яма;

ь          обладнання: 1К – склад цементу БСУ № 2, Ч – цементні силоса;

ь          будівельні матеріали: Ю – об’єкт незавершеного будівництва (фундамент).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Мєзєнцев Є.І.

Надруковано у 3 примірниках:

1 –позивачу

2 –відповідачу

3 –господарському суду Донецької області