ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

12.04.07р.

Справа № А23/63

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Істейт", м. Дніпропетровськ

до  Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська

про визнання нечинними податкових повідомлень- рішень від 09.01.07 № 118/10/23-6, № 117/10/23-

За участю Прокуратури Дніпропетровської області

Головуючий колегії  Добродняк І.Ю.

Суддя                          Бишевська Н.А.

Суддя                             Кожан М.П.

Представники сторін:

Від позивача: Остапенко Є.С. дов. від 15.02.07, №1 представник Польова Л.М. паспорт AM 139619 директор

Від   відповідача:   Прошакова   MB.   дов.   від   10.01.07,   №262/10/10-039   головний держподатінспектор

Домніна С.В., дов. від 10.01.07, №248/10/10-039, головдержподатінспектор Бабошкіна О.М., дов. від 15.02.07, №5957/10/10-039, головдержподатінспектор

Від прокурора: Зіма В.Б. посв. №167, прокурор відділу прокуратури області

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем заявлений позов, в якому він просить визнати нечинними податкові повідомлення - рішення ДПІ у Жовтневому районі м.Дніпропетровська від 09.01.07 №000092306/3 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 4351845грн.; №/3 про визначення  суми податкового  зобов'язання з податку на  додану вартість у сумі 277132,00 грн. (193635,00 грн.  -  за   основним платежем, 83497,00 грн.  -  за штрафними санкціями).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем зроблений неправильний висновок, що позивачем в порушення п.п. 7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість" включено до складу податкового кредиту операцію по придбанню сукупного валового активу (цілісного майнового комплексу), яка не є об'єктом оподаткування на підставі пп. 3.2.8 Закону України „Про податок на додану вартість". При цьому, відповідачем незаконно ідентифікуються визначення сукупного валового активу платника податку як цілісного майнового комплексу з посиланням на норми ст. 191 ЦК України.

В даному випадку позивачем придбано не сукупний валовий актив в розумінні Закону України "Про податок на додану вартість", а нежитлову будівлю, земельну ділянку та пов'язані з нею виїзні системи, дизель генератор і трансформаторну підстанцію, які не являються окремим підприємством або сукупним валовим активом платника податку. Позивач не є правонаступником Корпорації "НВІГ "Інтерпайп".

Відповідач проти позову заперечує, посилається на те, що позивачем придбано у Корпорації "Науково-виробнича інвестиційна група "Інтерпайп" нежитлова будівля разом з невід'ємними системами, призначеними для обслуговування цієї нежитлової будівлі і пов'язані з нею спільним призначенням (ліфти, опалювально-охолоджувальну систему, систему відеоспостереження та контролю доступу, пожежно-охоронну сигналізацію), а також обладнання конференц зала, меблі, обладнання для буфету, сеті електропостачання зовнішні та земельна ділянка, що являє собою сформоване, обладнане підприємство як цілісний майновий комплекс призначений для здачі в оренду. Придбаний майновий комплекс використовується позивачем за тим же призначенням, що і попереднім власником Корпорацією "Науково-виробнича інвестиційна група "Інтерпайп", у зв'язку з чим позивачем здійснена операція з придбання цілого майнового комплексу, як підприємства.

15.02.07 прокуратура Дніпропетровської області повідомила про вступ у справу (а.с.35).

16.03.07 за клопотанням відповідача ухвалою голови господарського суду Дніпропетровської області справу призначено колегіально у складі: головуючий –           Добродняк І.Ю., судді Бишевська Н.А.,  Кожан М.П. (а.с.145).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін,  господарський суд, -

В С Т А Н О В И В  :

Державною податковою інспекцією у Жовтневому районі м. Дніпропетровська (відповідач) проведена виїзна позапланова документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Істейт" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за період березень, квітень 2006 року, про що складено акт від 28.07.06 №99/2306/33275244.

Під час перевірки відповідачем встановлено, що на підставі укладених позивачем з Корпорацією "Науково-виробнича інвестиційна група "Інтерпайп" договорів купівлі-продажу позивачем були придбані нежитлова будівля загальною площею 13842,4 кв.м, розташована за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Писаржевського, буд. 1а, разом з невід'ємними системами, призначеними для обслуговування цієї нежитлової будівлі і пов'язаними з нею спільним призначенням (ліфти, опалювально-охолоджувальну систему, систему відеоспостереження та контролю доступу, пожежно-охоронну сигналізацію), земельна ділянка площею 0,3715 га, надана для обслуговування нежитлової будівлі, обладнання та інше майно, яке  є невід'ємною частиною нежитлової будівлі.

Оскільки придбане нерухоме майно, земельна ділянка та обладнання являє собою сформоване, обладнане підприємство як цілісний майновий комплекс, призначений для здачі в оренду, позивачем фактично придбано підприємство, як цілісний майновий комплекс.

Даний майновий комплекс оприбуткований позивачем на рахунку 10 "Основні фонди" за березень 2006 року.

В порушення пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" позивачем включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість з операції по придбанню сукупного валового активу (цілісного майнового комплексу), яка не є об'єктом оподаткування у відповідності з пп.3.2.8 п.3.2 ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість",  у розмірі 4990073,00 грн.

На підставі наведеного відповідачем зроблений висновок, що в порушення пп.7.4.1 п.7.4 ст.7, пп.7.2.3 п.7.2 ст.7 та пп.3.2.8 п. З.2 ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість" позивачем завищено суму бюджетного відшкодування у розмірі 4351845,00 грн. Підлягає донарахуванню податкові зобов'язання за березень 2006 року у розмірі 60430 грн.,  за квітень 2006 року у розмірі 133205 грн.

На підставі зазначеного акту з урахуванням рішення про результати розгляду скарги позивача, прийнятого Державною податковою адміністрацією у Дніпропетровській області від 25.10.06 № 25773/10/25-008, відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення від 09.01.07:

№ /3 про визначення суми податкового зобов'язання позивачеві за платежем податок на додану вартість  в розмірі 277132,00 грн. (основний платіж –193635,00 грн., штрафні санкції - 83497,00 грн.);

№ 000092306/3 про зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 4351845,00 грн. за квітень 2006 року.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з поданою позивачем до відповідача податковою декларацією з податку на додану вартість за квітень 2006 року  та розрахунком суми бюджетного відшкодування сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню на розрахунковий рахунок, визначена позивачем  4351845,00 грн.

Залишок від'ємного значення  попереднього  податкового  періоду за вирахуванням  суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду, складає 4351845,00  грн.

Сума податкового кредиту попереднього податкового періоду (рядок 17 податкової декларації попереднього податкового періоду) -  4990073,00 грн.

Сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), - 4986131,00 грн.

Згідно з поданою позивачем  до відповідача  податковою декларацією з податку на додану вартість за березень 2006 року від’ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту складає 4929643 грн.

Податковий кредит за березень 2006 року у сумі 4990073,00 грн. сформовано з операцій по придбанню нежитлової будівлі, земельної ділянки та інших видів майна, призначених для використання невід’ємно з нежитловою будівлею.

На підставі укладеного між позивачем та Корпорацією "Науково-виробнича інвестиційна група "Інтерпайп" договору купівлі-продажу від 22.03.06, який нотаріально посвідчений, в установленому порядку зареєстрований, позивачем придбано у власність нежитлову будівлю загальною площею 13842,4 кв.м, розташовану за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Писаржевського, буд.1а, разом з невід'ємними системами, призначеними для обслуговування цієї нежитлової будівлі і пов'язаними з нею спільним призначенням (ліфти, опалювально-охолоджувальну систему, систему відеоспостереження та контролю доступу, пожежно-охоронну сигналізацію) в загальній сумі 26111072,40 грн., у т.ч. ПДВ- 4351845,40 грн., що підтверджено актом прийому-передачі №18469 від 22.03.06.

Оплата здійснена позивачем платіжним дорученням №285 від24.03.06 в сумі 26111072,40 грн.

22.03.06 між позивачем та Корпорацією "Науково-виробнича інвестиційна група "Інтерпайп" укладений також договір   купівлі-продажу   земельної   ділянки, відповідно до якої позивач придбав у власність земельну ділянку площею 0,3715 га у межах згідно з планом, надану для обслуговування нежитлової будівлі. Ціна договору -  2188177,00 грн.  без урахування ПДВ.

Оплата здійснена позивачем платіжним дорученням від 24.03.06 року №287 в сумі 2625812,40 грн.

Згідно договору купівлі-продажу №28/2006 від 22.03.06 між тими ж сторонами позивачем придбаний шлагбаум зі стілою на суму 11257,20 грн., у т.ч. ПДВ –1876,20 грн. (податкова накладна №18471 від 22.03.06, оплата здійснена платіжним доручення від 24.03.06).

Згідно договору купівлі-продажу №27/2006 від 22.03.06 позивачем придбаний комплекс в’їзні ворота та шлагбаум на загальну суму 26150,69 грн у т.ч. ПДВ - 4358,45 грн (податкова накладна № 18472 від 22.03.06, оплата здійснена платіжним дорученням від 24.03.06).

Згідно договору купівлі-продажу №25/2006 від 22.03.06 позивачем придбай дизель - генератор на суму 182909,17 грн., у т.ч. ПДВ - 30484,86 грн. (податкова накладна № 18475 від 22.03.06, оплата здійснена платіжним дорученням від 24.03.06).

Згідно договору купівлі-продажу №25/2006 від 22.03.06 позивачем придбана трансформаторна підстанція на суму 533701,44 грн., у т.ч. ПДВ - 88950,24 грн. (податкова накладна №18468 від 22 03.06, оплата здійснена платіжним дорученням від 24.03.06).

Згідно договору купівлі-продажу №23/2006 від 22.03.06 позивачем придбані сеті електропостачання зовнішні, меблі, акустичні системи та інше обладнання (податкова накладна №18473 від 22.03.06 на суму 299872,45 грн. у т.ч. ПДВ - 49978,74 грн., податкова накладна №18476-1 від 22.03.06 на суму 39844,76 грн. у т.ч. ПДВ - 6640,79 грн., податкова накладна №18476-2 від 22.03.06 на суму 28800 грн. у т.ч. ПДВ - 4800 грн., податкова накладна №18474 від 22.03.06 на суму 56251,37 грн. у т.ч. ПДВ - 9375,23 грн.) Оплата здійснена позивачем в повному обсязі платіжним дорученням від 24.03.06.

Суми податку на додану вартість з кожної із зазначених операцій на підставі податкових накладних, виданих  Корпорацією "Науково-виробнича інвестиційна група "Інтерпайп", включені позивачем до складу податкового кредиту березня 2006 року.

Підпунктом 3.2.8 пункту 3.2 статті 3 Закону України "Про податок на додану вартість", на який посилається відповідач, встановлено, що не є об'єктом оподаткування операції з поставки за компенсацію сукупних валових активів платника податку (з урахуванням вартості гудвілу) іншому платнику податку.

Під поставкою сукупних валових активів розуміється поставка підприємства як окремого об'єкта підприємництва або включення валових активів підприємства чи його частини до складу активів іншого підприємства. При цьому підприємство-покупець набуває прав і обов'язків (є правонаступником) підприємства, що продає такі активи.

Як вбачається з фактичних обставин справи, поданих сторонами документів, в даному випадку позивачем придбані нежитлова будівля, земельна ділянка та пов'язані з нею виїзні системи, дизель генератор і трансформаторна підстанція, які не є окремим підприємством або сукупним валовим активом платника податку в розумінні Закону України "Про податок на додану вартість".

Посилання відповідача на положення ст.191 ЦК України суд вважає помилковим, оскільки зазначена норма дає визначення підприємства як єдиного майнового комплексу. В зазначеній статті відсутні будь-які посилання на сукупний валовий актив платника податку, цілісний майновий комплекс. В той же час одним із основних ознак підприємства за загальними правилами згідно ч.2 ст.191 ЦК України є наявність в його складі, в тому числі, сировини, продукції, а також права вимоги, боргу, та інших прав.

Позивачем придбана лише нежитлова будівля разом з обладнанням як окремі основні засоби з метою використання у межах власної господарської діяльності, передбаченої Статутом. Той факт, що позивачем придбане майно використовується за тим же призначенням, що і попереднім власником - Корпорацією "Науково-виробнича інвестиційна група "Інтерпайп" (здача в оренду), не свідчить про правонаступництво позивача.

Матеріалами справи підтверджено, не спростовано відповідачем, що зобов'язання продавця майна - Корпорації НВІГ "Інтерпайп" щодо всіх його кредиторів та боржників відносно спірного майна до позивача не перейшли, тобто позивач правонаступником Корпорації "НВІГ "Інтерпайп" не є, придбане майно не може вважатися цілісним (єдиним) майновим комплексом.

Дана нежитлова будівля, обладнання оприбутковані позивачем в бухгалтерському обліку як окремі основні засоби на відповідних рахунках в залежності від групи придбаного майна.

Відповідно до пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Під терміном "основні фонди" згідно пп.8.2.1 п.8.2 ст.8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" розуміються матеріальні цінності, що використовуються у господарській діяльності платника податку протягом періоду, який перевищує 365 календарних днів з дати введення в експлуатацію таких матеріальних цінностей, та вартість яких поступово зменшується у зв'язку з фізичним або моральним зносом.

За визначенням поняття "основні засоби" в Положенні (стандарті) бухгалтерського обліку 7 "Основні засоби", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.00 № 92, це матеріальні активи, які підприємство утримує з метою використання їх у процесі виробництва або постачання товарів, надання послуг, здавання в оренду іншим особам або для здійснення адміністративних і соціально-культурних функцій, очікуваний строк корисного використання (експлуатації) яких більше одного року (або операційного циклу, якщо він довший за рік).

Об'єкт основних засобів - закінчений пристрій з усіма пристосуваннями і приладдям до нього або окремий конструктивно відокремлений предмет, що призначений для виконання певних самостійних функцій, чи відокремлений комплекс конструктивно з'єднаних предметів одного або різного призначення, що мають для їх обслуговування загальні пристосування, приладдя, керування та єдиний фундамент, унаслідок чого кожен предмет може виконувати свої функції, а комплекс - певну роботу тільки в складі комплексу, а не самостійно.

Виходячи з наведених правових норм, фактичних обставин, суд вважає, що позивачем здійснені операції не з придбання сукупного валового активу, а з придбання основних засобів, які є об’єктом оподаткування податком на додану вартість згідно Закону України "Про податок на додану вартість".

Підставою для нарахування податкового кредиту за вимогами пп.7.2.6 п.7.2 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" є податкова накладна, яка видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача.

Згідно пп.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Контрагентом позивача (продавцем) оформлені і видані податкові накладні у відповідності з вимогами Закону України "Про податок на додану вартість" за кожним фактом здійснення спірних операцій.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивачем правомірно включено до складу податкового кредиту за березень 2006 року загальна сума податкового в розмірі 4990073,00 грн., висновки відповідача з цього приводу суперечать нормам діючого законодавства, внаслідок чого оскаржувані податкові повідомлення-рішення підлягають визнанню нечинними.

Позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.94, 160-163  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, м. Дніпропетровськ № 000092306/3 від 09.01.07, №/3 від 09.01.07.

Стягнути з державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельта Істейт", м. Дніпропетровськ 3,40 грн судового збору.

Видати виконавчий лист.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

Суддя                                                                                                  Н.А. Бишевська

Суддя                                                                                                   М.П. Кожан

Згiдно з оригіналом

18.05.07

Помічник судді
Н.Ф. Голов'яшкіна