ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.04.07р.

Справа № 30/114-07

За позовом:  комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства", м. Павлоград Дніпропетровської області

до  закритого акціонерного товариства фірми "Книга", м. Павлоград Дніпропетровської області

про стягнення заборгованості в сумі 77504,66 грн.

Суддя   Євстигнеєва Н.М.

Секретар судового засідання: Ворошило О.М.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Кисельова А.В., довіреність від 09.01.2007 року, юрисконсульт

Від відповідача: Чумак Н.В., довіреність від 10.01.2007 року, представник; Тропін В.В., довіреність від 10.01.2007 року, представник

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, комунальне підприємство "Управління житлово-комунального господарства" (м. Павлоград Дніпропетровської області) звернувся до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з відповідача, закритого акціонерного товариства фірми "Книга" (м. Павлоград Дніпропетровської області) в рахунок відшкодування заборгованості по орендній платі з розрахунком індексу інфляції суму 70775,20 грн., пеню в сумі 2129,07 грн., три відсотка річних в сумі 4600,39 грн., а також витрати пов'язані з оплатою державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі договору оренди комунального майна  від 16.08.2002 року відповідачу надано в оренду приміщення по вул. К. Маркса, 19 загальною площею 332,8 м2. При проведенні перевірки законного та цільового використання бюджетних коштів  та стану збереження  комунального майна, головним контрольно-ревізійним управлінням було виявлено порушення методики  розрахунку  в частині  визначення орендної ставки  у відсотках до вартості нерухомого майна та встановлена недоплата  по орендній платі.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує наступним:

-          у відповідача відсутня заборгованість за період з 01.04.2004 року по 01.08.2006 року;

-          позивач не надав належних доказів порушення відповідачем зобов’язань по договору;

-          Акт перевірки Контрольно  ревізійного управління не може прийматися у якості доказу, так як містить суб’єктивні  висновки перевіряючих, які не відповідають вимогам діючого законодавства.

10.04.2007 року від відповідача надійшла заява в порядку статті 267 Цивільного кодексу України про застосування строків позовної давності при розгляді вимоги про стягнення пені.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи був відкладений з 05.03.2007 року на 29.03.2007 року, з 29.03.2007 року на 10.04.2007 року.

Клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу при розгляді справи учасниками судового процесу не заявлялось (ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України).

У судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

16 серпня 2002 року між Комунальним підприємством Управління житлово-комунального господарства, (орендодавець) та Закритим акціонерним товариством фірма „Книга”, (орендар) укладено договір оренди комунального майна –приміщення по вулиці К.Маркса, будинок 19 у місті Павлоград, загальною площею 332,8 м.кв., вартість за експертною оцінкою на 01.08.2000 року –76 091,00грн.

Згідно п.3.1 договору оренди орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої Кабінетом міністрів України та рішенням виконавчого комітету Павлоградської міської ради народних депутатів №406 від 27.06.2001 року і складає 15% від експертної оцінки, тобто 11413,65грн. без податку на додану вартість та індексу інфляції (951,14грн. без податку на додану вартість).

Договір оренди діє з 16.08.2002 року по 18.10.2010 року (п.9.1 договору).

Сторони дійшли згоди, що датою початку використання орендованого об’єкту орендарем є дата підписання сторонами Акту приймання-передачі (п.2.1 договору).

16.08.2002 року сторони підписали акт приймання-передачі орендованого майна, який є додатком до договору №52 від 16.08.2002 року (а.с.66).

Обов’язок орендаря сплачувати орендну плату встановлено п.4.2 договору, відповідно до якого орендар повинен в повному обсязі сплачувати орендодавцю орендну плату згідно п.3 ст. 18 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”.

23 вересня 2005 року Контрольно-ревізійним управлінням в Дніпропетровській області проведено перевірку законного та цільового використання бюджетних коштів та стану збереження комунального майна КП „Управління житлово-комунального господарства” м. Павлограда, про що складено Акт від 23.09.2005 року. Перевірка проводилась за період з 01.06.2002 року по 01.08.2005 року. Перевіркою виявлено ряд порушень Методики розрахунку та порядку використання орендної плати в частині визначення орендної ставки у відсотках до вартості нерухомого майна (заниження ставки). Рішенням сесії міськради №182 від 17.06.2003 року було збільшено орендні ставки у відсотках в залежності від цільового використання орендованої площі, в свою чергу КП УЖКГ  не внесено зміни в договори оренди у відповідності до прийнятого рішення. Як зазначено позивачем у позові стосовно ЗАТ фірма „Книга” встановлена недоплата орендної плати в сумі 38 060грн.03коп.

17.06.2003 року виконавчим комітетом Павлоградської міської ради прийнято рішення №182-9/ХХУ, згідно якого орендна плата за цільовим призначенням складає: у разі здійснення книжкової торгівлі і торгівлі шкільним приладдям –15%; інші напрямки використання-30%.

15.08.2006 року комісією КП УЖКГ був складений акт перевірки використання орендованого приміщення за призначенням за адресою: м. Павлоград, вул. К.Маркса,19, якою виявлено, що 60% від займаної відповідачем на підставі договору оренди загальної площі  приміщення використовується  для торгівлі побутової хімії.

17.08.2006 року на адресу відповідача була направлена претензія про погашення заборгованості в сумі 70 775,2грн., де 38 060,03грн. –заборгованість згідно акту КРУ від 25.09.2005 року та 32 715,17грн. –поточна заборгованість.

Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті орендної плати на підставі договору оренди №52 від 16.08.2002 року в розмірі 32715,17грн. за період з квітня 2004 року по липень 2006 року включно та заборгованість зі сплати орендної плати, яка виявлена внаслідок перевірки Контрольно-ревізійним відділом в Дніпропетровській області в сумі 38060,03грн. за період з 01.07.2003 року по 01.08.2005 року, три відсотки річних в розмірі 490,73грн. за період з 01.08.2006 року по 01.02.2007 року та пеню в розмірі 2129,07грн. за період з 01.08.2006 року по 31.12.2006 року, проти чого заперечує відповідач, що є причиною виникнення спору.

Господарські відносини, що виникають в процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб’єктами господарювання, а також між цими суб’єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання, регулюються Господарським кодексом України.

Згідно з п. 6 ст.283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

Відповідно до ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (ст.525 Цивільного Кодексу України).

Якщо у зобов’язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 Цивільного кодексу України).

Обов’язок орендаря щодо своєчасної і в повному обсязі сплати орендної плати на користь орендодавця передбачено пунктом 4.3 договору оренди, ч.5 ст. 762 Цивільного кодексу України, ч.4 ст.286 Господарського кодексу України.

За користування  майном з наймача справляється плата, розмір  якої встановлюється договором найму (ст. 762 Цивільного кодексу України).

Орендна плата –це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (ч.1 ст. 286 Господарського кодексу України.

Орендар проводить щомісячну передплату за користування орендованим майном з урахуванням індексу інфляції та податку на додану вартість не пізніше сьомого числа поточного місяця за умови своєчасного виставлення рахунків (п.3.2 договору оренди).

Як вбачається з матеріалів справи рахунки на оплату орендної плати були пред’явлені позивачем за 2004-2005 роки, рахунки на сплату орендної плати за 2006 рік позивачем не виставлялись. Відповідач заперечує факт отримання  рахунків за 2006 рік.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем не надано належних доказів пред’явлення відповідачу рахунків на оплату орендної плати, а надані ним витяги з книги (журналів) вихідної кореспонденції не свідчать про направлення відповідачу саме рахунків на оплату орендної плати, тому строк сплати орендної плати за 2006 рік вважається таким, що не настав. Що стосується заборгованості за 2004-2005 роки, то в матеріалах справи знаходяться копії платіжних доручень, що свідчать про сплату орендної плати за вказаний період відповідно до умов та розміру, зазначеному в договорі. З урахуванням розміру орендної плати, встановленому в договорі оренди, заборгованість у відповідача за 2004- 2005роки відсутня.

Таким чином, вимога позивача про стягнення заборгованості в сумі 32715,17грн. за період з квітня 2004 року по липень 2006 року, задоволенню не підлягає.

Не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення суми 38060,03грн. за період з 01.07.2003 року по 01.08.2005 року, яка виявлена внаслідок проведеної перевірки Контрольно-ревізійним відділом в Дніпропетровській області. Як зазначено в акті перевірки при укладанні договору оренди порушено Методика розрахунку та порядку використання орендної плати в частині визначення орендної ставки у відсотках до вартості нерухомого майна (заниження ставки) та в подальшому не внесені зміни до договору оренди нерухомого майна на підставі рішення сесії міськради №182 від 17.06.2003 року, яким було збільшено орендні ставки у відсотках в залежності від цільового використання орендованої площі. Зміна умов договору в односторонньому порядку умовами договору оренди не передбачена. На підставі рішення сесії міськради №182 від 17.06.2003 року сторони не вносили в установленому порядку зміни до договору оренди, тому відсутні підстави вважати суму 38060,03грн. заборгованістю за договором оренди №52 від 16.08.2002 року.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням наданих рахунків на оплату (враховуючи їх несвоєчасне пред’явлення) вимога позивача про стягнення трьох процентів річних підлягає задоволенню частково в сумі 7грн.37коп.

Порушенням зобов’язання, відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов’язання (основного зобов’язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Виконання зобов’язання може забезпечуватись в тому числі й неустойкою (ч.1 ст. 546 Цивільного кодексу України). Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання (ч.1 ст.549 ЦК України).

Згідно п.3.4 договору №52 від 16.08.2002 року орендна плата, перерахована орендарем несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується орендодавцем у відповідності з діючим законодавством з урахуванням подвійної облікової ставки НБУ.

Позивач просить стягнути пеню за несвоєчасну сплату орендної плати в розмірі 2129,07грн. за період з 01.08.2006 року по 31.12.2006 року, яка нарахована на суму заборгованості 32715,17грн.

Вимога про стягнення пені задоволенню не підлягає з огляду на сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у судовому засіданні на підставі п.4 ст. 267 Цивільного кодексу України.

Позовна давність - це строк,  у  межах  якого  особа  може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу (ст. 256 Цивільного кодексу України). До вимог про стягнення пені встановлено строк позовної давності в один рік (п.1 ч.2 ст.258 Цивільного кодексу України).

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася  або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ст.261 ч.1 Цивільного кодексу  України).

Відповідно до ч.6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Отже, позивачем пропущено строк позовної давності про стягнення пені за несвоєчасну сплату орендної плати за 2004-2005 роки. Що стосується орендної плати за 2006 рік, строк її сплати відповідно до умов договору настає після пред’явлення рахунків до оплати, тобто відсутні підстави для нарахування пені.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в розмірі 7,67грн., в решті позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.1,33,44,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства фірми „Книга” (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. К.Маркса,19, ) на користь Комунального підприємства Управління житлово-комунально господарства (51400, Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Шевченко,63, ) три проценти річних в розмірі 7,67грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 102,00грн., та 0,01грн.  витрат пов’язаних зі сплатою інформаційно-технічного забезпечення судового процесу, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили через десять днів після його підписання.

Рішення господарського суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд протягом десяти днів з дати його підписання.

Суддя                                                            Н.М.Євстигнеєва

(Дата підписання рішення, оформленого відповідно до вимог

статті 84 Господарського процесуального кодексу України, - 13.04.2007року).