ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

“ 06  ”  лютого  2007 року                                                                              справа № 7/250/8

Суддя            Н.О. Скорик, розглянувши матеріали за позовом

Спільне  українсько – болгарське  товариство з обмеженою відповідальністю ?ХМЕСІЛ лтд?

03680, м. Київ,  пров. Бородянський, 3

До Товариства з обмеженою відповідальністю ?Аптека № 25 Плюс?
14000, м. Чернігів, Красна площа,1

Про  стягнення 11980,02 грн.

Представники сторін:

Від позивача : не з?явився

Від відповідача :  не з?явився

Суть спору:

Заявлено позов про стягнення 10890,93 грн. боргу по неоплаті  вартості  товару, переданого  згідно договору поставки № 0787/2006 від 01.03.2006 р. за накладними № 0030068 від 04.09.2006 р., №003599 від 07.09.2006 р., № 0030596 від 07.09.2006 р., 1089,09 грн.   пені за прострочення виконання зобов?язання .

Відповідач відзивом на позов посилається на складне фінансове становище в зв’язку з чим направлення позивачу листа №241 від 08.11.06р., та графіка погашення заборгованості, починаючи з січня 2007 року. Також відповідач зазначає, що належну до сплати в січні 2007 року суму боргу згідно графіка ним перераховано повністю платіжними дорученнями №59 від 17.01.07р., та №85 від 24.01.07р., та просить штрафні санкції не стягувати.

Зважаючи  на  те,  що згідно  до  ст.. 22 Господарського  процесуального  кодексу  України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, неявка   представника   відповідача  у  судове  засідання не  є  перешкодами  для  розгляду  справи  за  наявними   доказами  у  порядку  ст.. 75  Господарського   процесуального  кодексу  України.

Розглянувши матеріали справи, суд

Встановив:

Відповідно до ст. 173 Господарського  кодексу України  Господарським визнається зобов?язання, що виникає між суб?єктом господарювання  та іншим учасником  (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу  якого  один суб?єкт (зобов?язана сторона, у тому числі боржник) зобов?язаний вчинити  певну дію господарського  чи управлінсько -  господарського  характеру  на користь  іншого суб?єкта  (виконати  роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або  утриматися  від певних дій, а інший  суб?єкт (управлена  сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати  від зобов?язаної сторони виконання її обов?язку.

Згідно ст.. 193 Господарського кодексу України суб?єкти  господарювання та інші   учасники господарських відносин повинні  виконувати господарські  зобов?язання  належним чином відповідно  до закону , інших правових актів, договору, а за відсутності  конкретних вимог щодо  виконання зобв?язання - відповідно до вимог, що  у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання  господарських договорів застосовуються відповідні  положення   Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Договір є підставою  виникнення  цивільних прав і обов?язків ( ст.. 11, 626 Цивільного кодексу України), які мають  виконувались належним чином і в установлений строк відповідно до договору (ст.. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від  виконання зобов?язання не допускається (ст.. 525 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є  обов?язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

01.03.2006 р. між сторонами  укладено договір № 0787/2006 на поставку товару за яким позивач зобов?язувався поставляти у зумовлені договором строки  відповідачу медичні препарати, а  відповідач –приймати товар та своєчасно оплачувати  кожну  поставлену позивачем партію товару за ціною, вказаною у видатковій накладній, що є обов?язкоми товаросупровідним документом на кожну партію товарів, шляхом  перерахування  коштів на розрахунковий рахунок позивача. Строк для  розрахунків  узгоджується  між сторонами і вказується у видатковій накладній на кожну партію товарів, що  поставляється по цьому договору.

На виконання умов договору позивач  поставив товар на суму 10890,93 грн., що підтверджується  видатковими накладними : № 0030068 від 04.09.2006 р. на суму 4829,20 грн. строк оплати 16.10.2006 р., № 0030599 від 07.09.2006 р. на суму 3091,73 грн. строк оплати 17.10.2006 р.. № 0030596 від 07.09.2006 р. на суму 2970 грн. строк оплати 17.10.2006 р.

Термін оплати зазначено в накладних, як і передбачено  умовами договору.

Посилання  відповідача  на узгодження  сторонами  графіка  погашення боргу не підтверджується  матеріалами справи.

Статтею 525 Цивільного кодексу України  визначено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Так, сторонами наданий лист відповідача № 241  від 08.11.2006 р., направлений  позивачу  з пропозицією надати можливість проведення розрахунків  згідно графіка та  зазначено, що  графік буде надано. Позивач  в позовній заяві зазначив, що  графік відповідачем для узгодження не надавався.

На вимогу  ухвали від 25.01.2007 р. відповідач не надав  доказів  надання позивачу графіка погашення  заборгованості. Відповідач  витребуваних доказів не надав.

Таким чином, наданий  відповідачем  до матеріалів  справи лист –графік  № 283 від 27.12.2007 р. погашення заборгованості з січня 2007 р. по червень 2007 р. не може бути взятий  до уваги судом в доказ  узгодження  сторонами  графіка  погашення боргу,  тобто зміни умов договору в частині  порядку оплати, оскільки відсутні  докази узгодження сторонами цього  графіку.

Відповідач порушив  умови  договору.

На день розгляду  справи судом відповідачем частково сплачено  вартість товару з порушенням  строку оплати:

платіжним дорученням № 59 від 17.01.2007 р. –1000 грн.,  платіжним дорученням № 85 від 24.01.2007 р. –1000 грн..

Доказів  сплати решти 8890,93 грн. боргу  відповідач не  надав.

За таких обставин позовні вимоги  в частині  стягнення 8890,93 грн. боргу підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Провадження у справі в частині  стягнення  сплачених 2000 грн.  боргу підлягає  припиненню  за відсутності  предмету спору.

Статтею 546 Цивільного кодексу України та ст. 230 Господарського кодексу України  передбачено застосування  неустойки (штрафу, пені) яку учасник  господарських відносин зобов?язаний сплатити у разі  невиконання або неналежного виконання господарського зобов?язання.

Пунктом 7.4. договору передбачена сплата штрафу за прострочку  платежу на строк більше 30 календарних днів у розмірі 10%  простроченої суми.

Позивачем нараховано 1089,09 грн.  штрафу за прострочку  оплати 10980,93 грн. боргу більше 30 днів.

Відповідач не надав доказів відсутності своєї вини в  порушенні  платіжного зобов?язання.

Заявлене  відповідачем  в відзиві на  позов  клопотання  про зняття суми пені (звільнення від відповідальності) відхилено судом згідно  ст.. 617 Цивільного кодексу України.

Так, статтею 617 Цивільного кодексу України  визначено, що особа,  яка  порушила   зобов'язання,   звільняється   від відповідальності за порушення зобов'язання,  якщо вона доведе,  що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Не вважається випадком, зокрема,  відсутність у боржника необхідних коштів.

За таких обставин, позовні вимоги  по стягненню 1089,09 грн. штрафу підлягають задоволенню.

В відзиві на  позов відповідачем заявлено  клопотання про розстрочку  виплати заборгованості згідно  графіку погашення боргу,  посилаючись на  критичне фінансове становище.

Клопотання відхилено судом, оскільки  суд може  відстрочити  або розстрочити  виконання рішення, про що відповідач не заявляє.

Розстрочка ж виплати заборгованості згідно запропонованому відповідачем позивачу графіку по правовій природі є зміною умов договору і не може вирішуватись в даному  судовому провадженні.

Керуючись  ст.ст. 252,526,546,617,626 Цивільного кодексу України,  ст.. ст.. 173,193,230 Господарського кодексу України,   ст..ст. 33,49, п.11 ст.80, ст.. ст.. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з  товариства з обмеженою відповідальністю ?Аптека № 25 плюс?, м. Чернігів, Красна площа, 1 (р. 260054602 в ВАТ ?Райффайзен Банк Аваль?, м. Чернігів, МФО 353348, код 32016086) на користь Спільного українсько –болгарського  товариства з обмеженою відповідальністю ?ХМЕСІЛ лтд?, м. Київ,  пров. Бородянський, 3 (р. 2535 в Київській міській філії АКБ ?Укрсоцбанк?, МФО 322012, код 1436217) 8890,93 грн. боргу, 1089,09  грн. штрафу, 119,80 грн. державного мита, 118 грн.  витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

2.  Припинити провадження   справі в частині стягнення 2000 грн. боргу.

Суддя                                         Н.О. Скорик