донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

14.02.2007 р.                                                                                  справа №33/296а

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

за участю представників сторін:

від позивача:
Фоменко А.В., дов. № 01-12/196 від 29.08.06р.,

від відповідача:
від третьої особи:
Алдошин О.Н., дов. б/н від 23.01.07р.,
Ревін Д.О.( відсутні повноваження)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства "Донецький завод хімічних реактивів" м.Донецьк

на постанову (ухвалу) господарського суду

Донецької області

від
30.11.2006 року

по справі
№33/296а

за позовом
Відкритого акціонерного товариства "Донецький завод хімічних реактивів" м.Донецьк

до
за участю третьої особи без самостійних вимог на боці відповідача
Мелекинської сільської ради смт.Мелекино
Профспілка Відкритого акціонерного товариства "Донецького заводу хімічних реактивів" м.Донецьк

про
визнання нечинним рішення Мелекінської сільської ради № 23/11-74 від 23.06.1999р. та зобов"язання  Мелекінську сільську Раду передати у користування ВАТ " Донецький завод хімічних реактивів" земельну ділянку у розмірі 1,3686га по вул.Безуха ,48, с. Білосарайська коса Першотравневого району, що розташована  під базою відпочинку " Хімік"

В С Т А Н О В И В:

Постановою господарського суду Донецької області від 30.11.2006р. у справі №33/296а у задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства „Донецький завод хімічних реактивів” м. Донецьк до Мелекінської сільської ради с. Мелекіне за участю третьої особи без самостійних вимог на боці відповідача Профспілки ВАТ „Донецького заводу хімічних реактивів” м. Донецьк про визнання нечинним рішення Мелекінської сільської ради №23/11-74 від 23.06.1999р. та зобов’язання Мелекінської сільської Ради передати у користування ВАТ “Донецький завод хімічних реактивів” земельну ділянку у розмірі 1,3686га по вул. Безуха 48, с. Білосарайська коса Першотравневого району, що розташована під базою відпочинку „Хімік” відмовлено в повному обсязі.

Вищевказане рішення суду першої інстанції мотивується тим , що відповідно до ст.ст. 9,27, 30 Земельного кодексу України №561-XII від 18.12.1990р. (чинного на момент винесення спірного рішення) до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів належить , зокрема, передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу, вилучення (викуп) земель відповідно до статті 31 цього Кодексу, право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі добровільної відмови від земельної ділянки; при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення; припинення права користування землею провадиться за межами населених пунктів - сільською, селищною, районною, міською Радою народних депутатів; підставою для його прийняття був лист Відкритого акціонерного товариства „Донецький завод хімічних реактивів”

м. Донецьк №27/3-38 від 01.06.1999р., за підписом голови правління Пашнової Ж.К. з проханням про вилучення земельної ділянки; згідно з ст. ст.  47, 48 Закону України „Про господарські товариства” №1576-XII від 19.09.1991р., п.  8.4.5 Статуту ВАТ „Донецький завод хімічних реактивів” голова правління при цьому діяв в межах наданих йому повноважень; Професійна спілка ВАТ „Донецький завод хімічних реактивів” була зареєстрована ще у 1995році та набула статусу юридичної особи; позивач не довів наявності у нього поважних причин пропуску строку позовної давності  або дотримання такого строку.

Позивач, ВАТ „Донецький завод хімічних реактивів”,  не погоджуючись з рішенням господарського суду, звернулось з апеляційною скаргою про скасування постанови, так як вважає, що вона була прийнята судом не обґрунтовано з порушенням процесуальних норм і висновки суду не відповідають обставинам справи.

При цьому позивач  посилається на те , що на момент прийняття оспорюваного рішення Мелекінської сільської Ради Профспілка ВАТ «ДЗХР»не мала статусу громадської організації та її діяльність на території України була протизаконною, тому вона не мала право отримувати земельні ділянки у користування з посиланням на ст. 14 Закону України «Про об'єднання громадян»в редакції від 13.05.1999 року, згідно листа Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька від 08.08.2006р. № 15/07-102 Профспілка ВАТ «ДЗХР»зареєстрована в журналі обліку організаційних ланок профспілкових організацій Куйбишевського районного управляння юстиції м. Донецька 24.03.2000 р., в матеріалах справи відсутні будь - які документи, які свідчать про те, що Позивач чи Відповідач по справі наполягав на застосуванні позовної давності або заявляв відповідні клопотання, з 01.06.1999р., коли Позивач звертався з листом до Мелекінської сільської Ради з приводу вилучення земельної ділянки копій зазначеного рішення ВАТ «Донецький завод хімічних реактивів»не отримував, відповідно він ніяким чином не міг знати, чи задоволене його клопотання чи ні, суд не застосував норми Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб що затверджена Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року N 121, що діяв на той момент; при винесенні оспорюваного Рішення Мелекінська сільська Рада не додержала вимог закону та не встановила чи є Профспілка ВАТ «ДЗХР»громадською організацією - суб'єктом земельних правовідносин, чи законна її діяльність, та чи має вона право набувати земельну ділянку у користування.

Просить суд скасувати постанову Господарського суду Донецької області від 30.11.06р.  та задовольнити  позовні вимоги в повному обсязі.

Представником позивача в судовому засіданні  було заявлено усне клопотання про зупинення провадження по розгляду  апеляційної скарги у адміністративній справі через зупинення  повноважень особи , яка підписала довіреність на представлення інтересів третьої особи у господарському суді . В якості доказів даної обставини , представником позивача надано суду копію Ухвали  Куйбишевського районного суду м.Донецька  від 30.11.06р. у справі № 2-6969/06 за позовом  Короткіх Ніни Іванівни до Первинної профспілкової організації Відкритого акціонерного товариства „ Донецький завод хімічних реактивів”. Даною ухвалою  зупинена дія зокрема Протоколу засідання профкому на якому було обрано головою профспілки особу , яка підписала  довіреність на представлення інтересів Профспілки у господарському суді.

Судовою колегією вищевказане клопотання позивача відхилено з наступних підстав:

По-перше, позивач не довів , що результати справи № 2-6969/06 , яка розглядається Куйбишевським районним судом м.Донецька  , впливають на розгляд справи № 33/296а;

По-друге, Профспілка Відкритого акціонерного товариства „Донецького заводу хімічних реактивів” м. Донецьк, є третьою особою без самостійних вимог  та участь її представника при розгляді апеляційної скарги по даній справі  не може порушити прав та законних інтересів позивача або відповідача.

Крім того , з огляду на наданий позивачем документ , а саме Ухвалу  Куйбишевського районного суду м.Донецька  від 30.11.06р. у справі № 2-6969/06, суд вважає,  що представник, який прибув до судового засідання , не має належних повноважень на участь у судовому засіданні.

Відповідач, Мелекінська сільська Рада, у відзиві від 14.02.07р. та представник відповідача в засіданнях суду  проти заявленої апеляційної скарги заперечує , вважає , що вимоги відповідача не підлягають задоволенню. При цьому посилається на те , що рішення Меле кінської сільської Ради № 23/11-74 від 23.06.1999р. було прийнято на підставі письмових звернень як керівника ВАТ „ Донецький завод хімічних реактивів” , лист № 27/3-38 від 01.06.1999р. так і керівника профкому заводу лист № 27/3-38 від 01.06.1999р., щодо дійсності та законності  яких сумнівів не виникає та немає підстав вважати дані листи недійсними. Крім того , посилається на те , що  документи на прийняття оскаржуваного рішення були підписані повноважними особами на фірмовому бланку у першому листі та з мокрою печаткою та штампом у другому листі. Крім зазначеного , відповідач вважає , що  позивачем був пропущений строк позовної давності  встановлений законом для захисту порушених прав.

Відповідно  до положень  ст.ст. 41, 196 Кодексу адміністративного судочинства України  здійснювалась  фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів.

Згідно з ч. 1 ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України суд  апеляційної  інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції  в  межах  апеляційної  скарги.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши заявника скарги та представника позивача, судова колегія встановила наступне.

01.06.1999р. позивач звернувся до відповідача з листом №27/3-38 від, за підписом голови правління Пашнової Ж.К. з проханням про вилучення земельної ділянки площею 1,3686га на користь профспілки ВАТ „ Донецький завод хімічних реактивів”.

В якості підстави для такого вилучення та передачі земельної ділянки позивач зазначив ті обставини, що на баланс профспілковому комітету передані  будівлі бази відпочинку „Хімік” ВАТ „Донецький завод хімічних реактивів”.

У підтвердження даної обставини  до матеріалів справи долучено витяг з рішення Правління ВАТ „Донецький завод хімічних реактивів”, оформленого протоколом № 42 від 31.03.1999 р. про передачу на баланс профспілкового комітету заводу бази відпочинку „Хімік”.

Рішенням Мелекінської сільської ради №23/11-74 від 23.06.1999р. з посиланням на звернення як позивача, так і відповідача, керуючись ст. 30 Земельного кодексу України,  був закріплений перехід права користування на спірну земельну ділянку від позивача до відповідача.

За даних обставин, Відкрите акціонерне товариство звернулось до Мелекінської сільської ради із позовом про визнання нечинним рішення Мелекінської сільської ради №23/11-74 від 23.06.1999р. та зобов’язання Мелекінську сільську Раду передати у користування ВАТ “Донецький завод хімічних реактивів” м. Донецьк земельну ділянку у розмірі 1,3686га по вул. Безуха 48, с. Білосарайська коса Першотравневого району, що розташована під базою відпочинку „Хімік”.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, заслухавши пояснення та доводи повноважних представників сторін , колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги, та відповідність оскарженого судового акта зі справи вимогам чинного законодавства з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 12 Земельного кодексу України до повноважень міських Рад віднесено : розпорядження землями територіальних громад та надання  земельних ділянок у користування або передача їх у власність.

Акт державного чи іншого органу - це юридична форма рішень цих  органів,  тобто  офіційний письмовий документ,  який породжує певні правові наслідки,  спрямований на регулювання тих  чи  інших суспільних  відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу,  який прийняв такий документ, і  характеру  та  обсягу  відносин,  що  врегульовано  ним,   акти поділяються  на  нормативні  і  такі,  що  не  мають  нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Підставами для визнання акта недійсним  є  невідповідність його  вимогам  чинного  законодавства  та/або  визначеній  законом компетенції  органу,  який  видав  цей  акт.  Обов'язковою  умовою визнання  акта  недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного  акта  прав   та   охоронюваних   законом   інтересів підприємства   чи   організації  -  позивача  у  справі.

Відповідно до  ст. 10 Закону України „ Про місцеве самоврядування в Україні” сільські, селищні , міські ради є органами місцевого самоврядування , що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх  інтересах функції  і повноваження місцевого самоврядування , визначені Конституцією України , цим та іншими законами.

Згідно з положеннями п.1 ст. 59 вищевказаного Закону –Рада в межах своїх повноважень  приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Пунктом 10 вказаної статті визначено , що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

За приписами ст. 9 Земельного кодексу України до відання сільських, селищних і міських районного підпорядкування Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить, зокрема, передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування, в тому числі на умовах оренди, у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу, вилучення (викуп) земель відповідно до статті 31 цього Кодексу.

Ст. 27 Земельного кодексу України №561-XII від 18.12.1990р. (чинного на момент винесення спірного рішення) визначено, що право користування земельною ділянкою чи її частиною припиняється у разі добровільної відмови від земельної ділянки. Припинення права користування землею у випадках, передбачених п. п. 1-8 ч. ч. 1, 3 статті 27 Кодексу, провадиться за межами населених пунктів - сільською, селищною, районною, міською  Радою народних депутатів.

Ст. 30 даного Кодексу закріплює , що при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об'єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди. При передачі підприємствами, установами і організаціями будівель та споруд іншим підприємствам, установам і організаціям разом з цими об'єктами до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій знаходяться зазначені будівлі та споруди.

За таких обставин, судовою колегією не встановлено  порушень закону з боку відповідача, на яких наголошував позивач,  при прийнятті оскарженого рішення.

Інші посилання позивача з цього приводу не можуть бути прийняті до уваги як необґрунтовані з того приводу, що:

По-перше, положення ст. 47 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” не містять обов’язкового порядку підготовки рішення Ради, на якому наполягає позивач, перевірка правоздатності та дієздатності осіб, що звертаються до органів місцевого самоврядування з заявами та клопотаннями також не закріплена в якості обов’язку ради в жодному нормативному акті.

По-друге, судова колегія цілком погоджується з висновками місцевого господарського суду про наявність у третьої особи на момент прийняття спірного рішення Ради №23/11-74 від 23.06.1999р. статусу юридичної особи з урахуванням положень Закону України “Про об’єднання громадян” №2460-XII від 16.06.1992р. Посилання ж позивача на те, що згідно листа Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецька від 08.08.2006р. № 15/07-102 Профспілка ВАТ «ДЗХР» зареєстрована в журналі обліку організаційних ланок профспілкових організацій Куйбишевського районного управляння юстиції м. Донецька 24.03.2000 р. свідчить лише про перереєстрацію профспілки в порядку, який було встановлено Законом України “Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності” №1045-XIV від 15.09.1999р.

По-третє, Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб що затверджена Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року N 121, яка діяла на момент прийняття оскарженого рішення Ради не регулює питання стосовно надання чи вилучення земельної ділянки у користування,  питань щодо реєстрації об’єктів нерухомості не вивчалось, тому  перелік обов’язкових правовстановлюючих документів, на який посилається позивач, не має відношення до стосунків, що склались між відповідачем та третьою особою при прийнятті рішення №23/11-74 від 23.06.1999р..

По-четверте,  ствердження позивача про те, що судом порушені норми ст. 19 Земельного кодексу України, де зазначено, що надання земельних ділянок у користування здійснюється за проектами відведення цих ділянок, але будь-яких проектів відведення земельних ділянок для Профспілки ВАТ «ДЗХР»до прийняття оскаржуваного рішення не проводилося не може бути визнано таким, що підтверджується будь-якими доказами, при цьому відсутність  проекту відведення земельної ділянки в даному випадку не впливає на законність як оскарженого рішення Ради, так і на права та інтереси зацікавлених осіб.

Відносно доводів позивача про порушення судом першої інстанції правил застосування строку позовної давності для звернення з позовом, судова колегія вважає необхідним зауважити таке.

Рішення Мелекінської сільської ради №23/11-74 “Про перехід права користування земельною ділянкою” було прийнято 23.06.1999р.

Як це вивчено вище, прийняття цього рішення відбулось на підставі заяви самого позивача.

При цьому, судова колегія критично ставиться до стверджень позивача, що він дізнався про  прийняття оскарженого рішення Ради лише 08.08.2006р., так як  відповідно до приписів Закону України „Про плату за землю” до обов’язків землевласника або землекористувача віднесено сплату орендної плати або податку на землю.

Протягом шести років  позивачем не нараховувалось та не сплачувалось будь-якої плати за користування спірною земельною ділянкою за відсутності для такої сплати через втрату прав землекористувача.

Упродовж того ж строку позивач, не вчинив будь-яких дій по з’ясуванню результату розгляду  його заяви щодо вилучення  спірної земельної ділянки та ніяким чином не заперечив проти передачі ним на користь профспілки майна бази відпочинку.

Щодо пояснень позивача про помилкове ненадання до позову копії листа від 08.08.2006р., з якого (як заявляє позивач ), він дізнався про своє порушене право, слід зазначити, що, за даних обставин, керуючись приписами ст. 195 Кодексу адміністративного судочинства України , поважних  причин ненадання вказаного листа  до суду першої інстанції, позивачем не наведено.

Судова колегія також погоджується з висновками місцевого господарського суду щодо застосування строку позовної давності без урахування заяви про це зацікавленою особою, так як п. 6 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України №435-IV від 16.01.2003р. правила цього кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред‘явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом, а ст.75 Цивільного кодексу УРСР №1540-VI від 18.07.1963р. (із змінами та доповненнями) встановлює, що позовна давність застосовується судом, незалежно від заяви сторін.

Ст.71 Цивільного кодексу УРСР загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до ст. 76 того ж Кодексу перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Закінчення строку позовної давності до пред'явлення позову є підставою для відмови в позові.

З оглядом на положення ст. ст.  99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України, доводи позивача в цій частині не ґрунтуються на законі.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду по даній справі відповідає чинному законодавству, а мотиви, з яких надана заява про перевірку рішення не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись п.п.1,3 ст. 160, ст.ст. 167, 195-196, п.1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ст. 205 , ст.ст. 206, 254 , п.п. 6,7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України , суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу  Відкритого акціонерного товариства „Донецький завод хімічних реактивів” м. Донецьк  на постанову господарського суду Донецької області від 30.11.2006р. у справі № 33/296а  - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 30.11.2006р. у справі № 33/296а –залишити без змін .

Ухвала  суду  апеляційної  інстанції  за  наслідками  перегляду,  набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Текст ухвали в повному обсязі складений та підписаний   19.02.07р.

Головуючий:

Судді:

Вик. Р.Н.

Надр. 6 прим.

1-й прим. –позивачу

2-й прим.–відповідачу

3-й прим. –до справи

4-й прим. –ДАГС

5-й прим. –ГСДО

6-й прим. –третій особі