ГОСПОДАРСЬКИЙ   С У Д
Кіровоградської області
У Х В А Л А

20.04.07 р.                                                    № 02-07/147

Суддя господарського суду Кіровоградської області Коваленко Н.М., розглянувши заяву

кредитора -  управління Пенсійного фонду України в Устинівському районі, 28600, Кіровоградська область, смт. Устинівка, вул. Ювілейна, 19,

до боржника – товариства з обмеженою відповідальністю “Петровського” (далі – ТОВ “Петровського”), Кіровоградська область, Устинівський район, с. Березівка,

про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника,-

ВСТАНОВИВ:

Управління Пенсійного фонду України в Устинівському районі, керуючись ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України “Про збір на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” та ст. 23 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”, звернувся до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство відсутнього боржника - ТОВ “Петровського”.

Відповідно до частини 1 статті  2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування їхніх посадових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

У пункті 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих  повноважень.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно статті 104 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно - правових відносин. Суб'єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Отже, до компетенції адміністративних судів віднесено усі публічно-правові спори, в яких позивачами є особи, на захист прав, свобод та інтересів яких подано адміністративний позов до суб'єкта владних повноважень щодо оскарження будь-яких його рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно пунктів 3, 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-8/301 від 07.02.2006 року "Про деякі питання, пов'язані із розмежуванням компетенції господарських і адміністративних судів" справи за участю органів Пенсійного фонду України, пов'язані із здійсненням ними владних повноважень, підлягають розглядові місцевими та апеляційними господарськими судами в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Разом з тим, відповідно до ст. 12 Господарського процесуального кодексу України справи про банкрутство підвідомчі виключно господарським судом незалежно від того який суб'єкт (наділений чи не наділений владними повноваженнями) звертається до суду з заявою про порушення провадження у справі про банкрутство. Порушення справ про банкрутство за письмовою заявою будь-кого з кредиторів, боржника, входить виключно до компетенції господарських судів (ч. 4 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди  розглядають  справи  про  банкрутство  у порядку  провадження,  передбаченому  цим  Кодексом, з урахуванням особливостей,   встановлених   Законом  України  "Про  відновлення платоспроможності    боржника   або   визнання   його   банкрутом".

Отже, розгляд справ про банкрутство не віднесено до компетенції адміністративних  судів.

Крім того, управління Пенсійного фонду України в Устинівському районі просить не порушити провадження у справі про банкрутство ТОВ “Петровського”, а просить прийняти позовну заяву до розгляду і порушити провадження у справі, стягнути з ТОВ “Петровського” заборгованість по страховим внескам на суму 1385, 97 грн. на рахунок кредитора.

Закон України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі - Закон) встановлює  умови   та   порядок   відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності  -  боржника або   визнання   його   банкрутом  та  застосування  ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Тобто, розглядаючи справу про банкрутство господарський суд не вирішує спір і питання про стягнення заборгованості боржника перед кредитором.

Відповідно до частини 1 статті 52 Закону заява про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника може бути подана у разі, якщо керівні органи боржника-юридичної особи відсутні за її місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника.

У заяві кредитора не вказані докази та обставини, що підтверджують наявність у ТОВ “Петровського” ознак відсутнього боржника, достатніх для порушення справи про банкрутство.

У заяві зазначено, що остання звітність подана боржником до управління Пенсійного фонду України в Устинівському районі у жовтні 2003 року за вересень 2003 року і боржник має заборгованість до Пенсійного фонду України в сумі 1385, 97 грн. Відповідно до п. 8.3. “Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до пенсійного фонду України” управління Пенсійного фонду України в Устинівському районі направило ДВС в Устинівському районі вимогу про примусове стягнення заборгованості з боржника. 19.02.2007 року ДВС повернула виконавчий документ з підстав відсутності ТОВ “Петровського” за юридичною адресою та неможливістю встановлення місцезнаходження.

Факт неподання боржником звітності до Пенсійного Фонду України суддею до уваги не приймається, оскільки  така звітність не є податковою звітністю, а для порушення справи про банкрутство по ст. 52 Закону має значення неподання боржником протягом року до органів державної податкової служби податкових декларацій, документів бухгалтерської звітності.

Відповідно до ч. 4 ст. 17 Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” (далі - закон про державну реєстрацію) від 15.05.2003 року, який набрав чинності з 01.07.2004 року, відомості про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням, про відсутність підтвердження про юридичну особу мають міститися в Єдиному державному реєстрі. Запис про відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням або запис про відсутність підтвердження відомостей  про юридичну особу вноситься державним реєстратором до Єдиного державного реєстру в порядку, визначеному ч. 6 ст. 19 вказаного Закону про державну реєстрацію.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону про державну реєстрацію якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не були до нього внесені, вони не можуть бути використані в спорі з третьою особою .

Отже, відсутність юридичної особи за її місцезнаходженням має бути підтверджено витягом або довідкою з Єдиного державного реєстру. До заяви кредитора такі докази не додані.

Докази на підтвердження наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника, також кредитором не подані.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону суддя не пізніше п'яти днів з дня надходження  повертає заяву  про  порушення  справи  про  банкрутство  і  додані до неї документи без розгляду, про що виносить ухвалу за наявності підстав передбачених  статтею  63  ГПК  України, з урахуванням вимог Закону.

Тому на підставі ч. 1 ст. 9,  ч. 1 ст. 52 Закону, ст. 4-1, п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України заява кредитора і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 4-1, 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву № 997/02 від 11.04.2007 року управління Пенсійного фонду України в Устинівському районі про порушення справи про банкрутство відсутнього боржника товариства з обмеженою відповідальністю “Петровського” та додані до неї документи повернути без розгляду.

Суддя