ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26.04.2007
Справа № 5/75-07(9/491-06)

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі
колегії суддів:

головуючого судді: Лотоцької
Л.О. (доповідач)

суддів: Бахмат Р.М., Євстигнеєва О.С.

при
секретарі судового засідання: Ролдугіній Н. В.

За
участю представників сторін:

від
позивача:  ОСОБА_2 представник,
довіреність НОМЕР_1  від 17.04.07;

ОСОБА_3. представник, довіреність
НОМЕР_1  від 17.04.07;

ОСОБА_4 представник, довіреність
НОМЕР_1  від 17.04.07;

від
відповідача:  Юшкіна О.А. юрисконсульт,
довіреність №9/925  від 01.06.06;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу фізичної особи -підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області на рішення господарського суду Дніпропетровської
області від  15.02.2007 року у справі №
5/75-07(9/491-06)

за позовом: фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1, м. Кривий Ріг

до відповідача: Криворізького
відділу Державної служби охорони Управління Державної служби охорони при УМВС
України в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг

про стягнення 8 334,20 грн. збитків

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2006
року фізична особа -підприємець ОСОБА_1 звернувся в господарський суд
Дніпропетровської області з позовом до Криворізького відділу Державної служби
охорони Управління Державної служби охорони при УМВС України в Дніпропетровській
області про стягнення збитків за неналежне виконання зобов'язання за  договором в сумі 8 334,20 грн.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 15.02.2007 року (суддя Шевченко С. Л.)  в позові було відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням
суду першої інстанції, позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного
господарського суду  з апеляційною
скаргою, в якій просить рішення господарського суду Дніпропетровської області
скасувати як незаконне, необґрунтоване і не відповідаюче вимогам чинного
законодавства та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному
обсязі та стягнути з відповідача судові витрати. Скарга обґрунтована наступними
доводами. Скаржник зазначає, що суд при винесенні оскарженого рішення  послався на п. 6.4 Договору, яким
передбачено, що внаслідок невиконання відповідачем своїх  зобов'язань, представники відповідача
зобов'язані  брати участь у
визначенні  розміру збитків та в знятті
залишків  товарно-матеріальних цінностей,
які повинні бути проведені терміново по прибуттю представників на місце події,
але не  взяв до уваги ту обставину, що
листом від 31.08.2006 року (вих.НОМЕР_3) позивач повідомив відповідача про
участь його представників в проведенні ревізії, на охороняюмому об'єкті, на
якому сталася  крадіжка матеріальних
цінностей. Також позивач посилається на ту обставину, що  суд першої інстанції не надав належної оцінки
тому, що представники відповідача, які повідомили  продавця і разом з ним  прибули на місце події, тобто були присутні  при знятті залишків товарно-матеріальних
цінностей і проведенні ревізії, для того щоб уникнути  відповідальності, передбаченої договором,
відмовилися від участі у знятті залишків та від підписання акту
контрольної  перевірки інвентаризації
цінностей від 31.08.2006 року, що підтверджується письмовими доказами, які
додавалися до позовної заяви, та відзивом на позов від 18.12.2006 року за №
9/2030. Скаржник вважає, що місцевим господарським судом були також порушені
норми процесуального права, а саме:
оскаржене рішення не містить
мотивувальної частини, в якій би вказувались обставини справи,
встановлені господарським судом; причини виникнення спору; докази, на підставі
яких прийнято рішення; доводи, за якими господарський суд відхилив
клопотання  і докази сторін;
законодавство, яким господарський  суд
керувався, приймаючи рішення, що суперечить
вимогам статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

У відзиві на апеляційну скаргу
відповідач заперечує проти всіх заявлених позивачем вимог в апеляційній скарзі.
Відповідач зазначає, що він повністю виконав умови договоруНОМЕР_2 від
31.12.2003 року і порушення договірних умов з боку відповідача не було.

Ухвалою
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.04.2007 року,
розгляд апеляційної скарги відкладався до 26.04.2007 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників сторін, перевіривши відповідність оскарженого рішення
нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд
дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних
підстав:

31.12.2003 року  між
Відділом Державної служби  охорони
при Криворізькому МУУМВС України в Дніпропетровській області, правонаступником
якого є  відповідач, та  приватним підприємцем ОСОБА_1 був
укладений  договір НОМЕР_2 на
централізовану охорону майна на об'єкті підрозділом Державної служби охорони
при Міністерстві внутрішніх справ України, відповідно до якого відділ
охорони  приймає під охорону майно, що
знаходиться  на об'єктах, перерахованих в
дислокації -поАДРЕСА_1.

Відповідно до п. 4.1.1. договору
відділ  охорони зобов'язався  забезпечити охорону майна  замовника від розкрадання і не допускати  проникнення сторонніх осіб на об'єкт, де знаходиться
майно, що охороняється.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що
«Охорона»несе майнову відповідальність
за прями дійсні збитки, заподіяні «Замовнику»в наслідок неналежного
виконання  «Охороною»договірних
зобов'язань, в межах балансової вартості майна
на об'єкті, позначеної в дислокації-розрахунку.

В силу пунктів 6.4, 6.5 договору, при
наявності письмової заяви «Замовника»про заподіяні збитки внаслідок невиконання
«Охороною»своїх  зобов'язань уповноважені
представники «Охорони»зобов'язані брати участь у визначені  розміру цих збитків та в знятті залишків
товарно-матеріальних цінностей, які порівнюються з  даними
бухгалтерського обліку на день
події. Зняття залишків товарно-матеріальних цінностей повинно бути
проведене  терміново по прибуттю
представників сторін на місце події. Відшкодування «Замовнику»заподіяних з вини
«Охорони»збитків здійснюється «Охороною»за власною ініціативою або за рішенням
суду, що набрав законної сили. Розмір збитків має бути  підтверджений відповідними документами і
розрахунками вартості  викрадених,
знищених чи пошкоджених товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів,
складеними за участю «Охорони»та звіреними з бухгалтерськими даними. До
збитків, що   підлягають відшкодуванню,
включається вартість  викраденого або
знищеного майна, розмір зниження в ціні пошкоджених товарно-матеріальних
цінностей або витрати, проведені  на
відновлення пошкодженого майна, а також сума
викрадених грошових коштів, що не перевищує ліміту каси, встановленого
для цього об'єкта.

В ніч на 31.08.2006 року відбулося
проникнення у приміщення торгівельного кіоску невстановлених осіб, що
підтверджується постановою слідчого СВ Тернівського РВ КМУ УМВС України в
Дніпропетровській області про порушення кримінальної справи від 08.09.2006
року.

Посилаючись на те, що внаслідок
неналежного виконання  відповідачем  зобов'язань за договором, позивачу завдані
збитки, позивач просив на підставі статті 623 Цивільного кодексу України  стягнути з відповідача збитки в сумі 8 334,20
грн.

Відповідно до статті 623 Цивільного
кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати
кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням
зобов'язання, доказується кредитором. Збитки визначаються з урахуванням
ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги
кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була
задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено
договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків,
беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення. При
визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті
кредитором щодо їх одержання.

В обґрунтування розміру завданих
збитків позивач посилається на акт інвентаризації цінностей в кіоску по
АДРЕСА_1 від 31.08.2006 року.

Як вбачається з зазначеного акту  він складений за участю працівників позивача
та «незалежного спостерігача».

Згідно з вимогами п. 6.4
договору позивач повинен був направити відповідачу письмову заяву про
направлення представника охорони для участі у визначенні розміру збитків.

Посилаючись  на лист НОМЕР_3 від 31.08.2006 року, позивач
доказів його направлення у зазначений строк не надав.

Наказ позивача НОМЕР_4 від 31.08.2006
року про  проведення  ревізії на об'єкті  по АДРЕСА_1 отриманий відповідачем 07.09.2006
року, що підтверджується  штемпелем
відповідача на наданій позивачем копії наказу.

Таким чином, позивач  не довів тих обставин, що ним своєчасно була
направлена вказана заява.

Посилання скаржника на те, що  представники охорони, що прибули на місце
події, відмовилися від участі у визначенні розміру збитків не може  прийматися до уваги,  оскільки відповідно до умов договору на
централізовану охорону ( п. 6.4) участь
у визначені розміру збитків міг приймати лише уповноважений представник
охорони, тобто особа, яка мала на це
відповідне  повноваження.

Згідно з п. 7.2 договору
«Охорона»звільняється  від
відповідальності  за збитки, розмір яких
визначено «Замовником»самостійно без
участі  уповноважених
представників  «Охорони», при відсутності
письмового повідомленні останнього про час
визначення розмірів збитків та зняття залишків товарно-матеріальних
цінностей.

Оскільки розмір збитків визначений
позивачем  без участі уповноважених
представників відповідача, доказів письмового повідомлення останнього про
зняття  31.08.2006 року залишків
матеріальних  цінностей та визначення
розміру  збитків позивачем не надано,
розмір збитків, завданих порушенням
зобов'язання, позивачем не доказаний.

За таких обставин у господарського
суду  були відсутні  правові підстави для задоволення  позовних вимог.

З огляду на викладене, передбачені
статтею 104 Господарського процесуального кодексу України підстави для
скасування судового рішення відсутні.

Керуючись статтями 103-105
Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний
господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від  15.02.2007
року у справі № 5/75-07(9/491-06) залишити без змін.

Головуючий суддя
Л. О. Лотоцька

Суддя                                                                           Р.
М. Бахмат

Суддя
О. С. Євстигнеєв