ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2007 р.
Справа № 9/8-07-258

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Поліщук Л.В.,

суддів Бандури Л.І., Туренко В.Б.,

при секретарі судового засідання О.О. Соломахіній,

за участю представників сторін:

від позивача –А.В. Хома

від відповідача –не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ДПІ у Київському районі м. Одеси

на рішення господарського суду Одеської області

від 16.03.2007р.

у справі № 9/8-07-258

за позовом ДПІ у Київському районі м. Одеси

до ПП „Інтернет Бізнес Сервіс”

про припинення юридичної особи,

встановив:

ДПІ у Київському районі м. Одеси звернулась з позовом про припинення підприємницької діяльності ПП „Інтернет Бізнес Сервіс”. Позов мотивовано тим, що ПП „Інтернет Бізнес Сервіс” в порушення п. 2 ст. 9 Закону України „Про систему оподаткування” від 18.02.1997р. № 77/1997 з 09.08.2005р. не надає звіти до податкової інспекції, про що складено акт перевірки ДПІ у Київському районі № 2083/15-1 від 30.11.2006р.

Рішенням господарського суду Одеської області від 16.03.2007р. (суддя Н.В. Бакланова) в задоволенні позову відмовлено. Рішення мотивовано тим, що правові підстави для задоволення позову відсутні, оскільки відповідач починаючи з 3-го кварталу 2005р. до кінця 2006р. систематично у встановлені законодавством строки надавав до ДПІ у Київському районі м. Одеси звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків, що підтверджується копіями податкових розрахунків комунального податку за період, починаючи з 3-го кварталу 2005р. до кінця 2006р., та звітами „Про суми пільг в оподаткуванні юридичних осіб” за 2005-2006р.р., з відповідними відмітками ДПІ у Київському районі м. Одеси про їх одержання.

ДПІ у Київському районі м. Одеси, не погоджуючись з прийнятим судом рішенням, звернулася із апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не прийняв до уваги факт неподання відповідачем з 09.08.2005р. до ДПІ звітності з податку на прибуток, а це згідно п. 2 ст. 38 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб –підприємців” від 15.02.2003р. № 755-ІV є підставою для прийняття рішення про припинення юридичної особи.

Заслухавши представника скаржника, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши правильність застосування судом норм процесуального права, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а провадження у справі слід припинити, виходячи із наступного.

16.01.2007р. ДПІ у Київському районі м. Одеси звернулася до суду з позовом про припинення юридичної особи ПП „Інтернет Бізнес Сервіс”, керуючись п. 1 ст. 59 Господарського процесуального кодексу України. Місцевий господарський суд на підставі статей 64, 65 вказаного кодексу ухвалою від 19.01.2007р. порушив провадження у справі за даним позовом. Справа розглядалася за правилами ГПК України і 16.03.2007р. прийнято рішення про відмову в позові. Позивач не погодившись з прийнятим рішенням,  звернувся із апеляційною скаргою також за правилами Господарсько-процесуального кодексу України.

Між тим, ДПІ у Київському районі м. Одеси та судом першої інстанції не враховано, що з 01.09.2005р. вступив в дію Кодекс адміністративного судочинства України, за правилами якого слід розглядати даний спір.

Відповідно до частини 2 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори за зверненням суб’єкта владних повноважень у випадках, встановлених законом.

Вказане положення містить два критерії, за якими спір можна віднести до категорії адміністративних. По-перше, позов до суду повинен бути пред’явлений суб’єктом владних повноважень, а по-друге –лише у випадках, встановлених законом.

Як зазначено в статтях 2, 4 Закону України „Про державну податкову службу” органи державної податкової служби є органами виконавчої влади, в завдання яких входить здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов’язкових платежів), установлених законодавством.

Пунктом 17 статті 11 Закону України „Про державну податкову службу” передбачено право податкової служби на звернення до суду з позовами про скасування державної реєстрації суб’єкта підприємницької діяльності у передбачених законом випадках.

Відповідно до пункту 2 ст. 38 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” від 15.05.2003р. № 755 (із змінами та доповненнями) підставами для прийняття судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов’язано з банкрутством юридичної особи, є неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

В судовому засіданні при розгляді апеляційної скарги представник податкової інспекції погодився, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції, і позивач виступає як суб’єкт владних повноважень.

З наведеного випливає, що ДПІ у Київському районі м. Одеси, звертаючись із позовом про припинення юридичної особи –суб’єкта підприємницької діяльності, діяло як орган владних повноважень у встановленому законом випадку.

Отже, вказаний позов згідно п. 4 ст. 17 КАС України підвідомчий адміністративним судам, а тому місцевий господарський суд повинен був на підставі п. 6 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України розглянути його за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи викладене, апеляційна інстанція вважає, що місцевий господарський суд неправомірно розглянув позов за правилами ГПК України, а тому провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України.

Керуючись п. 1 ст. 80, ст. 99, 103 - 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів -

постановила:

1.          Рішення господарського суду Одеської області від 16.03.2007р. у справі № 9/8-07-258 скасувати.

2.          Провадження у справі припинити.

Головуючий суддя                                                            Л.В.Поліщук

Суддя                                                                                          Л.І. Бандура

Суддя                                                                                В.Б. Туренко