ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.05.07                                                                                        Справа №  10/237/07

Суддя

За  позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю “ЛЕМА ФСС”,

м. Маріуполь

До відповідача:  Товариство з обмеженою відповідальністю “Запоріжвогнетрив”, м. Запоріжжя

про стягнення 11 085,97  грн.

Суддя    Алейникова Т.Г.

Представники:

Від позивача:  Шиповалов О.О. директор

Від відповідача:  не з явився.

У судовому засіданні оголошено резолютивну частину рішення.

Стягується з відповідача на користь позивача  101 798,60 грн. – сума  основного боргу, 6 163,69 грн. –пеня, 1 087,71грн. –3% річних,    2 035,97грн. –збитків від інфляції за Договором № 18-579 від 01.07.03р.

Відповідач письмового відзиву не надав.

Розглянувши матеріали справи ,вислухавши пояснення сторін, суд встановив:

01.07.2003р. між ЗАТ „ЛЕМА” і ВАТ „Запоріжвогнетрив”  був укладений договір № 18-579, на транспортне експедирування.

Згідно п.7.1. договору транспортного експедирування розрахунки між сторонами здійснюються шляхом попередньої 50% оплати згідно виставлених рахунків, а частина, що залишилася сплачується протягом 10 банківських днів після складання акту з надання експедиторських послуг, згідно умов цього договору. При цьому підставою для кінцевих розрахунків по кожній партії товарів є рахунки, надані експедитором замовнику по фактично здійсненим відвантаженням з наданням необхідних документів.

Відповідно до умов договору ТОВ „ЛЕМА” був виставлений рахунок № 383206 від 20.09.2006р. на 217 871,40грн. (копія додається) Банківським переказом на р/р ТОВ „ЛЕМА” поступила попередня оплата у розмірі 109 000,00грн. Після закінчення експедирування вантажу з врахуванням зміненого залізничного тарифу був складений акт про надання послуг № 289 від 20.10.2006р. на суму 210 798,60грн.

З врахуванням попередньої оплати у розмірі 109 000,00грн., відповідач за розрахунком позивача повинен сплатити позивачеві 101 798,60. Виходячи з цього ТОВ „ЛЕМА” був виставлений рахунок № 383206/1 від 20.10.2006р. на суму 101 798,60 грн.

Цей рахунок (разом з актом виконаних робіт та іншими документами) був відправлений відповідачеві кур’єрською службою доставки Маріуполь, а саме:

1.          рахунок № 383206/1 від 20.10.2006р.

2.          акт виконаних робіт № 289 от 20.10.06р.

3.          податкова накладна № 366 від 22.09.06р.

4.          податкова накладна № 413 від 20.10.06р.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦКУ) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно з ст. 527 ЦКУ. боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти  виконання  особисто,  якщо інше не встановлено договором або законом,  не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до 610 ЦКУ  порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

На час подання позовної заяви відповідач не погасив заборгованість у сумі              101 798,60 грн. основного боргу. Згідно тверджень позивача, умови договору № 18-579 від 01.07.2003р.  виконуються відповідачем неналежним чином, що є порушенням ст. ст. 526, 527, 610 ЦКУ.

Пункт 1 статті 612 ЦКУ встановлює, що боржник  вважається  таким,  що  прострочив,  якщо  він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його  у  строк, встановлений договором або законом. Як було встановлено раніше, відповідач не виконав умови договору № 18-579 від 01.07.2003р. строк виконання яких настав 20.11.2006р. (по умовам п.7.1. договору після спливу 10 деного терміну, який відраховується від дня складання акту з надання послуг, який був направлений відповідачу 06.11.2006р.)

Відповідно до ст. 611 ЦКУ одним з правових наслідків, які настають у разі порушення зобов'язання є сплата неустойки.

Як вказує п.3 ст. 549 ЦКУ пенею  є  неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного  грошового  зобов'язання  за  кожен   день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 625  ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 101 798,60 грн. –суму  основного боргу, 6 163,69 грн. –пені, 1 087,71грн. –3% річних,    2 035,97грн. –збитків від інфляції за Договором № 18-579 від 01.07.03р.

Крім цього позивач зазначив, що згідно протоколу № 1 загальних зборів засновників від 08.02.2007р. було прийнято рішення про створення ТОВ „ЛЕМА ФСС” шляхом перетворення (реорганізації) ЗАТ „ЛЕМА”. Таким чином, товариство з обмеженою відповідальністю “Лема ФСС” є правонаступником ЗАТ “Лема”.

Як було з’ясовано у судовому засіданні, за вказаною позивачем у позові адресою знаходиться інше підприємство –ВАТ “Запоріжвогнетрив”, з іншим кодом ЄДРПОУ –00191885. Договір № 18-579 від 01.07.2003р. на транспортне експедирування був укладений між ЗАТ „ЛЕМА” і ВАТ „Запоріжвогнетрив”, м. Запоріжжя,  ЄДРПОУ –00191885. та послуги були надані відповідно цьому підприємству, а не Товариству з обмеженою відповідальністю „Запоріжвогнетрив”, м. Запоріжжя.

Таким чином, вимоги позивача до Товариства з обмеженою відповідальністю “Запоріжвогнетрив”, м. Запоріжжя, –безпідставні. У позові слід відмовити.

Керуючись ст. 49, 82, 84  ГПК України,   суд

Вирішив:

У позові відмовити.

Суддя                                                                                     Алейникова Т.Г.

Рішення підписане 22.05.07р.