ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

29.01.07                                                                                           Справа  № 6/167-4/124

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого –судді  -  О.Л. Мирутенко

суддів                           -  Г.М. Гнатюк

-  Н.М. Кравчук

Розглянувши апеляційну скаргу ДПІ у Галицькому районі м. Львова

на ухвалу господарського  суду Львівської  області від 17.10.2006 року.

у справі №6/167-4/124

За заявою: АТ «КредитБанк (Україна)»

боржник: ТзОВ «Творчо-виробничий фонд «Фабрика І. Левицького»

про: банкрутство

за участю представників:

від заявника - не з’явився.

від апелянта –не з’явився.

від боржника  –Сибаль А.М. –арбітражний керуючий.

Встановив :

Ухвалою господарського суду Львівської області від 17.10.2006р., суддя Гриців В.М., провадження у справі №6/167-4/124 було зупинено до завершення ліквідаційної процедури у справі №6/156-29/220 про банкрутство дочірнього підприємства «Салон. Архітектура. Будівництво. Дизайн»та дочірнього підприємства «Вікна Плюс».

З даною ухвалою не погодився кредитор –ДПІ у Галицькому районі м. Львова і оскаржив її в апеляційному порядку з тих підстав, що вона винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ліквідатор ТзОВ «Творчо-виробничий фонд «Фабрика І. Левицького»подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити ухвалу суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, заслухавши пояснення представника боржника, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.10.2006р. у справі №6/167-4/124 скасувати, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.. 104 ГПК України, підставами для скасування рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Творчо-виробничий фонд «Фабрика І. Левицького»порушене 05.06.2003р. за заявою АТ «Кредит Банк (Україна)»від імені якого діє Перша Львівська філія.

Постановою суду від 10.02.2005р. ТзОВ «Творчо-виробничий фонд «Фабрика І. Левицького»визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Ліквідатор банкрута звернувся до місцевого господарського  суду з клопотання про зупинення провадження у справі про банкрутство ТзОВ «Творчо-виробничий фонд «Фабрика І. Левицького» до завершення ліквідаційних процедур щодо дочірніх підприємств боржника «Салон. Архітектура. Будівництво. Дизайн»та ДП «Вікна Плюс», яке судом було задоволено.

Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»не містить норми, що передбачає зупинення провадження у справі про банкрутство.

Зупинення провадження у справах про банкрутство може мати місце у виключних випадках, коли існують обставини, які унеможливлюють продовження провадження у справі, а відкладення розгляду справи призведе до порушення встановлених Законом строків здійснення процедур, спрямованих на відновлення платоспроможності боржника або його ліквідацію.

Такими обставинами можуть бути, зокрема: оскарження до апеляційної чи касаційної інстанції судових рішень, які покладені в основу грошових вимог кредитора, що подав заяву про порушення справи про банкрутство, ухвали, прийнятої за результатами підготовчого засідання, ухвал про введення процедури санації, затвердження плану санації або змін до плану санації, ухвали про затвердження реєстру вимог кредиторів, якщо оскаржують ся або не розглянуті вимоги кредиторів, які можуть вплинути на прийняття рішення комітетом кредиторів, постанови про визнання боржника банкрутом, ухвали про затвердження мирової угоди, ухвал про заміну керуючого санацією або ліквідатора.

Як вбачається з матеріалів справи, вказані обставини по даній справі відсутні. Отже застосування судом першої інстанції норми ст..79  ГПК України в даному випадку є невірним.

Суд першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали керувався ст..ст.5,24 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Однак, вказані норми Закону не містять підстав зупинення провадження у справі про банкрутство, а тому застосування даних норм матеріального права є неправильним.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала місцевого господарського суду винесена з порушенням зазначених норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст.106 ГПК України справу належить передати на розгляд місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст. 101,103,104,105,106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу кредитора - ДПІ у Галицькому районі м. Львова задовольнити повністю.

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 17.10.2006 року у справі №6/167-4/124 скасувати повністю.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Справу передати на розгляд в господарський суд  Львівської області.

Головуючий-суддя                                                                       О.Л. Мирутенко

Судді:                                                                                                  Г.М. Гнатюк

Н.М. Кравчук