ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"30" січня 2007 р.

матеріали  № 22/1870-06

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді:  Шевченко В.В.

суддів:
Бєляновського В.В., Мирошниченко М.А.

при секретарі судового засідання:
Волощук О. О.

за участю представників сторін

від Фонду: Гарголь В.Є. -за
дорученням

від Приватного підприємства
„Аналітик”: Сташенко О.В. -за дорученням

від Відділу державної виконавчої
служби: не з'явився

від Спільного підприємства „Ірен”:
Лук'ян С.Г. -за дорученням

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі

апеляційну скаргу Українського
фонду підтримки підприємництва, м. Київ

на ухвалу господарського суду
Одеської області

від  17 листопада 2006 року

за матеріалами №  22/1870-06

за позовом
Українського фонду підтримки підприємництва, м. Київ

третьої особи
на стороні позивача: Державної виконавчої служби в Овідіопольському районі
Одеської області, смт. Овідіополь, Овідіопольського району Одеської області

до
Приватного підприємства „Аналітик”, м. Одеса

третьої особи
на стороні відповідача: Спільного Українсько - Американського підприємства
„Ірен”, смт. Таїрова, Овідіопольського району, Одеської області

про
визнання недійсною незалежної оцінки вартості будівлі

В С Т А Н О В И Л А:

13.11.2006 р. Український фонд підтримки підприємництва (далі Фонд)
звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до
Приватного підприємства „Аналітик” (далі Підприємство) з залученням до участі в
розгляді справи в якості третіх осіб на стороні позивача: Державної виконавчої
служби в Овідіопольському районі Одеської області (далі ВДВС) та на стороні
відповідача: Спільного Українсько - Американського підприємства „Ірен” (далі
СП) -про визнання недійсною незалежної оцінки вартості будівлі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що незалежна оцінка вартості
триповерхової будівлі загальною площею 1497,5 кв. м., що розташована за
адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Таїрова, вул. Набережна, 1,
була здійснена Підприємством з порушенням вимог нормативно-правових актів з
оцінки майна, є неякісною та непрофесійною, а звіт з незалежної оцінки не
відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, має значні
недоліки, що впливають на достовірність оцінки майна, а тому не може бути
використаний для прийняття юридично значимих рішень, у зв'язку з чим позивач
просить задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.11.2006 р. (суддя
Торчинська Л. О.) на підставі п. 1 ст. 62 ГПК України у прийнятті позовної
заяви Фонду -відмовлено.

Ухвалу суду мотивована тим, що відповідно до ст. 12 ГПК України,
господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні
зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, а
також у спорах про визнання недійсними
актів  з  підстав, зазначених у законодавстві, справи
про банкрутство, справи  за  заявами  органів
Антимонопольного  комітету
України,  Рахункової  палати
з  питань,  віднесених законодавчими актами до їх
компетенції, а тому подана позовна заява про визнання недійсною незалежної
оцінки вартості будівлі не підлягає розгляду в господарських судах України, у
зв'язку з чим у прийнятті позовної заяви Фонду слід відмовити.

В апеляційній скарзі Фонд просить ухвалу місцевого суду скасувати,
оскільки вона прийнята без достатніх на це підстав, не відповідає фактичним
обставинам і матеріалам справи, ухвалена з порушенням норм матеріального та
процесуального права та направити справу на розгляд до місцевого господарського
суду. В судовому засіданні представник Фонду доводи апеляційної скарги
підтримав.

У відзивах на апеляційну скаргу СП та Підприємство просять ухвалу суду
першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу Фонду без задоволення.
В судовому засіданні представники СП та Підприємства доводи своїх відзивів на
апеляційну скаргу підтримали.

Відзив на апеляційну скаргу від ВДВС не надходив.

Про день, час і місце розгляду справи ВДВС був належним чином
повідомлений, але його представник в судове засідання не з'явився, з будь-якими
клопотаннями до суду не звертався, у зв'язку з чим не скористалися своїм правом
на участь в розгляді справи апеляційним судом, внаслідок чого справа була
розглянута за його відсутністю.

Оскільки, представники сторін не заявили клопотань про технічну фіксацію
судового засідання, така фіксація, відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України, не
здійснювалася, але вівся протокол судового засідання.

Обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, заслухавши
пояснення учасників процесу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої
інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваної
ухвали, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга необґрунтована і не
підлягає  задоволенню з наступних
підстав.

Як вбачається з тексту позовної заяви в ній мова фактично йде про
визнання недійсною незалежної оцінки вартості майна, що здійснена Підприємством
у процесі зведеного виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчих
листів та наказів, виданих відповідними судами Одеської області протягом 2004-2006
років.

Згідно ст. 12 ГПК України в редакції, що
діяла на час винесення місцевим судом оскаржуваної ухвали -господарським судам
підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні зміні, розірванні і
виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також у спорах про
визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві, справи про
банкрутство, справи за заявами органів Антимонопольного комітету України,
Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

Юридичним актом, в розумінні ст. 12 ГПК України, є офіційний письмовий
документ державного чи іншого органу (посадової
особи),  виданий  в
межах  компетенції, визначеної
законом, який має точно визначені зовнішні реквізити та породжує певні юридичні
наслідки, створює юридичний стан, спрямований на регулювання суспільних
відносин, має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин, поширює свою
чинність на певний час, територію, коло суб'єктів.

Виходячи з цього суд першої інстанції правомірно оцінив проведену
Підприємством незалежну оцінку вартості майна як результат практичної
діяльності фахівця-оцінювача з визначених питань та дійшов до правильного та
обґрунтованого висновку, що ця оцінка не є актом державного чи іншого органу, а
тому, підставне, відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 62 ГПК України відмовив у
прийнятті позовної заяви Фонду.

Посилання Фонду на ст. 7 Закону України „Про іпотеку”, ст. ст. 43, 52
Закону України „Про виконавче провадження”, ст. 33 Закону України „Про оцінку
майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні” колегія
суддів до уваги не приймає, оскільки з зазначених норм матеріального права
ніяким чином не випливає, що спори, пов'язані з оцінкою майна, майнових прав
повинні вирішуватися господарськими судами, всупереч вимогам ст. 12 ГПК
України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи викладені скаржником в
апеляційній скарзі не спростовують вищенаведені висновки суду першої інстанції,
а тому ухвала місцевого суду прийнята з дотриманням норм матеріального і
процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а
підстави, передбачені ст. 104 ГПК України, для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101-106 ГПК
України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Ухвалу господарського суду Одеської області від 17.11.2006 року за
матеріалами № 22/1870-06 -залишити без змін, а апеляційну скаргу Українського
фонду підтримки підприємництва, м. Київ -без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена
у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя
В. В. Шевченко

Судді                                                                               В. В.
Бєляновський

М. А. Мирошниченко