ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2007 р.
10:50
Справа №  1/344/06

м. Миколаїв

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю
сільськогосподарське підприємство “НІБУЛОН”.
/54030, м. Миколаїв, вул. Фалеївська, 9-б/.
До відповідача: Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві
/54017,  м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20/
Прокурор: Прокурор Миколаївської області в інтересах держави в особі
Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві
/54030, м. Миколаїв, вул. Спаська, 28/
про: визнання протиправним та скасування податкового  повідомлення –рішення № /0 від 25.05.2006 р.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від позивача
Петровський Д.О.. довіреність від 22.12.2006р.

Від відповідача
Бойко О.В, довіреність від 28.11.2006р.

В засіданні бере участь прокурор
Порошина Н.Г.

Позивач звернувся з позовом до відповідача про  визнання протиправним та скасування податкового повідомлення –рішення № /0 від 25.05.2006 р., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позапланова перевірка, яку здійснив відповідач, повинна здійснюватись на підставі рішення суду, а не наказу керівника податкового органу, чим порушено вимоги  частин6 та 8 статті 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”; у відповідача відсутнє право  направляти  податкове повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування, оскільки відповідно до  пункту 4.2.2. статті 4, статті 6  Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкові повідомлення-рішення  направляються платнику податків лише в разі визначення суми податкового зобов’язання податковим органом, а не при зменшенні суми бюджетного відшкодування. Також вважає неправомірним зменшення суми бюджетного відшкодування на 741 276 грн. за лютий 2006 року, оскільки на його думку  послуги з транспортної обробки та перевалці вантажів, які він надав,  відносяться до експортних операцій, які відповідно до пункту 3.1. статті 3, пунктів 6.1, 6.2 статті 6  Закону України “Про податок на додану вартість”  оподатковуються за нульовою ставкою.

Відповідач проти позову заперечує  з тих підстав, що  позапланова перевірка здійснена з дотриманням вимог статей 11-1 і 11-2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, оскаржуване податкове-повідомлення-рішення  форми В-1 направлено у відповідності з Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних(фінансових) санкцій, яке прийнято на виконання Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. Надані  позивачем  послуги  з транспортної обробки та перевалці вантажів  не відносяться до експортних операцій, оскільки вони були надані експортеру –резиденту України, а не безпосередньо експортувались позивачем  і тому повинні оподатковуватись за ставкою 20% (т.1.а.с.71-75).

На підставі Наказу ДПА у Миколаївської області «Про реорганізацію державної податкової служби у м. Миколаєві»№ 307 від 29.06.2006р. з 02.10.2006р. Державну податкову інспекцію у м. Миколаєві реорганізовано шляхом перетворення Державної податкової інспекції у м. Миколаєві у Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві.

За таких обставин у відповідності зі ст.55 Кодексу адміністративного судочинства України необхідно здійснити заміну відповідача - Державної податкової інспекції у м. Миколаєві на його правонаступника –Спеціалізовану державну податкову інспекцію по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві.

Дослідивши надані сторонами докази, заслухавши доводи сторін у судовому засіданні, суд

встановив:

відповідач здійснив виїзну позапланову документальну перевірку позивача з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок за  лютий 2006 року, про що склав акти від 19.05.2006 року (т.1 а.с.21-65).

За результатами перевірки відповідач направив позивачу  податкове повідомлення - рішення від 25 травня 2006 року № /0  про зменшення суми бюджетного відшкодування за лютий  2006 року на 741 276 грн. ( т.1 а.с.66), яке позивач просить визнати протиправними і скасувати.

Оспорюване податкове повідомлення-рішення підлягає визнанню протиправним  та скасуванню з наступних підстав:

У відповідності за статтею 19 Конституції України державні органи зобов’язані діяти в межах їх повноважень та у спосіб, передбачений законом. Повноваження податкового органу щодо здійснення позапланової в’їздної документальної перевірки передбачені статтею 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, відповідно якої податковий орган має право здійснити  позапланову документальну перевірку на підставі наказу керівника податкового органу при наявності таких обставин:

1) за наслідками перевірок інших платників податків  виявлено факти,  які  свідчать  про  порушення  платником  податків законів України про оподаткування, валютного законодавства,  якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу  державної  податкової  служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту;

2) платником   податків   не   подано  в  установлений  строк податкову декларацію або розрахунки,  якщо їх подання  передбачено законом;

3) виявлено недостовірність даних,  що містяться у податковій декларації,  поданій платником податків,  якщо платник податків не надасть   пояснення   та   їх   документальні   підтвердження   на обов'язковий письмовий запит органу  державної  податкової  служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту;

4) платник  податків подав у встановленому порядку скаргу про порушення  законодавства  посадовими  особами   органу   державної податкової  служби  під  час  проведення  планової чи позапланової виїзної  перевірки,  в  якій  вимагає   повного   або   часткового скасування результатів відповідної перевірки;

5) у   разі   виникнення   потреби  у  перевірці  відомостей, отриманих від  особи,  яка  мала  правові  відносини  з  платником податків,  якщо  платник  податків  не  надасть  пояснення  та  їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної  податкової  служби  протягом  десяти робочих днів з дня

отримання запиту;

6) проводиться реорганізація (ліквідація) підприємства;

7) стосовно  платника  податків  (посадової  особи   платника податків)  у порядку,  встановленому законом,  податковою міліцією заведено оперативно-розшукову справу,  у зв'язку з чим є потреба у проведенні  позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності такого платника податків;

8) у разі, коли вищестоящий орган державної податкової служби в порядку контролю за достовірністю висновків нижчестоящого органу державної  податкової   служби   здійснив   перевірку   документів обов'язкової   звітності  платника  податків  або  висновків  акта перевірки, складеного нижчестоящим контролюючим органом, та виявив їх  невідповідність вимогам законів,  що призвело до ненадходження до  бюджетів  сум  податків  та  зборів  (обов'язкових  платежів).

Позапланова  виїзна  перевірка  в  цьому випадку може ініціюватися вищестоящим органом державної податкової служби лише у тому  разі, коли  стосовно  посадових  або службових осіб нижчестоящого органу державної податкової служби, які проводили планову або позапланову виїзну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або порушено кримінальну справу;

9)  платником  подано  декларацію  з  від'ємним  значенням  з податку  на  додану  вартість,  яке  становить  більше  100   тис. гривень.

Позивач надав декларації з податку на додану вартість за  лютий 2006 року , де  сума бюджетного відшкодування перевищує 100 000 грн. і становить 741 276 грн.

Отже, здійснюючі  позапланову документальну перевірку  у травні 2006 року, відповідач діяв у межах своїх повноважень, та у спосіб, визначений законом  і  дозвіл суду для проведення  перевірки не потрібен.

Право податкового органу щодо направлення позивачу податкового повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування передбачено пунктом 3.3. Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних(фінансових) санкцій, яке прийнято на виконання статті 6 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Отже, в цій частині доводи позивача судом відхиляються.

Разом з тим, суд вважає доводи  відповідача щодо правомірності зменшення суми бюджетного відшкодування за лютий 2006 року на  741 276 грн. необґрунтованими:

в  розділі 3.3. акту  перевірки достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування за лютий  2006 року від 19.05.2006 року  (т.1 а.с.53)  відповідач зазначив про завищення позивачем  залишку від’ємного значення попереднього податкового періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду(рядок 24 податкової декларації звітного податкового періоду) на 741 276 грн., що призвело на його думку до завищення суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню на 741 276 грн.

Як свідчить розділ 3 вищевказаного акту, сума бюджетного відшкодування за лютий 2006 року  знаходиться у прямому зв’язку з показниками  податкових декларацій  з податку на додану вартість попередніх податкових періодів, а саме грудня 2005 року і січня 2006 року ( т.1 а.с.13-17, т.2 а.с.134-141).  Результати перевірки достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування  по вказаним періодам  зазначені в актах перевірки від  21.03.2006 року (т.2. а.с.149-190),  від 21.04.2006 року (т.2. а.с.42-78):

в акті перевірки за січень 2006 року (т.2 а.с.59-61) відповідач зазначив про заниження  позивачем податкових зобов'язань на суму 630 847,00 грн.  внаслідок порушення останнім  пункту 3. 1.1 статті 3, пунктів 6.1.1, 6.2, 6.5 статті 6 та пункту 1.14 ст.1 Закону України  „Про податок на додану вартість" (послуги по перевалці для Компанії Nibulon Trading В.Y.),  що призвело до зменшення від'ємного значення між сумою податкових зобов'язань та сумою податкового кредиту (р. 18.2, р.21, р.22.2 декларації за січень 2006 року), яка включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р.23.1 декларації за лютий 2006 року) на 479 505,00 грн.,  на суму, заявлену позивачем в декларації за січень 2006 року.

В розділі 3.2.1. акту перевірки за лютий 2006 року (т.1 а.с.38-40) відповідач зазначив про  заниження податкових зобов'язань  за лютий 2006 року  на суму 598 988, 00 грн., що на думку відповідача сталося внаслідок порушення  в порушення пункту 3. 1.1 статті 3, пунктів 6.1.1, 6.2, 6.5 статті 6 та пункту 1.14 ст.1 Закону України  „Про податок на додану вартість" (послуги по перевалці для Компанії Nibulon Trading В.Y.), що призвело до  завищення від'ємного значення між сумою податкових зобов’язань та сумою податкового кредиту на 598 988,00 грн.

В розділі 3.3. вказаного акту (т.1.а.с.53)  відповідач вказав на необхідність зменшення суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за лютий 2006р. (рядок 25 декларації за лютий 2006р.) на 741 276 грн.

Зменшення  суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню за лютий 2006 року (рядок 25 декларації за лютий 2006р.) на 741 276, 00 грн.    сталося внаслідок: зменшення  відповідачем від'ємного значення різниці між податковим зобов'язанням та податковим кредитом за січень 2006 року (р. 18.2, 22.2 декларації за січень 2006 року, переноситься до р. 23.1 декларації за лютий 2006 року) на 479505 грн.; зменшення відповідачем залишку від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування за січень 2006 року включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду(р.26 декларації за січень 2006 року, р. 23.2 декларації за лютий 2006 року) на 261771 грн.

В розділі 3.4. акту перевірки за січень 2006 року (.т.2.а.с.57-61) відповідач зазначив про  безпідставність віднесення позивачем до складу експортних операцій, що оподатковуються за ставкою 0%  операції з надання послуг з          транспортної обробки та перевалки вантажів нерезиденту Компанії Nibulon Trading В.Y. (Нідерланди) на загальну суму 3154237,36грн.

На думку відповідача, згідно пункту 6.5 статті 6 Закону України “Про податок на додану вартість” місцем поставки зазначених послуг є митна територія України, а тому відповідно до п.п.6.1.1 статті 6  вказаного закону послуги, місцем поставки яких є митна територія України, оподатковуються за ставкою 20%., за результатами перевірок було збільшено загальну суму податкових зобов'язань (р.9 декларацій) за січень 2006 року на 630 847, 00 грн.

Вказаний висновок акту відповідача є помилковим з наступних підстав: як правильно зазначено в акті перевірки за січень 2006року та відповідає фактичним обставинам справи,  в січні 2006р. до обсягу експортних операцій, що оподатковуються з нульовою ставкою, включено вартість послуг з транспортної обробки та перевалки вантажів, а саме, на загальну суму 3 154 237, 36 грн.

Послуги по транспортній обробці та перевалці вантажів, що належали резидентам експортерам (третім особам),  позивач здійснював у відповідності до договору №7 від 02.09.2005 року з Компанією Nibulon Trading В.Y. (Нідерланди). За умови даного договору позивачем були надані послуги з транспортної обробки та перевалки вантажів на судна замовника через перевантажувальний термінал, що належить позивачу.

Факт виконання цих робіт підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт, довідками по послугам, вантажно-митними деклараціями, виписками банку про зарахування коштів, податковими деклараціями (т.2. а.с.79-133,191-286).

Підпунктами 3.1.1, 3.1.3  статт3 Закону України “Про податок на додану вартість”  визначено, що об’єктом оподаткування є операції платників податків з поставки товарі та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, а також вивезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі експорту або  реекспорту.

Припис пункту 6.1 статті 6 вказаного вище закону  встановлює , що об’єкти оподаткування, визначені статтею 3 закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування та операцій, до яких застосовується  нульова ставка, оподатковуються за ставкою 20 %.

Разом з тим, підпункт 6.2. статті 6 Закону України “Про податок на додану вартість”  встановлює, що при експорті товарів та супутніх такому експорту послуг ставка податку становить 0% від бази оподаткування. При цьому законодавець не встановлює обмежень стосовно необхідності здійснення при експорті товарів супутніх такому  експорту послуг однією особою –експортером, як це стверджує відповідач.

Згідно з приписами пункту 1.14 статті 1 Закону України “Про податок на додану вартість”  супутні послуги  -  це послуги, вартість яких включається  до митної вартості експортованих  або імпортованих товарів відповідно митного законодавства. Стаття 274 Митного кодексу України  відносить до митної вартості товарів фактичні витрати, які поніс експортер, в тому числі і вартість послуг по навантаженню, вивантаженню, перевантаженню, транспортуванню, тощо до пункту перетинання митного кордону України.

Отже, законодавець чітко визначив, що супутні експорту товарів послуги підлягають оподаткуванню податком на додану вартість за нульовою ставкою.

Відповідно  підпункту 6.2.1. статті 6 Закону України “Про податок на додану вартість”, товари вважаються експортованими, якщо їх експорт підтверджений належно оформленою вантажно-митною декларацією.

Надані позивачем акти прийому-здачі виконаних робіт, вантажно-митні декларації, рахунки підтверджують  вартість та обсяг послуг, наданих нерезиденту через перевантажувальний термінал, та включення їх вартості резидентами-експортерами до митної вартості товарі, що експортуються

За таких обставин відповідач безпідставно визначив податкове зобов’язання позивача по операціям по наданню послуг по транспортній обробці та перевалці вантажів, що належать резидентам –експортерам(третім особам)   за ставкою 20% за січень 2006 року у сумі  630847 грн., зменшив на цю суму  від’ємне значення  різниці між сумою податкових зобов’язань та сумою податкового кредиту (рядок 18.2 декларації за січень 2006 року)  на суму 479 505 грн.,  що в подальшому  безпідставно призвело до зменшення  суми, що підлягає бюджетному відшкодуванню  за лютий 2006 року на 479 505 грн.

Сума 261 771,00 грн. є сумою, на яку зменшено залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування за січень 2006р. включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (р. 26 декларації за січень 2006р., р. 23.2 декларації за лютий 2006р.) - лютого 2006року : показник р. 23.2 податкової декларації за лютий 2006 року був перенесений до неї з р. 26 декларації за січень 2006 року.

Рядок 26 декларації за січень 2006 року формувався в результаті розрахунку бюджетного відшкодування за січень 2006 року., який складається за результатами показників податкових зобов'язань та податкового кредиту  грудня 2005 року.

На підставі висновків  акту від 21.04.2006р. за січень 2006 року було зменшено суму бюджетного відшкодування за січень 2006р., яка формувалась за показниками декларації за грудень 2005 року  на 877 467, 00 грн.

За даними податкової декларації з ПДВ за грудень 2005 року від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту (рядок 21 розділ III) склало 13 168 465, 00 грн. Сума від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду (грудень 2005 року) зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 22.2 розділ III податкової декларації з ПДВ за грудень 2005р.) та відображається у рядку 23.1 податкової декларації з ПДВ за січень 2006 року.

За даними перевірки за грудень 2005 року, які відображенні в  акті перевірки від 21.03.2006р. (т.2 а.с.149-189) від'ємне значення різниці між сумою податкового зобов'язання та сумою податкового кредиту (рядок 21 розділ III) склало 12 279 875,00 грн.. Сума від'ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду (грудень 2005року) зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (рядок 22.2 розділ III податкової декларації з ПДВ за грудень 2005року) та відображається у рядку 23.1 податкової декларації з ПДВ за січень 2006року. Різниця склала 888 590, 00 грн. (т.2. а.с.20).

За даними податкової декларації за грудень 2005 року значення рядка 26 "залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (рядок 24 - рядок 25) (значення цього рядка переноситься до рядка 23.2 податкової декларації наступного звітного періоду) складає 99 306 грн.

За даними перевірки  - 0,00 грн. Різниця складає - 99 306,00 грн.

Позивачем наданий додаток №3 до декларації з ПДВ за січень 2006 року "Розрахунок суми бюджетного відшкодування", згідно з яким :

-          залишок від'ємного значення попереднього податкового періоду, за вирахуванням суми податку, яка підлягає сплаті до бюджету за підсумками поточного звітного періоду (р. 24 податкової декларації звітного податкового періоду (грудень 2005 року):

за даними підприємства -13 267 771,00грн.;

за даними перевірки   - 12 128 533,00грн.;

різниця          - 1139238,00грн.

-          сума податкового кредиту попереднього податкового періоду (р.17 податкової декларації попереднього податкового періоду):

за даними підприємства -14 031346,00грн.; за даними перевірки -14 031 346,00грн.

-          сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг):

за даними підприємства -13 006 000,00грн.;

за даними перевірки - 13 006 000,00грн.      сума, що підлягає бюджетному відшкодуванню :

за даними підприємства -13 006 000,00грн.;

заданими перевірки - 12 128 533,00грн.;

Завищення   склало   877 467 грн.,  в зв’язку з чим було направлено позивачу  податкове  повідомлення - рішення  від 27.04.2006р. №/0  про зменшення суми бюджетного відшкодування за січень 2006 року на 877 467 грн. (т.2. а.с.41).

Таким чином, перевіркою встановлено, що за січень 2006р. надано декларацію з податку на додану вартість (рядок 25 розділ III "Розрахунки з бюджетом за звітний період") та додаток до декларації  "Розрахунок бюджетного відшкодування", в яких рядок 25 розділу III декларації та рядок 4 розрахунку викладений у наступній редакції : "Сума ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню" - 13 006 000, 00 грн., залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.26) - 261 771, 00 грн.

Перевіркою підтверджена сума податкового кредиту фактично сплаченого постачальникам товарів, робіт, послуг  у грудні 2005року в сумі 13 006 000, 00 грн., сума, яка підлягає бюджетному відшкодуванню у розмірі 12 128 533, 00 грн., залишок від'ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного періоду (р.26) - 0 грн.

Рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій податкове повідомлення-рішення від 27 квітня 2006 року № /0 про зменшення  суми бюджетного відшкодування за січень 2006 року по справі №15/242/06 (т.2 а.с.10-21,41) визнане протиправним та скасовано. Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України ці обставини не підлягають доказуванню.

На підставі висновків  пунктів 3.7, 4 акту перевірки  від 21.03.2006р. Про результати виїзної позапланової документальної перевірки ТОВ СП „НІБУЛОН" з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок по податковій декларації за грудень 2005 року відповідачем  зменшено суму бюджетного відшкодування за грудень 2006 року  на 808 559 грн., про що направлено податкове повідомлення-рішення 28 березня 2006 року № /0 (т.2. а.с.40).

Це зменшення бюджетного відшкодування  вплинуло на результати показників  декларації за січень 2006 року, а саме на зменшення  значення рядка 26 декларації за грудень 2005 року(залишок після бюджетного відшкодування), що переноситься до р. 23.2 декларації за січень 2006р. та приймає участь розрахунку бюджетного відшкодування за січень 2006року.

Рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій податкове повідомлення-рішення від 28 березня 2006 року № /0 про зменшення  суми бюджетного відшкодування за грудень 2005 року  на 808 559 грн. по справі №6/177/06 (т.2 а.с.22-31) визнане протиправним та скасовано. Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України ці обставини не підлягають  доказуванню.

Підпункти 7.7.1, 7.7.2 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” встановлюють, що сума податку,  що підлягає сплаті  (перерахуванню)  до бюджету або бюджетному відшкодуванню,  визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання  звітного  податкового  періоду  та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному   значенні   суми,   розрахованої   згідно  з підпунктом  7.7.1  цього  пункту,  така   сума   підлягає   сплаті (перерахуванню)  до  бюджету  у  строки,  встановлені  законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному   значенні   суми,   розрахованої   згідно   з підпунктом 7.7.1 цього пункту,  така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього  податку,  що  виник  за  попередні податкові  періоди  (у  тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону),  а при його  відсутності - зараховується до

складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо    у   наступному   податковому   періоді   сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту,  має  від'ємне значення, то:

а) бюджетному    відшкодуванню    підлягає   частина   такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем  товарів  (послуг)  у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається  до  складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, позивачем вірно  у відповідності з вимогами  вказаного вище закону визначено  бюджетне відшкодування за лютий 2006 року у сумі 741 276 грн., податкове повідомлення-рішення від 25.05.2006 року №  щодо зменшення суми бюджетного відшкодування за лютий 2006 року у сумі 741 276 грн. є протиправним і підлягає скасуванню.

У відповідності з пунктом 2 частини 3 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, підпункту “б” пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про мито”  сума судового збору, яку позивач повинен був сплатити при зверненні з адміністративним позовом, складає 3,40 грн. Фактично платіжним дорученням від 05.06.2006 року № 8443 сплачено 85 грн. Надмірно сплачений судовий збір, що підлягає поверненню з Державного бюджету України складає 81,60 грн. Відшкодуванню з Державного бюджету України підлягає державне мито у сумі 3, 40 грн.

Стаття 87 Кодексу адміністративного судочинства України  не передбачає сплату  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Отже, необхідно повернути позивачу з ДП “Судовий інформаційний центр” 118 грн., перерахованих платіжним дорученням від 05.06.2006 року № 8444.

Керуючись ст.ст. 55, 87, 94, 160, 162-163, 167, 254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Здійснити заміну відповідача - Державної податкової інспекції у м. Миколаєві на його правонаступника –Спеціалізовану державну податкову інспекцією по роботі з великими платниками податків у м. Миколаєві.

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати  податкове повідомлення –рішення № /0 від 25.05.2007р.

Відшкодувати з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141 В, / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон»/54030, м. Миколаїв, вул. Фалеївська, 9-б, код 14291113/ судовий збір в сумі 3,40 грн. (три гривні 40 коп.).

Повернути з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141 В, / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон»/54030, м. Миколаїв, вул. Фалеївська, 9-б, код 14291113/ надмірно сплачене державне мито у сумі 81, 60 грн. (вісімдесят одна гривна 60 коп.), перераховане платіжним дорученням № 8443 від 05.06.2006р.

Повернути з Державного підприємства “Судовий інформаційний центр” /03680, м. Київ, вул. Трутенко, 2, р/рахунок 0001 у ВАТ «Банк Універсальний»,  м. Львів,  МФО 325707, / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон»/54030, м. Миколаїв, вул. Фалеївська, 9-б, код 14291113/ 118 грн. (сто вісімнадцять гривень) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, перерахованих платіжним дорученням № 8444 від 05.06.2006р

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виконавчий лист у відповідності зі ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України видається за заявою позивача після набрання законної сили рішенням господарського суду.

Суддя