ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17.04.07                                                                                           Справа№ 5/651-28/92А

10 год 25 хв

За позовом: Державного авіапідприємства „Львівські авіалінії”, м. Львів

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Львові, м. Львів

про визнання нечинними податкових повідомлень –рішень ДПІ у м. Львові: №962320/0/17273 від 20.10.2005 року; №962320/1/371 від 10.01.2006 року; №0/2/4822 від 22.03.2006 року

Суддя   Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Онишко І.Р.

м. Львів, вул. Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін

Від позивача: Маковський І.Я. - юрисконсульт

Від відповідача: Палій М.В. – старший державний податковий інспектор

Позов заявлено Державним авіапідприємством „Львівські авіалінії” до Державної податкової інспекції у м. Львові про визнання нечинними податкових повідомлень –рішень ДПІ у м. Львові №962320/0/17273 від 20.10.2005 року, №962320/1/371 від 10.01.2006 року, №0/2/4822 від 22.03.2006 року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, наведених в по зовній заяві, позивач просить визнати нечинними спірні податкові повідомлення –рішення. Свої  вимоги позивач  обґрунтовує тим, що  відповідач здійснюючи аналіз  змісту проведених  за договором № 060/343-2004/128 від 13.02.2004 року  господарських операцій, прийшов до неправильного висновку  про віднесення   вказаних  у договорі робіт по авторському супроводженню  експлуатації літаків Іл-76 до інжинірингу  (стор. 31 Акту  перевірки), оскільки  відповідно до  п.1.36 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" у якості  інжинірингу  визначено  консультації  та  авторський нагляд  під час  монтажних  та  пусконалагоджувальних робіт, а такі роботи  за  договором  №060/343-2004/128 від 13.02.2004 року нерезидентом (ВАТ „Авіаційний комплекс ім.. С.В. Ільюшина”) не виконувалися, що окрім іншого, підтверджується також і підписаними сторонами актами здавання  робіт від 17.12.2004 року  та від 29.12.2004 року. Також, як зазначає позивач,  відповідач здійснюючи аналіз  змісту проведених  за договором №23-143/03/9 від 30.10.2003 року господарських операцій, прийшов до неправильного висновку  про віднесення   поставки повного комплекту розробленої  конструкторської, доказової та експлуатаційно-технічної документації на переобладнання в процесі  експлуатації пасажирського літака Іл-18Д заводський  №172011401 у  вантажопасажирський варіант на 32 і 72  пасажирських  місця до інжинірингу  (стор. 32-33 Акту  перевірки), оскільки  відповідно до  п.1.36 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" у якості  інжинірингу  визначено надання послуг  (виконання робіт) з розробки технічної документації, в той час як за договором  №23-143/03/9 від 30.10.2003 року   нерезидентом  (ТзОВ „Лайн-Іл”) поставлялася  уже  розроблена  документація, що окрім іншого, підтверджується також і  рахунком-фактурою №23-143/03/9 від 20.10.2003 року та  платіжним дорученням  в іноземній валюті №10 від 20.01.2004 року на суму  240000,00  російських рублів. Також позивач зазначає, що  відповідач здійснюючи аналіз  змісту проведених  за контрактом  №10-0104 АиТ /130 від 12.02.2004 року господарських операцій, прийшов до неправильного висновку про віднесення  поставки Позивачу бюлетенів по літаку  Як-42 в комплекті  з листами змін експлуатаційно-технічної документації  до інжинірингу (стор. 33 Акту перевірки), оскільки  відповідно до  п. 1.36 ст. 1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" у якості  інжинірингу  визначено  надання послуг (виконання робіт) з розробки  технічної документації, в той час як   за контрактом  №10-0104 АиТ /№130 від 12.02.2004 року нерезидентом  (ТзОВ „Авіабудівництво і торгівля”) поставлялися  бюлетні  із листами змін  експлуатаційно-технічної документації, що окрім іншого  підтверджується  також і рахунком  №29 від 24.05.2004 року, актом здачі-приймання  експлуатаційно-технічної документації та платіжним дорученням в іноземній валюті №149 від 03.06.2004 року на суму 192120,73  російських рублів.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечив з підстав, наведених у письмовому поясненні на позовну заяву від 30.03.2007 року, просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що відповідно  до  п.1.36 ст.1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994 року № 334/94-ВР(із змінами і доповненнями), інжиніринг -  надання послуг (виконання  робіт)  зі складання технічних  завдань,  проведення  наукових   досліджень, складання проектних пропозицій, проведення  техніко-економічних обстежень та інженерно-розвідувальних робіт з будівництва об'єктів,   розробка  технічної   документації, проектування та конструкторське опрацювання об'єктів техніки і   технології, консультації та авторський нагляд під час монтажних  та пусконалагоджувальних робіт, а також  консультації  економічного, фінансового або  іншого  характеру,  пов'язані з такими послугами (роботами).  Згідно із п.п  в) п.13.1 ст.13 зазначеного Закону  передбачено, що інжиніринг –це дохід, отриманий  нерезидентом  із джерелом  його походження  з України. Відповідно до пункту 13.2 статті 13 цього ж Закону, резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях), крім доходів, зазначених у пунктах 13.3-13.6. зобов'язані утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 13.1 цієї статті, за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачене нормами міжнародних угод, які набрали чинності. Як зазначає відповідач, позивач в порушення  пункту 13.2 статті 13  Закону, не утримав і не вніс до бюджету  податок  з доходів нерезидента  на загальну суму  17850,54 грн. в т. ч.:

- по договору №060/343-2004/128 від 13.02.2004 року, укладеного з ВАТ „Авіаційний комплекс ім.. С.В. Ільюшина” (Росія) на суму 5634,94 грн.:

(11.11.2004 р. –1878,43 грн. (112522,87 грн.*15%)

(29.12.2004 р.  –3756,51 грн.( 25043,38 грн.*15%)

- по договору №23-143/03/9 від 30.10.2003 року, укладеного з ООО  „Лайн-Іл” (Росія) на суму 6664,68 грн.:

(20.01.2004 р. –6664,68 грн. (44431,20 грн.*15%)

- по контракту №10-0104 АиТ /130 від 12.02.2004 року, укладеного з ООО „Авіабудівництво і торгівля” (Росія) на суму 5280,92 грн.:

(03.06.2004 р. –5280,92 грн. (35206,12 грн.*15%).

Окрім того, як зазначає відповідач  згідно вимог  п. 17.1.9 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (із змінами і доповненнями) - у разі коли платник податків здійснює продаж (відчуження) товарів (продукції) або здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, збору (обов'язкового платежу), якщо відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов'язковою передумовою такого продажу (відчуження) або виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов'язання з такого податку, збору (обов'язкового платежу).  Відповідно ДАП „Львівські авіалінії” нарахована штрафна санкція в розмірі 35161,08 грн.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (податкові повідомлення-рішення, акт перевірки, рішення податкових органів про результати розгляду скарг, договори, акти здавання виконаних робіт,  платіжні доручення,  рахунки-фактури,  контракт,  рахунки та інші наявні в матеріалах справи письмові докази).

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

В судовому засіданні 17.04.2007 року відповідно до ч.3 ст.160 КАС України проголошено вступну і резолютивну частину постанови, повний текст постанови складено 23.04.2007 року.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне.

Працівниками відповідача була проведена планова документальна перевірка з питань дотримання податкового, валютного законодавства України Державного авіапідприємства „Львівські авіалінії” за період з 01.10.2003 року по 31.03.2005 року, за результатами перевірки складено Акт № 98/23-2/01130644 від 07 жовтня 2005 року, відповідно до якого встановлено порушення позивачем п.13.5 ст. 13 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.05.1997 року № 283/97-ВР (із змінами та доповненнями), підприємство не утримало і не внесло до бюджету податок з доходів нерезидента на загальну суму 17580,54 грн.

На підставі Акту перевірки ДПІ у м.Львові прийнято податкове повідомлення-рішення № 962320/0/17273 від 20.10.2005 року, яким згідно з п.п. «б»пункту 4.2 ст.4, п.п. 17.1.3 п 17.1 ст. 17  Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (із змінами і доповненнями), п.13.2, п.13.5 ст.13 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.05.1997 року № 283/97-ВР (із змінами та доповненнями) Державному авіапідприємству „Львівські авіалінії” визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 17580,54 грн-основного платежу та 35161,08 грн -  штрафних(фінансових) санкцій, усього 52741,62 грн.

За результатами адміністративного оскарження зазначеного податкового повідомлення-рішення, ДПІ у м.Львові Рішенням про результати розгляду первинної скарги від 10.01.2006 року № 32/25-0 скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення № 962320/0/17273 від 20.10.2005 року –без змін.

Після цього ДПІ у м.Львові прийнято податкове повідомлення-рішення № 962320/1/371 від 10.01.2006 року, яким згідно з п.п. «б» пункту 4.2 ст.4, п.п. 17.1.9 п 17.1 ст. 17  Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (із змінами і доповненнями), п.13.2, п.13.5 ст.13 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.05.1997 року № 283/97-ВР (із змінами та доповненнями) Державному авіапідприємству „Львівські авіалінії” визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 17580,54 грн-основного платежу та 35161,08 грн -  штрафних(фінансових) санкцій, усього 52741,62 грн.

В ході подальшого адміністративного оскарження, ДПА  у Львівській області своїм рішенням про результати розгляду повторної скарги від 13.03.2006 року за № 3442/10/25-005/55 скасовує податкове повідомлення-рішення від №962320/0/17273 від 20.10.2005 року в частині 35161,08 грн штрафних(фінансових) санкцій, застосованих із посиланням на п.п. 17.1.3 п 17.1 ст. 17  Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (із змінами і доповненнями), а в іншій частині зазначене податкове повідомлення –рішення залишає без змін. Разом з цим  ДПА у Львівській області застосувала  до ДАП „Львівські авіалінії” штрафні (фінансові) санкції в сумі 35161,08 грн  відповідно до  п.п. 17.1.9 п 17.1 ст. 17  Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (із змінами і доповненнями).

Після цього ДПІ у м.Львові прийнято податкове повідомлення-рішення  №0/2/4822 від 22.03.2006 року, яким згідно з п.п. «б»пункту 4.2 ст.4, п.п. 17.1.9 п 17.1 ст. 17  Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (із змінами і доповненнями), п.13.2, п.13.5 ст.13 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.05.1997 року № 283/97-ВР (із змінами та доповненнями) Державному авіапідприємству „Львівські авіалінії” визначено суму податкового зобов’язання за платежем податок на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 17580,54 грн-основного платежу та 35161,08 грн -  штрафних(фінансових) санкцій, усього 52741,62 грн.

Рішенням  про результати розгляду скарг  ДПА України від  24.05.2006 року  №5791/6/25-0115, податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Львові № 962320/0/17273 від 20.10.2005 року, з врахуванням  рішення ДПА у Львівській області  від 13.03.2006 року №3442/10/25-005/55, залишено без змін.

Таким чином , ДПІ у м. Львові було винесено  наступні  податкові повідомлення-рішення , відповідно до яких позивачу  визначено  суму податкового зобов”язання  за платежем  податку на прибуток іноземних юридичних осіб в розмірі 52741,62 грн., в т. ч. 17580,54 грн. –основний платіж та  35161,08 грн. штрафної(фінансової) санкції:

- №962320/0/17273 від 20.10.2005 року (вважається відкликаним відповідно до п.6.5 ст.6 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від дня отримання платником податків нового податкового повідомлення –рішення, у зв’язку із частковим скасуванням його рішенням ДПА у Львівській області);

- №962320/1/371 від 10.01.2006 року;

-  №0/2/4822 від 22.03.2006 року.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно договору № 060/343-2004/128 від 13.02.2004 року, укладеного позивачем з фірмою ВАТ „Авіаційний комплекс ім. С.В. Ільюшина” (Росія), нерезидентом надано послуги, а саме, проведення авторського супроводження  експлуатації літаків, згідно з актами виконаних робіт від 29.12.2004 року № б/н на суму 2360,00 дол. США та від 17.12.2004 року  на суму 4720,00 дол. США. Загальна сума виконаних робіт  становить  7080,00 дол. США. Оплату було здійснено 11.11.2004 року на суму 2360,00  дол. США, що по курсу НБУ на день виплати складає 12522,87 грн,  та 29.12.2004 року на суму 4720,00 дол. США, що  по курсу НБУ на день виплати, що складає 25043,38 грн.

Податковий орган вважає, що оформлення результатів авторського супроводження  експлуатації літаків відповідає поняттю «інжиніринг», визначення якого надано в п. 1.36 ст.1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994 року № 334/94-ВР, тому податковий орган робить висновок, що в порушення вимог п.13.2 ст.13 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994 року № 334/94-ВР(із змінами і доповненнями) позивач не утримав і не вніс до бюджету податок з доходів нерезидента по ВАТ „Авіаційний комплекс ім. С.В. Ільюшина” (Росія) в сумі 5634,94 грн.

Згідно договору №23-143/03/9 від 30.10.2003 року, укладеного позивачем з ООО  „Лайн-Іл” (Росія), нерезидентом надано послуги, а саме складання повного комплекту розробленої  конструкторської, доказової та експлуатаційно-технічної документації на переобладнання в процесі  експлуатації  пасажирського літака Іл-18Д заводський  №172011401 у  вантажопасажирський варіант на 32 і 72  пасажирських  місця на загальну суму 6664,68 грн., згідно з актом виконаних робіт від 30.03.2003 року №б/н на суму 240000,00 російських рублів. Оплату було здійснено 20.01.2004 року на суму 240000,00 російських рублів, що по курсу НБУ на день виплати складає 44431,20 грн.

Податковий орган вважає, що складання комплекту експлуатаційно-технічної документації на переобладнання літака відповідає поняттю «інжиніринг», визначення якого надано в п. 1.36 ст.1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994 року № 334/94-ВР, тому податковий орган робить висновок, що в порушення вимог п.13.2 ст.13 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994 року № 334/94-ВР(із змінами і доповненнями) позивач не утримав і не вніс до бюджету податок з доходів нерезидента по ООО  „Лайн-Іл” (Росія) в сумі 6664,68 грн.

Також, згідно контракту №10-0104 АиТ /130 від 12.02.2004 року, укладеного позивачем з ООО „Авіабудівництво і торгівля” (Росія), нерезидентом надано послуги, а саме  зміна технічної документації літака на загальну суму 5280,92 грн, згідно з актом виконаних робіт від 24.08.2004 року №б/н на суму 192120,73 російських рублів. Оплату було здійснено 03.06.2004 року на суму 192120,73 російських рублів, що по курсу НБУ на день виплати складає 35206,12 грн.

Податковий орган вважає, що зміна технічної документації літака відповідає поняттю «інжиніринг», визначення якого надано в п. 1.36 ст.1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994 року № 334/94-ВР, тому податковий орган робить висновок, що в порушення вимог п.13.2 ст.13 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994 року № 334/94-ВР(із змінами і доповненнями) позивач не утримав і не вніс до бюджету податок з доходів нерезидента по ООО „Авіабудівництво і торгівля” (Росія) в сумі 5280,92 грн.

При прийнятті постанови суд виходив з наступного.

Згідно із ч.1 п.13.1 ст.13 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", будь-які доходи, отримані нерезидентом із джерелом їх походження з України, від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях) оподатковуються у порядку і за ставками, визначеними цією статтею. В пунктах а) -й) цієї статті надано перелік доходів, отриманих нерезидентом із джерелом їх походження з України, які підлягають оподаткуванню.

Відповідно до пункту 13.2 статті 13 цього ж Закону, резидент або постійне представництво нерезидента, що здійснюють на користь нерезидента або уповноваженої ним особи будь-яку виплату з доходу з джерелом його походження з України, отриманого таким нерезидентом від провадження господарської діяльності (у тому числі на рахунки нерезидента, що ведуться в гривнях), крім доходів, зазначених у пунктах 13.3-13.6. зобов'язані - утримувати податок з таких доходів, зазначених у пункті 13.1 цієї статті, за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати, якщо інше не передбачене нормами міжнародних угод, які набрали чинності.

Слід зазначити, що відповідно до п.4 Порядку звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України згідно з міжнародними договорами України про уникнення подвійного оподаткування, затвердженого Постановою КМУ від 06.05.2001 р. № 470, підставою для звільнення (зменшення) від оподаткування доходів із джерелом їх походження з України є подання нерезидентом довідки (або її нотаріально засвідченої копії), яка підтверджує, що нерезидент є резидентом країни, з якою укладено міжнародний договір, а також інших документів, якщо це передбачено міжнародним договором. Довідка видається компетентним органом відповідної країни, визначеним міжнародним договором, за формою встановленого зразка або згідно із законодавством такої країни. Така довідка повинна бути належним чином легалізована, відповідно до законодавства України. Такої довідки компетентного органу Російської Федерації (Міністерства фінансів або його уповноваженого представника), яка б підтверджувала, що ВАТ „Авіаційний комплекс ім. С.В. Ільюшина” (Росія), ООО  „Лайн-Іл” (Росія) та ООО „Авіабудівництво і торгівля” (Росія) є особами, на яких поширюється дія Конвенції між Урядом України та Урядом Російської Федерації про уникнення подвійного оподаткування доходів і майна та попередження податкових ухилень від сплати податків (набула чинності 03.08.1999 р.), позивачем контролюючому органу під час перевірки представлено не було, як і не було представлено під час судового розгляду даної справи.

У разі неподання нерезидентом такої довідки, доходи нерезидента із джерелом їх походження з України, підлягають оподаткуванню відповідно до законодавства України з питань оподаткування, тобто, в даному випадку, у відповідності із п.13.1 ст.13  Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”.

Крім цього, суд   погоджується з твердженням податкового органу, що послуги з авторського супроводження  експлуатації літаків, які надавались ВАТ „Авіаційний комплекс ім. С.В. Ільюшина” (Росія); послуги з поставки комплекту експлуатаційно-технічної документації на переобладнання літака, які надавалися  ООО  „Лайн-Іл” (Росія); послуги по виготовленню і поставці змін технічної документації літака, що надавалися ООО „Авіабудівництво і торгівля” (Росія), є такими, що підпадають під ознаки інжинірингу в розумінні визначення, наданого в п.1.36 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”.

З огляду на це, позивач повинен був при здійсненні виплат утримати податок з таких доходів за ставкою у розмірі 15 відсотків від їх суми та за їх рахунок, який сплачується до бюджету під час такої виплати. Тому донарахування податковим органом позивачу податку з доходів нерезидента на загальну суму 17580,54 грн здійснено обґрунтовано та у відповідності до вимог чинного законодавства.

Також, суд погоджується із правомірністю застосування до ДАП „Львівські авіалінії ” штрафних (фінансових) санкцій в сумі 35161,08 грн., оскільки відповідно до вимог п. 17.1.9 Закону України „Про  порядок  погашення  зобов’язань   платників   податків  перед  бюджетами  та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (із змінами і доповненнями) - у разі коли платник податків здійснює продаж (відчуження) товарів (продукції) або здійснює грошові виплати без попереднього нарахування та сплати податку, збору (обов'язкового платежу), якщо відповідно до законодавства таке нарахування та сплата є обов'язковою передумовою такого продажу (відчуження) або виплати, такий платник податків сплачує штраф у подвійному розмірі від суми зобов'язання з такого податку, збору (обов'язкового платежу).

Виходячи із вищенаведеного, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позовних вимог Державного авіапідприємства „Львівські авіалінії” про визнання нечинними податкових повідомлень –рішень ДПІ у м. Львові №962320/0/17273 від 20.10.2005 року, №962320/1/371 від 10.01.2006 року та №0/2/4822 від 22.03.2006 року слід відмовити.

Судові витрати в сумі 3 грн 40 коп судового збору покладаються на позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись п.2-1, п.3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 69-71,86,87,94,98,158,160,162,163,167  Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні позову відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя