ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

07.05.07                                                                                           Справа  № 18/331

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого –судді  -  О.Л. Мирутенко

суддів                           -  П.Д. Скрутовський

-  Н.М. Кравчук

Розглянувши апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень ДВС Івано-Франківської області

на ухвалу господарського  суду Івано-Франківської  області від 22.02.2007р.

у справі № 18/331

за скаргою : ТзОВ «Гостинець»

до: відділу примусового виконання рішень ДВС Івано-Франківської області

за участю представників:

від скаржника –не з’явився.

від відповідача –не з’явився.

від Івано-Франківського ОБТІ –Легін В.Б. –представник (довіреність №70 від 15.01.2007р.)

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 22.02.2007р., суддя Гриняк Б.П., скаргу ТзОВ «Гостинець»було задоволено. Визнано незаконними дії ДВС Івано-Франківської області щодо закінчення виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2004р. по справі №18/331. Скасовано постанову ДВС Івано-Франківської області від 22.12.2006р. про закінчення виконавчого провадження по наказу №17906 від 10.12.2004р. господарського суду Івано-Франківської області.

З даною ухвалою не погодився відділ примусового виконання рішень ДВС Івано-Франківської області і оскаржив її в апеляційному порядку, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням норм матеріального права та з неповним з’ясуванням обставин справи.

ТзОВ «Гостинець»подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Представник  Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації в судовому засіданні стверджує, що відповідач не може виконати наказ, мотивуючи неможливістю реєстрації оригіналу договору купівлі-продажу №1Д-910 з технічних причин, оскільки при входженні в інформаційну систему Реєстру прав власності на нерухоме майно система видала повідомлення, що “скасувати,  редагувати можливо тільки останній запис по майну, існує запис після вибраного Вами”. Таким записом є реєстрація прав власності за фізичною особою.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, заслухавши пояснення представника Івано-Франківського ОБТІ, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 22.02.2007р. у справі №18/331 - без змін, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 09 вересня 2004 року по справі № 18/331 задоволено позов ТзОВ “Гостинець” до Івано-Франківського ОБТІ та визнано недійсним дублікат договору купівлі-продажу №1Д-910 від 28 вересня 1995 року, виданого Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою 28 січня 2004 року по реєстру №6-185 , що зареєстрований Івано-Франківським ОБТІ 13 лютого 2004 року за №454/2в та реєстраційний номер 4376025. Зобов'язано Івано-Франківське ОБТІ скасувати реєстрацію дублікату договору №1Д-910 та відновити реєстрацію оригіналу договору купівлі продажу №1Д-910 станом на 13 лютого 2004 року.

Ухвалами господарського суду від 15.06.2005 р., 07.10.2005 р. по даній справі роз'яснено зміст рішення, а ухвалою від 22.02.2006 року вказано, що порядок виконання даного рішення повністю передбачений Тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.

ДВС Івано-Франківської області 22 грудня 2006 року винесла постанову про закінчення виконавчого провадження наказу № 17906 від 10.12.2004 року з тих підстав, що ними вжито всіх заходів до виконання наказу.

Вказана постанова була оскаржена до господарського суду ТзОВ “Гостинець” з підстав її невідповідності Закону України “Про виконавче провадження”.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення господарського суду, які набрали законної сили є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому  Законом України “Про виконавче провадження”, що відповідає ст. 124 Конституції України.

Відповідно до ст..37 Закону України “Про виконавче провадження”, виконавче провадження підлягає закінченню у випадках:

1) визнання відмови стягувача від примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником про закінчення виконавчого провадження;

3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва;

4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника при виконанні рішення про передачу їх стягувачеві, або знищення речі, яка мала бути передана стягувачеві в натурі;

6) закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення;

7) передачі виконавчого документа ліквідаційній комісії у разі ліквідації боржника - юридичної особи або арбітражному керуючому у разі визнання боржника банкрутом;

8) фактичного повного виконання рішення згідно з виконавчим документом;

9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, або на письмову вимогу стягувача;

10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), які видали виконавчий документ, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 76 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконане, відповідно до пункту 8 частини першої цієї статті, під час виконання рішення Європейського суду з прав людини.

Як вбачається з матеріалів справи, підстави, що передбачені вказаною нормою Закону для закінчення виконавчого провадження, в даному випадку відсутні. Дану обставину не спростував ні апелянт, ні відповідач по справі. Відповідно до ст..6 Конституції України, органи державної виконавчої служби зобов’язані здійснювати свої повноваження відповідно до законів України.

А тому апеляційний суд повністю  погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що дії ДВС Івано-Франківської області щодо закінчення виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2004 року по справі № 18/331 є незаконними, а постанова ДВС Івано-Франківської області від 22.12.2006 року про закінчення виконавчого провадження по наказу № 17906 від 10.12.2004 року  підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 22.02.2007р. по справі №18/331 винесена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні правові підстави для її скасування.

Керуючись ст.ст. 101,103,105,106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 22.02.2007р. у справі №18/331 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий-суддя                                                                              О.Л. Мирутенко

Судді:                                                                                              П.Д. Скрутовський

Н.М. Кравчук