РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2007 р.

Справа № 5/80-1058

Господарський суд Тернопільської
області

у складі   судді Андрушків
Г.З.

Розглянув справу

за позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи ОСОБА_1,  АДРЕСА_1

до   Дочірнього підприємства
"Західдорвибухпром", вул. Гайова, 47, м. Тернопіль, 46006

Суддя:
Андрушків  Г.З.

Представники від:

позивача: ОСОБА_2 -представник
(дов.НОМЕР_1)

відповідача: Дульський К.Р.-
представник (дов. №1/06  від 31.10.2006р.)

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні
представникам сторін роз'яснено права і обов'язки сторін, передбачені ст.ст.20,
22, 81-1 ГПК України.

Суб'єкт підприємницької діяльності -
фізична особа ОСОБА_1, м.Жмеринка, Вінницької області, звернувся в
господарський суд з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства
"Західдорвибухпром", м.Тернопіль, 40520грн.90коп.  збитків.

Відповідач у відзиві на позов, його
повноважний представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечують,
посилаючись на те, що відповідно до п.2 ст. 509 ЦК України підставою виникнення
зобов'язань є договір, а оскільки
договір б/н від 04.04.2005р. на поставку СПД ОСОБА_1 гран продукції на
суму поставлених запчастин та комплектуючих виробів є неукладеним, тобто таким,
що не відбувся, тому між сторонами не існувало і не існує договірних
зобов'язань, а що стосується боргу в сумі 19510,08грн. за отриману від позивача
продукцію, то такий стягнуто на користь останнього рішенням суду від 26.11.2006р.,
яке виконане відповідачем в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне:

У відповідності до ст. 16 Цивільного
Кодексу України, (далі -ЦКУ), кожна особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в тому
числі, шляхом подання позову про відшкодування збитків.

Під збитками відповідно до ч. 2 ст.
224 Господарського кодексу України, далі -ГК України, розуміються втрати,
зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження майна, а також не одержані
нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання
зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою
стороною.

В силу ст.225 ГК України до складу
збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське
правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного
майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні
санкції, сплачені іншим суб'єктами, вартість додаткових робіт, додатково
витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок
порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода),
на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного
виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди
у випадках, передбачених законом.

Статтею 623 ЦК України передбачено, що
боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим
збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується
кредитором. При визначенні неотриманих доходів (упущеної вигоди) враховуються
заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Відшкодування збитків - це міра
відповідальності за правопорушення в сфері господарювання, тому її застосування
можливе лише за наявності підстави відповідальності, передбаченої законом.
Особа, яка вимагає відшкодування збитків, повинна довести факт порушення
господарського зобов'язання контрагентом, наявність і розмір понесених ним
збитків, причинний зв'язок між правопорушенням і збитками.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 179 ГК
України майново-господарські
зобов'язання,  які   виникають
між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і
негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських
договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до приписів ст.ст. 216, 218
ГК України у разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт
господарювання за порушення господарського зобов'язання несе
господарсько-правову відповідальність, шляхом застосування до правопорушників
господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими
законами та договором.

Відповідно до ст. 224 ГК України,
22 ЦК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське
зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності,
повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси
якого порушено.

Свої позовні вимоги
щодо стягнення 40520грн.90коп збитків позивач обгрунтовує тим, що замість
г?ранпродукції, яку останній ма?в отримати в квітні 2005року відповідно з
умовами договору б/н в?ід 04.04.2005р., в січні 2007 року згідно ріше?ння
господарського суду Терн?опільської області від 29.10.2006р. у справі
№5/334-4103 він отримав грошову компенсацію в розмірі 19510,08грн., на суму
якої позивач у 2005 році міг купити 857,58тон щебня (по ціні 22,75рн. За 1
тону), а натомість у 2007 році у зв'язку з підвищенням цін тільки 278,71 тону
(по ціні 70,00грн. за 1 тону), тобто п?озивачем недоотримано 578,87 тони щебня
на суму 40520грн.90коп.

Згідно з приписами ст. 35 ГПК України
факти встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи,
не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі
сторони.

Рішенням господарського суду
Тернопільської області від 29.11.2006р. у справі №5/334-4103 при розгляді
господарського спору між cуб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою
ОСОБА_1 та Дочірнього підприємства "Західдорвибухпром" встановлено
факт невиконання останнім зобов'язання щодо оплати поставленого згідно  домовленості
між сторонами товару і стягнуто з нього на користь підприємця
19510,08грн. боргу. Щодо договору купівлі - продажу б/н від 04.04.2005р.,
згідно якого Вінницькиий спецкар'єр, який є філією Дочірнього підприємства
"Західдорвибухпром" Відкритого акціонерного товариства державної
акціонерної компанії «Автомобільні дороги України»зобов”язувався поставити СПД
ОСОБА_1 гран продукцію на суму поставлених запчастин та комплектуючих виробів
та на який позивач посилається як на підставу своїх вимог, то такий визнано
вищезазначеним рішення суду неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а
відтак  зобов'язання Дочірнього
підприємства "Західдорвибухпром" щодо поставки СПД ОСОБА_1 гран
продукції на суму поставлених запчастин та комплектуючих виробів відсутні.

Приймаючи до уваги, що
відшкодування збитків можливо лише у разі порушення господарського
зобов'язання, а за твердженнями позивача, це відмова відповідача від поставки
йому  гранпродукції у 2005 році в
кількості 857,58тон на суму 19510,08грн. на виконання договору купівлі -продажу
від 04.04.2005р., а, як встановлено судом вище, такі зобов”язання у відповідача
відсутні, а також враховуючи, що позивачем при визначенні неотриманих доходів
відповідно до вимог ст. 623 ЦКУ не надано жодних доказів вжиття ним заходів
щодо одержання таких доходів, а відтак позовні вимоги заявлені безпідставно і
не підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.ст. 33, 34, 35, 43, 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

1. В позові -відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили,
сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання
протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення _____дата______ року
через місцевий господарський суд.

Суддя
Г.З. Андрушків