ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.02.07 р.                                                                               Справа № 43/402

Господарський суд Донецької області у складі судді І.В. ЗубченкоПри секретарі судового засідання  Максимовій В.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом: Державного територіально-галузевого об’єднання “Південно-Західна залізниця” м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецбудрем”                  м. Донецьк

про стягнення штрафу у розмірі 30 850, 00 грн.

Представники:

Від позивача: Драга М.В. за дов. № 1854 – ню від 21.12.2006р.

Від відповідача: представник не з’явився

В судовому засіданні брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Державне територіально-галузеве об’єднання “Південно-Західна залізниця”        м. Київ, позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецбудрем” м. Донецьк, про стягнення штрафу у розмірі 30 850, 00 грн.

Поясненнями від 01.02.2007р. позивач додатково обґрунтував вимоги, викладені в заяві.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на комерційний акт БК 844338/25 від 24.10.2006р., залізничну накладну №48547981, акт загальної форми №5266п від 24.10.2006р., акти №№1042, 1046, телеграфні повідомлення №№1121, 1147, власний розрахунок штрафу.

Відповідач який був повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, у судове засідання не з’явився, своїх пояснень щодо позову не надав.

Тому справа розглядається господарським судом за приписом ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до  витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України №22-2/18 від 09.01.2007р. станом на 09.01.2007р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Спецбудрем” є юридичною особою (ІНН 32516382).

Перед початком розгляду справи по суті представника позивача було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 ГПК України.

Судом, відповідно до вимог ст.81-1 ГПК України складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2006р. відповідно до накладної №48547981 із ст. Донецьк Донецької залізниці на ст. Святошин Південно –Західної залізниці відправлено вагон №65584757 з вантажем –сталь тонколистова оцинкована.

У статті 6 Статуту визначено, що накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем.  Накладна є двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони –одержувача.

Як зазначено в п. 2.1 розділу 2 “Правил оформлення перевізних документів”, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. №644 (далі –Правил), вантажовідправником заповнюються такі графи у документах:  “кількість місць” –зазначаються цифрами кількість місць вантажу окремо за кожним його найменуванням і за кожним видом упакування, а також загальна кількість місць у графі “разом місць”. У графі “правильність внесених у накладну відомостей підтверджую” представник відправника вказує свою посаду і розбірливо  розписується, засвідчуючи правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі (п.2.3 Правил).

Відповідно до відомостей у накладній №48547981 зазначено, що кількість місць вантажу складає вісім.

При сортуванні вагонів на транзитній станції Дарниця Південно –Західної залізниці та перевірці перевізних документів виявлено, що відомості зазначені у накладній №48547981 не відповідають дійсності: у накладній графі “кількість місць” зазначено “8” та “разом місць” прописом “вісім”, а фактично 10 місць.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України (далі –Статуту), залізниця має право перевіряти правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Отже, в порушення вимог приписів  Правил, відповідач невірно зазначив у накладній №48547981 відомості, щодо кількості місць вантажу, про вказану обставину складений акт загальної форми №5266п від 24.10.2006р. та повідомлено станцію відправлення.

Статтею 122 Статуту передбачено стягнення штрафу з відправника, за неправильно зазначені у накладній відомості про кількість місць вантажу, його назву, код та адресу.

У роз`ясенні від 29.05.2002р. №04-5/601 “Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею” Президія Вищого Господарського Суду України зазначила, що штраф, передбачений ст.. 122 Статуту за неправильно зазначені у накладній відомості про кількість місць вантажу, його назву, код та адресу стягується з відправника, а не з одержувача.

Підставою для покладення на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним указаних відомостей є акт загальної форми або комерційний акт.

Отже, факт неправильного зазначення відправником у накладній кількості місць вантажу засвідчений належним чином, а саме складений комерційний акт №БК 844338/25 від 24.10.2006р.

Відповідно до приписів ст.. 129 Статуту, передбачено, що комерційні акти складаються для засвідчення обставин які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності сторін.

Крім того, факт невідповідності фактичних місць даним, зазначеним у перевізних документах, підтверджується актами загальної форми №№1042, 1046 від 25.10.2006р., які складені при видачі вантажу на ст.. Святошин Південно –Західної залізниці, а також листом вантажоодержувача ТОВ “СП Буддеталь”, м.Київ, №068/П від 26.10.2006р.

Враховуючи викладене, комерційний акт № БК 844338/25 від 24.10.2006р. засвідчує невідповідність кількості місць вантажу даним, зазначеним у залізничній накладній №48547981 та згідно Статуту є відповідним документом, що може бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача під час залізничного перевезення. Цей акт є таким, що складений у відповідності до вимог, пред’явлених до його складання Правилами складання актів, тому даний акт є належним засобом доказування.

На підставі викладеного, виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення штрафу у розмірі 30 850,00 грн. підлягають задоволенню з огляду на наступне.

На підставі ст.. 920 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язань що випливають із договору перевезень, сторони несуть відповідальність встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до приписів ст.. 118, 122 Статуту, у випадку неправильного зазначення маси вантажу, кількості місць вантажу, його назви коду або адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

Таким чином, позивачем було нараховано штраф у сумі 30 850,00 грн., відповідно до розрахунку. Розрахунок судом перевірений, є арифметично вірним тому приймається судом як доказ по справі.

Відповідач який був повідомлений про час і місце слухання справи належним чином, у судове засідання не з’явився, своїх пояснень щодо позову не надав.

За приписом ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглянута за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до  витягу з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України №22-2/18 від 09.01.2007р. станом на 09.01.2007р. Товариство з обмеженою відповідальністю “Спецбудрем” є юридичною особою (ІНН 32516382).

Таким чином, виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, враховуючи, що позивачем факт виявлення порушень щодо заповнення залізничних накладних підтверджено відповідними засобами доказування, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Державного територіально-галузевого об’єднання “Південно-Західна залізниця” м. Київ до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецбудрем” м. Донецьк, про стягнення штрафу у розмірі 30 850,00 грн., підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача в повному обсязі.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись п. 2.1 розділу 2 Правил оформлення перевізних документів, ст..ст.. 6, 24, 118, 122, 129 Статуту, ст.ст. 920 Цивільного кодексу України,  ст.ст. 4, 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК  України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні  вимоги Державного територіально-галузевого об’єднання “Південно-Західна залізниця” м. Київ до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецбудрем” м. Донецьк, про стягнення штрафу у розмірі        30 850,00 грн.,  задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Спецбудрем” (83000, м. Донецьк, пр-кт Комсомольський, 27/65; код ІНН 32516382) на користь Державного територіально-галузевого об’єднання “Південно-Західна залізниця” (01034, м. Київ, вул.. Лисенка, 6; код ІНН 04713033) штраф у розмірі 30 850,00  грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 308,50 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

У судовому засіданні 01.02.2007р. оголошено повний текст рішення.

Суддя                                                                         Зубченко І.В.

Вик. ПС Бойчук А.В.

Надруковано 3 прим.:

1-позтвачу,

1-відповідачу,

1- у справу.