ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

№  17/182

05.03.07

За позовом     Заступника прокурора Подільського району м. Києва в інтересах держави

В особі         Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

До                    Закритого акціонерного товариства “Київський експериментальний завод                      харчових машин”

Про                 зобов"язання укласти договір

Суддя  Кролевець О.А.

Представники :

Від прокуратури:  Гаврилова І.А. (доручення від 12.02.2007)

Від позивача:        Сіпунова С.С. (довіреність №69 від 10.07.2006)

Від відповідача:    не з'явився

Відповідно до ст.77 ГПК України в судовому засіданні 28.03.2005 оголошувалась перерва до 11.04.2005.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги заступника прокурора Подільського району м. Києва в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про зобов’язання відповідача укласти з позивачем по справі договір оренди приміщення загальною площею 1823,2 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Шахтарська, 2.

Позовні вимоги прокурора мотивовані наступним. Зазначене приміщення є державною власністю і використовується відповідачем, але договір оренди між відповідачем та ФДМ України, який є орендодавцем державного майна, не укладений. Тому прокурор на підставі положень Господарського та Цивільного кодексів України просить суд прийняти рішення про зобов’язання відповідача укласти з позивачем договір оренди.

Позивач заявлені прокурором вимоги підтримує повністю. В письмових поясненнях РВ ФДМ України повідомило, що відповідач використовує державну власність (спірне приміщення) безоплатно та без належної правової підстави (відповідного договору оренди).

Відповідач своїх заперечень по суті позовних вимог не надав.

За клопотанням відповідача провадження у справі було зупинено на підставі ухвали суду від 11.04.2005 до набрання рішенням Господарського суду міста Києва у справі №3/229 за позовом ЗАТ “Київський експериментальний завод харчових машин” до Регіонального відділення ФДМ України по м. Києву про визнання права власності акціонерів на майно ЗАТ “Київський експериментальний завод харчових машин” законної сили.

Ухвалою суду від 15.01.2007 провадження у справі було поновлено.

Представник відповідача в судове засідання 05.03.2007 не з'явився, ніяких заяв чи клопотань від відповідача до суду не надходило, тому суд на підставі ст.75 ГПК України дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній документами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п.3 постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.1995 №495 “Про передачу майна, яке перебуває у загальнодержавній власності, до комунальної власності м. Києва” (із змінами та доповненнями від 18.03.1996) ЗАТ “Київський експериментальний завод харчових машин” (відповідач) було перебазовано на колишні виробничі площі орендного підприємства “Київпродмаш”, які розташовані по вул. Шахтарська,2 в м. Києві. Зазначені приміщення перебували на балансі ДП “Київпродмаш” та не увійшли до статутного фонду підприємства під час приватизації.

Нерухоме майно (виробничі та складські приміщення), що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Шахтарська, 2 та яке використовується відповідачем, є державною власністю. Цей факт було встановлено рішенням Господарського суду міста Києва від 14.06.2005 по справі №3/229 за позовом ЗАТ “Київський експериментальний завод харчових машин” до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву про визнання права власності акціонерів на майно. Цим же рішенням суду встановлено, що незалежно від того, на балансі якого підприємства знаходиться державне майно, таке майно не втрачає статусу державної власності.

Згідно зі ст.35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Таким чином, при вирішенні спору судом береться до уваги та обставина, що спірне майно є державною власністю та знаходиться на балансі відповідача.

За твердженням прокурора та позивача, відповідач користується приміщеннями загальною площею 1823,2 кв.м. по вул. Шахтарська,2 в м. Києві без достатньої правової підстави, оскільки ані договору оренди, ані будь-якого іншого договору, на підставі якого у відповідача було б право користуватися спірним приміщенням, між позивачем та відповідачем не укладалось.

Крім того, позивач стверджує, що Регіональне відділення Фонду державного майна України по місту Києву неодноразово зверталось до відповідача з вимогою укласти договір оренди майна, проте всупереч вимогам законодавства договір оренди укладено не було, користування державним майном здійснюється безоплатно, що завдає матеріальної шкоди державі.

При вирішенні спору судом приймається до уваги наступне.

Відповідно до ст.181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін.

Згідно з ч.7 ст.179 Господарського кодексу України (далі по тексту –ГК України) господарські договори укладаються за правилами, встановленими ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ЦК України, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Порядок укладення договорів встановлений главою 53 ЦК України.

Відповідно до ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а  також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферту) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом (ст.639 ЦК України).

Згідно зі ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов’язаною у разі її прийняття.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною (ст.642 ЦК України).

Організаційні відносини, пов’язані з передачею в оренду майна державних підприємств та організацій регулюються Законом України “Про оренду державного та комунального майна” (далі по тексту –Закон).

Державну політику у сфері оренди державного майна здійснюють Кабінет Міністрів України, а також Фонд державного майна України та його регіональні відділення та представництва (ст.2 Закону).

Згідно зі ст.326 Цивільного кодексу України (далі по тексту –ЦК України) від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють органи державної влади.

Відповідно до ст.5 Закону та ст.287 ГК України орендодавцями щодо державного та комунального майна, а саме щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, а також майна, що не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації (корпоратизації), що є державною власністю, є Фонд державного майна України, його регіональні відділення.

Орендарями згідно зі ст.6 Закону можуть бути господарські товариства, створені членами трудового колективу підприємства, його структурного підрозділу, інші юридичні особи та громадяни України, фізичні та юридичні особи іноземних держав, міжнародні організації та особи без громадянства.

Відповідно до ст.7 Закону ініціатива щодо оренди майна може виходити від фізичних та юридичних осіб, які можуть бути орендарями відповідно до статті 6 цього Закону, пропозиція може надходити від орендодавців, зазначених у статті 5 цього Закону.

Порядок укладення договорів оренди визначений статтею 9 Закону, згідно з якою фізичні та юридичні особи, які бажають укласти договір оренди, направляють заяву, проект договору оренди, а також інші документи згідно з переліком, що визначається Фондом державного майна України (далі –матеріали), відповідному орендодавцеві, зазначеному у статті 5 цього Закону.

Орган, уповноважений управляти державним майном, розглядає подані йому матеріали і протягом п'ятнадцяти днів після їх надходження надсилає орендодавцеві висновки про умови договору оренди або про відмову в укладенні договору оренди.

Істотні умови договору оренди державного майна визначені в ст.10 Закону, серед яких є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов'язань; забезпечення виконання зобов'язань - неустойка (штраф, пеня), порука, завдаток, гарантія тощо; порядок здійснення орендодавцем контролю за станом об'єкта оренди; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

З матеріалів справи вбачається, що РВ ФДМ України по м. Києву неодноразово зверталось до відповідача з пропозицією (вимогою) укласти договір оренди майна. Так, в матеріалах справи містяться копії листа позивача від 11.11.2004 №30-03/6527 “Щодо укладення договору оренди”, листа позивача від 22.10.2004 №30-03/5979 “Щодо перевірки державного майна”, в яких відповідача було повідомлено про порядок укладання договору оренди та необхідність надання пакету документів, визначених Законом України “Про оренду державного та комунального майна”. Також в матеріалах справи є листи ЗАТ “Київський експериментальний завод харчових машин” адресованих позивачу про укладення договору оренди.

Як встановлено судом, до цього часу питання щодо укладення між РВ ФДМ України по місту Києву та ЗАТ “Київський експериментальний завод харчових машин” договору оренди приміщення загальною площею 1823,2 кв.м. не вирішено.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про недотримання сторонами порядку укладення договору, встановленого ст.ст. 9, 10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”,  Господарським та Цивільним кодексом України, а саме в справі відсутні докази направлення відповідачем на адресу позивача, а також докази направлення позивачем на адресу відповідача проекту договору оренди, який містить істотні умови, передбачені Законом, через що у суду відсутні підстави для зобов’язання відповідача укласти такий договір.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Прокурором та позивачем не надано суду доказів того, що позивачем чи відповідачем були направлені на адресу другої сторони матеріали, передбачені ст.ст. 9, 10 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, в тому числі проект договору оренди державного майна.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Заступника прокурора Подільського району м. Києва про зобов'язання ЗАТ “Київський експериментальний завод харчових машин” укласти з Регіональним відділенням Фонду державного майна України договір оренди приміщень загальною площею 1823,2 кв.м. за адресою: м. Київ, вул. Шахтарська,2 є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Суддя                                                                                    О.А.Кролевець