ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У  Х  В  А  Л  А

22.05.07 р.                                                                           Справа № 20/98а

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробниче підприємство „Автозапчастина”, м.Краматорськ

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка

про  визнання акту незаконним

Суддя Донець О.Є.

За участю представників:

від позивача: Борозєнцев С.В. - дов.

від відповідача: Петровський Є.Л. - дов.

СУТЬ СПРАВИ:

До господарського суду Донецької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробниче підприємство „Автозапчастина”, м.Краматорськ, із позовом до Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго”, м.Горлівка, про  визнання незаконним  акту № 021234 від 19.02.07 р. Про порушення Правил користування електричною енергією (далі-Правила).

До позовної заяви позивачем додано заяву про забезпечення позову, у якій позивач просить суд заборонити відповідачеві відключати електроенергію на Товариство з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробниче підприємство „Автозапчастина”.

02 квітня 2007 р. позивач направив до суду повторну заяву про забезпечення позову.

Клопотання позивача про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві відключати електричну енергію на об’єкті позивача суд залишив без задоволення, оскільки заходи із забезпечення позову, на застосуванні яких наполягав позивач, не відповідають предмету позовних вимог.

Під час розгляду справи позивач уточнював позовні вимоги.

02 квітня 2007 р. позивач направив до суду “Позовну заяву – уточнення” від 30.03.07 р., у якій просив суд визнати дії відповідача зі встановлення факту пошкодження лічильника позивача, з написання акту про порушення – незаконними, визнати акт № 021234 про порушення Правил – незаконним.

17 квітня 2007 р. позивач направив до суду “Позовну заяву – уточнення” від 16.04.07 р. із аналогічними вимогами.

22 травня 2007 р. позивач звернувся до суду із “Заявою  по справі № 20/98а про уточнення позовних вимог” від 22.05.07 р., у якій просив суд визнати недійсним рішення комісії з розгляду актів про порушення Правил та визначення обсягів недоврахованої електричної енергії, а також суми заподіяних збитків Відкритого акціонерного товариства “Донецькобленерго” від 28.02.07 р.

Зазначені “уточнення” суд до уваги не приймає, оскільки в силу ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі, зокрема, змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

У наданих суду “Уточненнях” містяться вимоги, заявлення яких не відповідає обсягу прав, наданих позивачеві статтею 22 Господарського процесуального кодексу України. Дані вимоги мають ознаки самостійного позову і мають бути пред’явлені у порядку, встановленому розділом VIIІ Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач позовних вимог не визнав, просив суд припинити провадження по справі за непідвідомчістю спору господарському суду.

Статтею 20 Господарського кодексу України передбачено, що держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів.

Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом:

визнання наявності або відсутності прав;

визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом;

відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання;

припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;

присудження до виконання обов'язку в натурі;

відшкодування збитків;

застосування штрафних санкцій;

застосування оперативно-господарських санкцій;

застосування адміністративно-господарських санкцій;

установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;

іншими способами, передбаченими законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.12 Господарського процесуального кодексу України, господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

спорів про приватизацію державного житлового фонду;

спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство.

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції.

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

Згідно із п.6.41 Правил, у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Відповідно до п.6.42 Правил, на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу, який має право оскаржити це рішення до суду протягом 10 робочих днів з дня вручення протоколу.

За змістом п.6.41 Правил, акт про порушення споживачем електричної енергії Правил не є юридичною формою рішення енергопостачальної організації, є документом технічного характеру, яким лише зафіксований певний стан електрообладнання споживача та умов споживання ним електричної енергії.

Отже, зазначений акт безпосередньо не породжує та не припиняє правовідносин між сторонами та не створює для споживача цивільних обов’язків.

За даних обставин суд дійшов висновку про те, що позов не може бути розглянутий по суті, оскільки оскаржуваний акт не є актом в розумінні ст.12 Господарського процесуального кодексу України.

Провадження у справі слід припинити у зв’язку з тим, що спір не підлягає вирішенню в господарських судах України, судові витрати - повернути позивачеві.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 20, 44, 47, п.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі – припинити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю Торгівельно-виробниче підприємство „Автозапчастина” (84313, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Шкадінова, 88; поточний рахунок 0415 в АК ПІБ м.Краматорськ) з держбюджету держмито в сумі 85,00 грн., сплачене платіжним дорученням № 52 від 20.03.07 р., видавши відповідну довідку та оригінал зазначеного доручення.

.

Суддя

Надруковано 3 прим. 1- позивачу 1- відповідачу 1-у справу .