СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Луцьк, пр. Волі, 54 а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"11" квітня 2007 р.

Справа № 9/27-77А.

За позовом  Підприємця
ОСОБА_1, м. Луцьк

До Луцького
міського центру зайнятості, м. Луцьк

3-тя особа без самостійних
вимог  на предмет спору на стороні
позивача: ОСОБА_2, АДРЕСА_1

Про зняття з реєстрації трудового
договору

Головуюча
суддя Соломка Л.І.                                                                                                               При
секретарі Кідиба Т.О.                                        представники:

від позивача: ОСОБА_1-
підприємець;

від відповідача:
Кривонюк І.П. -начальник юридичного відділу, довіреність від 15.03.2007 р.;

3-тя особа:
ОСОБА_2.

Права та
обов'язки  представникам позивача,  відповідача та 3-ї сторони  роз'яснені відповідно до ст.ст. 49,51 КАС
України.

Відводу складу суду не заявлено.

Клопотання про здійснення технічної
фіксації судового процесу від представників позивача, відповідача та 3-ї
сторони не поступило.

Суть спору: Позивач -
Підприємець ОСОБА_1  звернувся до
господарського суду з позовною заявою, в якій просить  зобов?язати Луцький міський центр зайнятості
зняти з реєстрації трудовий договір №НОМЕР_1 , укладений зОСОБА_2 , у зв'язку з
фактичним  припиненням трудових  відносин з боку найманого працівника з
20.07.2006 р. та відмовою відповідача  у
знятті з реєстрації без повідомлення причин відмови.

Відповідач у судовому засіданні  заперечував проти адміністративного позову,
посилаючись, що відповідно до Порядку
реєстрації трудового договору між працівником  і фізичною особою, затвердженого  наказом
Міністерства праці та соціальної політики України від 08.06.2001 р.
№260, зареєстрованому в Міністерстві Юстиції України 27.06.2001 р. №554/5745
(далі -Порядок) у разі відсутності повідомлення
однієї із сторін  трудового
договору про закінчення  або
припинення  дії трудового договору не
передбачено право органу  державної
служби зайнятості на зняття з реєстрації такого
трудового договору. У  даному
випадку  згоди працівника  на припинення трудових  відносин не було, тому у відповідача
відсутні  підстави для зняття з
реєстрації трудового договору.

Третя особа без самостійних вимог на
предмет спору на стороні  позивача
-ОСОБА_2 , у судовому засіданні
пояснила, що 31.10.2002 р. була прийнята на роботу продавцем до
підприємця ОСОБА_1  із заключенням
трудового договору №НОМЕР_2,
зареєстрованим у Луцькому
міському центрі зайнятості, відпрацювала продавцем 2 роки. 02.02.2004 р.
була звільнена  за згодою  сторін. Трудовий договір був розірваний, про
що зроблений запис у трудову книжку. Надалі ніякого трудового договору  вона не підписувала, а була запрошена на
роботу продавцем  в кінці квітня 2004 р.
і працювала до 20 липня 2006 р. без оформлення, як і інші працівники. 20 липня
2006 р. була звільнена з роботи без виплати заробітної плати, тому заперечує
проти позовних вимог позивача, оскільки
трудового договору від 01.12.2004 р. з підприємцем не укладала і не
підписувала. Трудовий договір укладений і зареєстрований без її згоди і
присутності.

Як вбачається з поданої суду трудової
книжки ОСОБА_2  там внесені записи про
прийняття  на роботу  до підприємця ОСОБА_1 та звільнення  за 2002 р., інші записи відсутні.

На запит суду  Управління Пенсійного фонду України в м.
Луцьку листом від 30.03.2007 р. №1598/03-41 надало копії  розрахунків сум страхових внесків  на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування за 2005 р. та за січень-липень 2006 р., а також індивідуальні
відомості на застрахованих осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3,  ОСОБА_4,
ОСОБА_5 -найманих працівників  СПД
ОСОБА_1 про суми нарахованих та утриманих внесків із нарахованого заробітку.

Також Луцька ОДПІ  листом від 03.04.2007 р. №1121/10/171
повідомила суд про суми нарахованої заробітної плати та утриманого податку з
найманої працівниці ОСОБА_2  у 2005-2006
р.р.

Відповідач на вимогу суду  подав копії
трудових договорів від 01.12.2004 р. між СПД ОСОБА_1 та фізичною особою
ОСОБА_2 .; від 11.10.2005 р.  між СПД
ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_3.; від 18.01.2006 р.  між СПД ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_4;
від 28.09.2006 р. між СПД ОСОБА_1 та фізичною особою ОСОБА_5.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши представників сторін та 3-ї особи без самостійних вимог  на стороні позивача , господарський суд
встановив:

01.12.2004 р. між позивачем
-підприємцем  ОСОБА_1 та 3-ю особою
-ОСОБА_2 було укладено трудовий договір №НОМЕР_3 на невизначений строк,
відповідно до якого працівник ОСОБА_2
зобов'язувалась виконувати роботу продавця з графіком роботи,
встановленим п.4 договору, а позивач -виплачувати заробітну плату в розмірі 237
грн. на місяць.

Даний трудовий договір  було зареєстровано в Луцькому міському центрі
зайнятості 01.12.2004 р.

З 20.07.2006 р. ОСОБА_2 без поважних
причин не з?являлася на роботу, у зв'язку з чим листом -повідомленням від НОМЕР_4  позивач повідомив ОСОБА_2 про намір розірвати
трудову угоду, для чого запропонував до 14.10.2006 р. з?явитися на робоче місце
для врегулювання трудових відносин (а.с.5), згідно повідомлення поштамт-центру
поштового зв'язку №НОМЕР_5   НОМЕР_6
даний лист 30.09.2006 р. вручений особисто адресату (а.с.7).

Водночас, з часу отримання
повідомлення ОСОБА_2  на робоче місце не
з?явилася та не дала згоди на розірвання трудового договору.

У засіданні суду  ОСОБА_2 також не дала згоди на дострокове
розірвання трудового договору з підприємцем
ОСОБА_1.

Відповідач листом від НОМЕР_7  відмовив підприємцю ОСОБА_1  в знятті з реєстрації вищезазначеного
трудового договору в зв'язку з відсутністю згоди працівника щодо припинення
трудових відносин.

Дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.24 КЗпП України -
трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підпорядкуванням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні
для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним
договором і угодою сторін.

В силу ст.241 КЗпП України - у разі
укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа
повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи
зареєструвати укладений у  письмовій
формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання
у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України.
Статтею 259 КЗпП України передбачено, що нагляд і контроль за додержанням
законодавства про працю здійснюють спеціально уповноважені на те органи та
інспекції, які не залежать у своїй діяльності від власника або уповноваженого
ним органу.

Згідно п.2 наказу Міністерства праці
та соціальної політики України від 08.06.2001р. № 260 „Про затвердження форми
трудового договору між працівником і фізичною особою та Порядку реєстрації
трудового договору між працівником і фізичною особою зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 27.06.2001р. за № 554/5745 -контроль за
додержанням законодавства про працю України фізичною особою, яка використовує
найману працю, здійснює Міністерство праці та соціальної політики України.

Пунктами 6, 7, 8 „Порядку реєстрації
трудового договору між працівником і фізичною особою” встановлено, що у разі
закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в
трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з
посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають
державну службу зайнятості, яка зареєструвала трудовий договір. Відповідальна
особа центру зайнятості протягом трьох днів повинна зняти трудовий договір з
реєстрації, про що робиться відмітка у книзі реєстрації трудових договорів. На
підставі цього запису відповідальна особа центру зайнятості робить на трьох
примірниках трудового договору відповідний запис. Записи про реєстрацію та
зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи
до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи.

Таким чином, як вбачається з Порядку
реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, запис на
примірниках трудового договору, про його припинення, робиться відповідальною
особою центру зайнятості на підставі здійсненого фізичною особою (підприємцем)
запису про підстави припинення такого трудового договору, а не на підставі
повідомлень сторін про припинення цього договору.

Поряд із цим, відповідно до п.4 ст.36
КЗпП України підставою припинення трудового договору є, розірвання трудового
договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу (статті 40, 41).

Як слідує з матеріалів справи: актів
від 02.10.2006 р., від 03.01.2007 р. та 31.01.2007 р. (а.с. 8-10) та  табелів обліку використання робочого часу за
період липень - січень 2007 р. (а.с.11-17) трудові відносини між
підприємцем  та ОСОБА_2 припинились ще
20.07.2006р. в зв'язку з невиходом працівника на роботу.

Зазначені обставини є підставою для
розірвання трудового договору з найманими працівниками відповідно до ст.40
Кодексу законів про працю України.

Водночас, як слідує з Порядку
реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, зняття з
реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливе лише після здійснення
запису про припинення трудового договору, а тому керуючись ст.ст.2, 7,
158-160 КАС України, господарський суд

п о с т а н о в и в :

1. Адміністративний позов
задоволити.

2. Зобов'язати підприємця  ОСОБА_1
провести запис в п.17 трудового договору з ОСОБА_2, укладеного 1 грудня
2004 року за №НОМЕР_3, із зазначенням підстав його припинення.

3. Зобов'язати Луцький міський
центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір, укладений 1 грудня 2004
року за №НОМЕР_3 між підприємцем ОСОБА_1 та працівником ОСОБА_2.

На постанову  через суд
першої інстанції може бути  подано
заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови
в повному обсязі.

Апеляційну  скаргу може бути подано через суд першої
інстанції протягом двадцяти днів після  подання
заяви  про апеляційне оскарження. Копія
апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної  інстанції.

Апеляційну скаргу може  бути
подано без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк,
установлений для подання  заяви про
апеляційне  оскарження.

Постанова набирає  законної сили
після закінчення строків для подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Л.І.
Соломка