ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

Від  "26" лютого 2007 р.                                             по справі  № 7/25-38.1

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Луцької районної філії

до відповідача: Сільськогосподарського приватного підприємства "Дружба",             с. Воютин Луцького району

про стягнення 3 710,30 грн.

Суддя       Шум М.С.

За участю представників сторін:

від позивача: Лавріненко С.М., нач. відділу збуту електроенергії (довіреність №642 від 17.08.2006р.), Кардаш І.Д., юрисконсульт (доручення №19/26-39 від 04.01.2007р.)

від відповідача: Василюк І.М., адвокат (доручення від 05.02.2006р.)

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін було роз'яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учасникам судового процесу на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України було роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки. Заяв та клопотань від останніх на розгляд господарського суду не поступило.

СУТЬ СПОРУ: позивач - відкрите акціонерне товариство  "Волиньобленерго" в особі Луцької районної філії звернулося до господарського суду із позовом про стягнення з відповідача - сільськогосподарського приватного підприємства "Дружба" 3 710,30 грн. двократної вартості різниці фактично спожитої відповідачем і договірної (граничної) величин електричної енергії.

Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, позову не оспорив. Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву не подано, справу може бути розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Господарський суд, оцінивши подані докази по справі, прийшов до висновку про підставність вимог позивача та необхідність задоволення останніх, зокрема, з наступних підстав:

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України та ст. 11 Цивільного кодексу України майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

В даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер - між ВАТ "Волиньобленерго" в особі Луцької районної філії та СгПП "Дружба" були укладені 05.08.2005р. договір на постачання електричної енергії за №528-0070000 та зміни до нього.

Укладені між сторонами угоди предметом судового розгляду не виступали, недійсними судом не визнавалися, сторонами розірвані не були, зазначені угоди містять всі істотні умови, передбачені чинним законодавством України для угод цього роду, у зв'язку з чим в господарського суду відсутні підстави вважати зазначені угоди недійсними або неукладеними.

У відповідності до умов договору №528-0070000 від 05.08.2005р. позивачем було взято на себе зобов'язання щодо відпуску та поставки відповідачу електричної енергії згідно з визначеними договорами умовами та величинами, а СгПП "Дружба", в свою чергу, взято на себе зобов'язання щодо своєчасного проведення оплати використаної електроенергії та інших нарахувань. П. 4.2.2. договору від 05.08.2005р. встановлено, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, споживач (в даному випадку - СгПП "Дружба") сплачує постачальнику електричної енергії (в даному випадку - Луцька районна філія ВАТ "Волиньобленерго") вартість різниці фактично спожитої та договірної величини в розмірі встановленому ст. 26 Закону України "Про електроенергетику".

У відповідності до умов зазначених договорів сторонами було погоджено, що оплата спожитої електроенергії та інших платежів здійснюється споживачем самостійно шляхом перерахування коштів на відповідні розрахункові рахунки електропостачальної організації в терміни, визначені графіком платежів, що є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 11 Порядку постачання електричної енергії споживачам граничні величини споживання електричної потужності доводяться до споживачів як договірні величини у терміни, обумовлені договором між місцевою енергопостачальною організацією та споживачем. Повідомлення про ці величини є невід'ємною частиною договору.

В силу ст. 638 Цивільного кодексу України, договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Укладений договір користування електричною енергією за своєю природою є договором поставки. Згідно положень ст.ст. 265 - 267, 275 - 277 Господарського кодексу України, ст. 712 Цивільного кодексу України, договір поставки - це за якою одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у встановлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Істотними умовами договору поставки є умови про предмет та ціну угоди і сторони повинні досягти такої згоди.

Згідно п. 6.3 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України за №28 від 31.07.1996р., яким визначено істотні та обов'язкові умови, які повинен містити договір про постачання електричної енергії, зокрема, такі як повні та скорочені назви постачальника електричної енергії і споживача; поштові, банківські реквізити сторін та підписи керівників або їх заступників, завірені печатками.

Саме на виконання умов зазначеного договору позивачем протягом лютого місяця 2006 року здійснювався відпуск відповідачу електричної енергії та було відпущено СгПП "Дружба", а останнім прийнято та спожито електричної енергії по тарифу, який доводився ВАТ "Волиньобленерго" національною комісією з питань регулювання електроенергетики помісячно та відображався в рахунках на оплату.

Проте, в порушення умов договору відповідач у визначені строки, порядку та обсягах оплату використаної електричної енергії на проводив, внаслідок чого у останнього виникла заборгованість, що підтверджується також особовим рахунком та рахунками за використану електроенергію.

Відповідно до вимог п. 7 Постанови Кабінету Міністрів України №441 від 24.03.1999р., відповідно до Порядку постачання електричної енергії споживачам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №475 від 09.04.2002р., споживачам, котрі не здійснюють поточні платежі у терміни, встановлені договорами, або не дотримуються узгоджених графіків погашення заборгованості, граничні величини споживання електричної енергії не встановлюються, а споживачі підлягають відключенню від електричних мереж.

Споживачу в лютому місяці 2006 року виставлено рахунок №528-70/02-АЕ, згідно якого СгПП "Дружба" спожито 61414 кВтгод на суму 21 878,83 грн. Згідно додатку №1 до договору від 05.08.2005р. передбачена договірна величина споживання електричної енергії в лютому місяці 2006 року в розмірі 51 000 кВтгод, у зв'язку з чим перевищення споживання становить 10 414 кВтгод.

У зв'язку з викладеним, враховуючи непроведення відповідачем належних розрахунків по оплаті спожитої електричної енергії, СгПП "Дружба" нараховано двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини електроенергії в сумі 3 710,30 грн.

Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З огляду на викладене, враховуючи відпуск позивачем відповідачу електричної енергії та непроведення останнім при цьому всіх належних розрахунків, пред'явлені позовні вимоги до СгПП "Дружба", підставні і підлягають до задоволення.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати, що пов'язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи господарським судом (сплата державного мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), які поніс позивач, підлягають відшкодуванню у відповідності із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 144, 173, 196 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з сільськогосподарського приватного підприємства "Дружба"                 (с. Вобтин Луцького району, ) на користь відкритого акціонерного товариства "Волиньобленерго" в особі Луцької районної філії (м. Луцьк, вул. Львівська, 150, ) 3 710,30 грн. заборгованості, 102 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Суддя                                                            Шумом Миколою Сергійовичем