ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА                                                                                                                     ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.07                                                                                 Справа  № 1/276-26/130

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого –судді                                        Давид Л.Л.

Суддів                                                            Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

при секретарі судового засідання                    Мазурській В.Т.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Військової частини А 0780, за вих. № 177/73-ЮС від 03.04.2007 року

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 27.03.2007 року в частині забезпечення позову

у справі № 1/276-26/130 (суддя –Деркач Ю.Б.)

за позовом Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача 1 - Військової частини А 0780, м. Львів

до відповідача 2 - Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова, м. Львів

за участю Військової прокуратури Львівського гарнізону, м. Львів

про усунення перешкод у володінні приміщенням та виселення

за участю представників сторін:

від позивача: Золотий Я.М. –начальник відділу захисту майнових прав Львівської міської ради юридичного управління (довіреність за № 1.7 вих.-39 від 19.01.2007 року);

від відповідача 1: Комаревцев О.С. –спеціаліст першої категорії юридичної служби (довіреність за № 43 від 03.01.2007 року);

відповідача 2: Стухляк Л.Я. –бухгалтер-ревізор (доручення за № 764 від 24.04.2007 року);

від Військової прокуратури Львівського гарнізону: Котелевець М.В. –помічник військового прокурора (посвідчення за № 174)

ВСТАНОВИВ:

27.03.2007 року ухвалою Господарського суду Львівської області прийнято до розгляду позовну заяву Львівської міської ради до Військової частини А0780 та Квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова про усунення перешкод у володінні приміщенням та виселення. Цією ж ухвалою вжито заходи до забезпечення позову шляхом заборони Відповідачам вчиняти певні дії, а саме: заборонити Відповідачу 1 -Військовій частині А0780 та Відповідачу 2 - Квартирно-експлуатаційному відділу м. Львова перешкоджати у допуску Позивача –Львівської міської ради до комплексу будівель №13 по вул. Я.Стецька площею 1258 м. кв., №13 по вул. П.Саксаганського площею 4600 м. кв. і №30 по вул. І.Франка площею 423 м. кв. в м. Львові.

Ухвалу Господарського суду Львівської області від 27.03.2007 року в частині забезпечення позову оскаржила Військова частина А 0780, звернувшись з апеляційною скаргою за вих.. № 177/73-ЮС від 03.04.2007 року, в якій покликається на ту обставину, що вжиття заходів у вигляді зняття охорони з приміщень та зобов‘язання не чинити перешкод Львівській міській раді в користуванні приміщенням є фактичним вирішенням спору по суті, що суперечить вимогам ст. 66 ГПК України.

Сукупність зазначених положень, на думку скаржника, є безумовною підставою для скасування ухвали місцевого господарського суду.

Позивач –Львівська міська рада - у відзиві на апеляційну скаргу (вих. №1.7-3610 від 10.05.2007 року) та його представник в судовому засіданні заперечує доводи апеляційної скарги, з мотивів того, що постановою підрозділу примусового виконання рішень відділу ДВС Головного управління юстиції у Львівській області 29.03.2007 року відкрито виконавче провадження по оскаржуваній ухвалі. 13.04.2007 року державним виконавцем Стельмащуком П.Я. складено акт за участю представників Стягувача та Боржників щодо вчинення виконавчих дій по примусовому виконанню ухвали від 27.03.2007 року. Жодного оскарження дій посадових осіб ДВС здійснено не було. Цим самим, на думку Позивача, божники визнали і законність ухвали суду про забезпечення позову від 27.03.2007 року, а тому вважає оспорювану ухвалу господарського суду такою, що прийнята у відповідності з нормами чинного законодавства з метою забезпечення законних інтересів власника по збереженню належного йому майна та просить залишити останню без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, як необґрунтовану.

Відповідач 2 –Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова, письмового відзиву на апеляційну скаргу Військової частини А 0780 не подав, проте його представник в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги останнього, просить ухвалу Господарського суду Львівської області від 27.03.2007 року в частині забезпечення позову скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм процесуального права та з неповним дослідженням матеріалів справи.

Військова прокуратура Львівського гарнізону підтримала апеляційну скаргу Військової частини А 0780, яка подана на ухвалу Господарського суду Львівської області від 27.03.2007 року в частині забезпечення позову і просить останню скасувати, як необґрунтовану та безпідставну.

Помічником військового прокурора Львівського гарнізону заявлено усне клопотання про фіксацію судового процесу технічними засобами.

Судова колегія клопотання представника скаржника задоволила. Запис розгляду судової справи № 1/276-26/130 здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу “Оберіг”, для архівного оригіналу звукозапису надано диск серійний № 5169 154 LE 00152.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, вислухавши представників сторін та прокурора, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про не відповідність ухвали місцевого господарського суду нормам процесуального права та дійсним обставинам справи, виходячи з наступного.

Положеннями ст. 66 ГПК України передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери, тощо.), яке є у відповідача на момент пред’явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Обов‘язок доказування та надання доказів відповідно до ст. 33 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. У даному випадку це стосується Позивача, який повинен довести наявність тих обставин, на підставі яких він пропонував вжити заходи до забезпечення позову.

Позивач –Львівська міська рада у заяві про забезпечення позову (вих. № 1.7 вих.-87) в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що Відповідачами вчиняються дії щодо погіршення стану спірного нерухомого майна - комплексу будівель №13 по вул. Я.Стецька, №13 по вул. П.Саксаганського і №30 по вул. І.Франка в м. Львові, що підтверджується актом обстеження вказаних будівель та їх приміщень. Таким чином, Позивач вважає, що діями Відповідачів порушуються майнові права та охоронювані законом інтереси Львівської міської ради (а.с.21-22).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв‘язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв‘язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом вжито заходи до забезпечення позову шляхом заборони Відповідачам вчиняти певні дії, а саме: заборонити Відповідачу 1 –Військовій частині А 0780 та Відповідачу 2 –Квартирно-експлуатаційному відділу м. Львова перешкоджати у допуску Позивача до комплексу будівель №13 по вул. Я.Стецька, №13 по вул. П.Саксаганського і №30 по вул. І.Франка в м. Львові.

Судом при прийняті оскаржуваної ухвали не враховано забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, оскільки таке забезпечення позову блокує можливість для командування військової частини у повному обсязі виконувати свої обов‘язки і фактично є втручанням у законодавчо окреслену внутрішню діяльність військової частини, оскільки на час винесення оскаржуваної ухвали спірне майно перебувало у Відповідачів під охороною.

Розглядаючи питання про доцільність вжиття заходів до забезпечення позову при розгляді справи про усунення перешкод у володінні приміщенням та виселення, судова колегія зауважує, що суд першої інстанції повинен виходити з того, що забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позивачем не доведено, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Крім цього, судова колегія зазначає, що суд першої інстанції, забезпечуючи позов шляхом заборони Відповідачам вчиняти певні дії: а саме заборонити Відповідачам перешкоджати у допуску Позивача до комплексу будівель №13 по вул. Я.Стецька , №13 по вул. П.Саксаганського і №30 по вул. І.Франка –ухвалою про призначення справи до розгляду, не обґрунтував необхідності вжиття таких заходів до прийняття рішення по суті спору, де одною із вимог є усунення перешкод в володінні та розпорядженні спірним приміщенням.

З огляду на наведене вище, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з доводами скаржника, про те, що вживаючи саме такі заходи забезпечення позову, місцевим господарським судом фактично дозволено Львівській міській раді (Позивачу) користування спірними приміщеннями, а саме ці дії Відповідачів є предметом спору.

За таких обставин, Львівський апеляційний господарський суд приходить до висновку про безпідставність вжиття місцевим господарським судом заходів забезпечення позову на стадії порушення провадження у справі шляхом заборони Відповідачу 1 –Військовій частині А 0780 та Відповідачу 2 –Квартирно-експлуатаційному відділу м. Львова перешкоджати у допуску Позивача –Львівської міської ради до комплексу будівель №13 по вул. Я.Стецька площею 1258 м. кв., №13 по вул. П.Саксаганського площею 4600 м. кв. і №30 по вул. І.Франка площею 423 м. кв. в м. Львові, у відповідності до вимог ст. 66 ГПК України, оскільки судом не встановлено та не доведено в спірному випадку наявність обставин, передбачених вищевказаною нормою, які є підставою для вжиття запобіжних заходів до забезпечення позову.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського господарського суду прийшла до висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги та не відповідність ухвали місцевого господарського суду від 27.03.2007 року в частині вжиття заходів до забезпечення позову, нормам чинного процесуального права та обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105, 106 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ.

1.         Апеляційну скаргу Військової частини А 0780 –задоволити.

2.          Ухвалу Господарського суду Львівської області від 27.03.2007 року у справі №1/276-26/130 в частині забезпечення позову шляхом заборони Відповідачам вчиняти певні дії, а саме: перешкоджати у допуску Позивача –Львівської міської ради до комплексу будівель №13 по вул. Я. Стецька площею 1258 м. кв. №13 по вул. П. Саксаганського площею 4600 м. кв. і №30 по вул. І.Франка площею 423 м. кв. в м. Львові - скасувати.

3.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.         Справу №1/276-26/130 повернути Господарському суду Львівської області.

Головуючий суддя                                                                                Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                    Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                                    Х.В.Мурська