ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2007 р.
№ 22/125/06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого                                         Карабаня В.Я.

суддів                                                            Ковтонюк Л.В.

Чабана В.В.

за участю представників:

позивача                                            Хачаянц М.Г. довіреність № 058/35
від 12.04.2006

відповідача                                        не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргу

Відкритого акціонерного товариства “Український графіт”

на  постанову
Запорізького апеляційного господарського суду від 12.10.2006

у справі

господарського суду
№ 22/125/06

Запорізької області

за  позовом
Відкритого акціонерного товариства “Український графіт”

до

Приватного підприємства “Аркон”

про
стягнення 85 082,02 грн.

В С Т А Н О В И В :

У травні 2006 року Відкрите акціонерне товариство “Український графіт” (далі - ВАТ “Український графіт”) звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом до Приватного підприємства “Аркон” (далі - ПП “Аркон”) про стягнення з ПП “Аркон” 44 214,26 грн. збитків,

39 762,60 грн. неустойки, 442,14 грн. суми, на яку збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції, та 663,21 грн. 3% річних.

В обґрунтування позову ВАТ “Український графіт” вказав наступне:

- 02.07.2004 між позивачем як замовником та відповідачем як підрядником було укладено договір підряду № 804/48571/04 на виконання підрядних робіт з ремонту чоловічих та жіночих санітарно-побутових приміщень та санвузлів цеху № 4;

- на виконання умов п. 5.1 вказаного договору щодо здійснення авансового платежу за матеріали в розмірі 100% їх вартості позивач платіжним дорученням № 12819 від 06.10.2004 перерахував відповідачу аванс в сумі 84 000 грн.;

-  у зв’язку з порушенням ПП “Аркон” своїх зобов’язань, зокрема календарних планів виконання робіт, ВАТ “Український графіт” відмовилось від послуг підрядника щодо ремонту об’єкту за додатковою угодою № 1 від 19.07.2004 до договору № 804/48571/04 від 02.07.2004, направило ПП “Аркон” претензію № 35/2110 від 10.08.2005 з вимогою повернути суму 44 214,26 грн.

З урахуванням наданого відповідачем звіту про використання наданого авансу в сумі 7021,27 та зарахування зустрічних однорідних вимог на суму

32 764,47 грн. позивач просив стягнути 44 214,26 грн. збитків, 39 762,60 грн. неустойки за несвоєчасне повернення матеріалів, 442,14 грн. суми, на яку збільшився борг з урахуванням встановленого індексу інфляції, 663,21грн. 3% річних.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 24.07.2006 (суддя Скиданова Ю.О.), залишеним без змін постановою Запорізкого апеляційного господарського суду від 12.10.2006 (колегія у складі суддів: Коробка Н.Д., Юхименко О.В., Яценко О.М.), позов задоволено частково. Стягнуто з ПП “Аркон” на користь ВАТ “Український графіт”44 214,26 грн. збитків. В іншій частині позову відмовлено. Судові рішення вмотивовано тим, що у зв’язку з невиконанням підрядником роботи, передбаченої договором, у строки, визначені у додатках до договору, замовник відмовився від договору, у зв’язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 44 214,26 грн. збитків є правомірними та обґрунтованими, а в стягнені пені, річних та інфляційних витрат відмовлено, оскільки дані вимоги не відповідають нормам чинного законодавства та не підтверджуються матеріалами справи.

Не погоджуючись із прийнятими у справі судовими рішеннями в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені, ВАТ “Український графіт” звернулось з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати в частині відмови у задоволенні вимог про стягнення пені, прийняти в цій частині вимог нове рішення, яким стягнути з ПП “Аркон” на користь ВАТ “Український графіт” пеню за несвоєчасне повернення матеріалів. В обґрунтування скарги зроблено посилання на те, що суди невірно застосували норми матеріального права.

В судове засідання 09.01.2007 представник  ПП “Аркон”  не з’явився. Враховуючи, що про час і місце розгляду справи  ПП “Аркон” повідомлено належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу за його відсутності.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним відмовити у  задоволенні касаційної скарги з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 02.07.2004 між ВАТ “Український графіт” та ПП “Аркон” було укладено договір підряду

№ 804/48571/04, за умовами якого ПП “Аркон” як підрядник зобов'язався на свій ризик виконати за завданням ВАТ “Український графіт” як замовника певну роботу, а замовник, в свою чергу, зобов'язався прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно з п. 8.2 договору підряду сторони встановили, що за несвоєчасне повернення матеріалів при виникненні обставин, які зазначені у п. 4.5 договору, “Підрядник сплачує пеню у розмірі 0,5 % від вартості отриманих матеріалів за кожен день порушення строків повернення”. Пунктом 4.5 договору підряду передбачено, що якщо в процесі виконання робіт стане відомо про неминучість отримання негативного результату або недоречність подальшого проведення робіт, а також непридатність або недоброякісність отриманого від замовника матеріалу, підрядник повинен призупинити виконання робіт, письмово повідомивши замовника на протязі трьох днів після їх зупинення. В такому випадку сторони зобов’язані в п’ятиденний строк розглянути та письмово узгодити питання про недоцільність та умовах продовження (або закінчення) робіт.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні вимог про стягнення передбаченої пунктом 8.2 договору підряду неустойки, при цьому виходив з того, що позивачем не було доведено виникнення обставин, зазначених у пункті 4.5 цього договору.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції відповідають матеріалам справи та нормам матеріального права, тому Вищий господарський суд України не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст.ст. 1115, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Український графіт” залишити без задоволення.

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 12.10.2006  у справі № 22/125/06 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                             В.Карабань

судді:                                                                                                     Л.Ковтонюк

В.Чабан