ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

27.04.07 р.                                                                               Справа № 11/91пн

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Л.Ф.Чернота

при секретарі судового засідання Семенюшко Г.Р.

За участю представників:

від позивача: Шелкаєв Р.В. – за довіреністю

від відповідача: не з’явився

від третьої особи: Данилова О.О. – за довіреністю

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (ЗАТ) в особі філії “Головне управління Промінвестбанку в Донецькій області” м.Донецьк

до відповідача: Відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції м.Донецька

третя особа: Товариства з обмеженою відповідальністю “Моноліт – Донецьк” м.Донецьк

про зобов’язання Відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції м.Донецька звільнити з-під арешту автомобіль Toyota RAV4, 2004 року випуску, легковий джип, реєстраційний номер АН 6180 АК, шасі, (кузов, рама, коляска)                           № JTEHH20V406119939, що знаходиться у заставі у Промінвестбанку і належить на праві власності Костіній Наталі Олексіївні,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (ЗАТ) в особі філії “Головне управління Промінвестбанку в Донецькій області” м.Донецьк, звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, Відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції м.Донецька, про звільнення рухомого майна з-під арешту, зокрема: автомобілю Toyota RAV4, 2004 року випуску, легковий джип, реєстраційний номер АН 6180 АК, шасі, (кузов, рама, коляска) №JTEHH20V406119939,  обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним:

22.04.2005 р. між Промінвестбанком, в особі заступника начальника філії “Головне управління  Промінвестбанку в Донецької області” Ільїна С.В., діючої на підставі Положення про Філію “Головне управління Промінвестбанку в Донецької області” і довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соколовською Н.В. 10.01.2005 р., зареєстрованої в реєстрі за № 203, та Костіной Н.О.(далі – Боржник), укладений договір застави транспортного засобу №15-94/36-3415/05, посвідчений приватним нотаріусом Донецького нотаріального округу  Соколовською Н.В., зареєстрований в реєстрі за № 6226 (далі за текстом – договір застави).

Відповідно до умов договору застави, Боржник, у якості забезпечення виконання зобов’язань за кредитним договором про надання споживчого кредиту від 22.04.2005р.                      № 15-93/36-3332/05, укладеним між тими ж сторонами (надалі – Кредитний договір), передав в заставу рухоме майно - автомобіль Toyota RAV4, 2004 року випуску, легковий джип, реєстраційний номер АН 6180 АК, шасі, (кузов, рама, коляска) № JTEHH20V406119939,  (надалі – Майно).

На момент укладення договору застави, Майно не було обтяжено правами третіх осіб,              що підтверджено витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 22.04.2005р.                      № 3216016.

Права позивача як заставодержателя зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (витяг № 3231311 від 25 квітня 2005р.).

Позивач, у зв’язку з підготовкою документів на реалізацію предмету застави через прострочення Боржником сплати грошових зобов'язань за Кредитним договором, звернувся до РЕВ-2-го МРВ ДАІ м.Донецька УДАІ УМВС України в Донецькій області. Однак, згідно з наявними в МРВ ДАІ документами, державним виконавцем, при виконанні наказу Господарського суду Донецької області №1/447 від 27.01.06, 19.01.2007 р. винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (серія А1 № 394905), якою накладено арешт на  майно Боржника.

В своїх позовних вимогах Позивач посилається на те, що застава має речовий характер, який виражається в можливості кредитора (заставодержателя), у випадку невиконання боржником (заставодавцем) обов’язків за основним зобов'язанням, розпорядитися майном, яке складає предмет застави, шляхом звернення на нього стягнення та реалізації в силу ст.590 ЦК України, ст.20 Закону “Про заставу”.

Також позивач вважає, що в силу ст.395 Цивільного кодексу України, застава є одним з інших речових прав на чуже майно (право розпорядження майном заставодавця, в силу застави належить заставодержателю) а право розпорядження майном, згідно зі ст.2 Закону України “Про власність”, належить до одного з повноважень, які складають зміст права власності.

Зважаючи на невиконання Боржником своїх зобов’язань за Кредитним договором у частині своєчасного погашення суми кредиту та процентів за його користування (строк погашення кредиту, відповідно до п. 2.2 Кредитного договору, визначається згідно графіку, заборгованість боржника станом на 01.04.2007р. складає 26 611,52 доларів США, право Позивача на звернення стягнення на Майно наступило.

Додатково Позивач зазначає, що таке речове право на чуже майно підлягає захисту відповідно до ст.ст. 396, 391 Цивільного кодексу України, та Позивач має право вимагати усунення перешкод у здійсненні такого права.

Таким чином, на думку Позивача, діями Відповідача, який ухвалив постанову про арешт Майна, чиняться перешкоди у реалізації першим свого речового права щодо розпорядження Майна шляхом її реалізації.

Реалізація за таких обставин неможлива  у зв'язку з відмовою МРЕВ ДАІ здійснити зняття з обліку Майна для подальшого його продажу Позивачем.

Таким чином, Позивач вважає, що зважаючи на неможливість реалізації свого права по розпорядженню Майном, це право підлягає захисту, а Майно підлягає виключенню з-під арешту відповідно до положень ст. 52 Закону України “Про виконавче провадження”.

Позивач надав через канцелярію суду доповнення до позову за № 36-04/850 від 13.04.2007р., які долучені до матеріалів справи.

Відповідач надав через канцелярію суду відзив, в якому не заперечує проти зняття арешту, та зазначив, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби знаходиться наказ Господарського суду Донецькій області про стягнення з суб’єкта підприємницької діяльності – фізичної особи Костіної Н.О. на користь ТОВ “Моноліт-Донецьк” заборгованості у розмірі 385456,44 (триста вісімдесят п’ять тисячі чотириста п’ятдесят шість грн. 44 коп.). Тому вважає, що державним виконавцем дії проводились у відповідності із Законом України “Про виконавче провадження”.

З огляду на наведене, Відповідач скористався своїм правом, наданим ст. 5 Закону України “Про виконавче провадження” та 19.01.2007 р. ухвалив постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (серія А1 №394905), відповідно до якої накладено арешт на Майно Боржника.

Третя особа надала до матеріалів справи письмові пояснення та заперечує проти позовних  вимог з підстав, викладених у поясненнях.

Представників позивача та третьої особи було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Справа слуханням була відкладена, згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Суд, заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, є правомірними, відповідають вимогам чинного законодавства та підтверджуються фактичними обставинами та доведеними матеріалами справи з наступних підстав:

22.04.2005р. між Позивачем та Костівною Н.О. (Боржник) укладено кредитний договір про надання споживчого кредиту № 15-93/36-3332/05, відповідно до умов якого  Позивач надав Боржнику кредит в сумі 36 235 (тридцять шість тисяч двісті тридцять п’ять доларів США) з встановленою відсотковою ставкою у розмірі 13 (тринадцять) відсотків річних (в подальшому – Кредитний договір). Датою остаточного повернення всіх отриманих в межах кредитної лінії сум, відповідно до п.п. 2.2 Кредитного договору, є 21.04.2010 р.

У якості забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором, між тими ж сторонами укладений договір застави транспортного засобу №15-94/36-3415/06, посвідчений 22.04.2005 р. приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу                   Соколовською Н.В. (зареєстрований в реєстрі № 6225), надалі – договір застави.

Відповідно до умов Договору застави (п.п. 1.2), Боржник передав в заставу Позивачу рухоме майно - автомобіль Toyota RAV4, 2004 року випуску, легковий джип, реєстраційний номер АН 6180 АК, шасі, (кузов, рама, коляска) №JTEHH20V406119939,  (надалі – Майно).

Як слідує з договору застави, належність Боржнику Майна, а також особи представників сторін, які підписали даний договір, їх повноваження та дієздатність перевірені нотаріусом у порядку п.п.13, 14, 96 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 03.03.2004 р. № 20/5.

Зважаючи на вище означене, а також те що договір застави ніким не оспорений, та не визнаний недійсним, або неукладеним, у рамках даного спору суд, на підставі ст. 204 Цивільного кодексу України, вважає даний договір правомірним, а факти належності майна Боржнику, та наявності у сторін необхідного обсягу дієздатності на його вчинення - доведеними.

На момент укладення  договору застави (тобто станом на 22.04.2005 р.), предмет застави - рухоме майно - автомобіль Toyota RAV4, 2004 року випуску, легковий джип, реєстраційний номер АН 6180 АК, шасі, (кузов, рама, коляска) №JTEHH20V406119939,   не був обтяжений правами третіх осіб, що підтверджується: витягом з витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 22.04.2005 р. № 3216016, виданим приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Соколовською Н.В.

У зв’язку з наявністю заборгованості за наказом Господарського суду Донецькій області  № 1/447 від 27.01.06, відділом державної виконавчої служби у Кіровському районі м.Донецька відкрите виконавче провадження у виконання зазначеного наказу Суду щодо стягнення з Костіної Н.О. заборгованості  на користь ТОВ “Моноліт-Донецьк” у розмірі 385456,44 грн., з огляду на що цим відділом 19.01.2007 р. винесена постанова (серії А1 № 394905) про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на - автомобіль Toyota RAV4 та оголошено заборону його відчуження.

Виходячи з положень ст. 1 Закону “України “Про заставу”, ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави, як інституту цивільного права, заставодержатель має право одержати задоволення з вартості (за рахунок) заставленого майна, тобто розпорядитися майном, належним заставодавцю на праві власності.

Зміст права власності, згідно з 317 Цивільного кодексу України, ст. 2 Закону України “Про власність”, складають повноваження володіння, користування, та розпорядження об'єктом права власності.

Перелічені повноваження безпосередньо пов'язані із заставою у зв'язку з тим, що права передачі майна в заставу, користування заставленим майном та володіння складають зміст права власності і здійснюються з врахуванням положень інституту права власності та речових прав. Законодавство про власність, в тому числі Цивільний кодекс та Закон України „Про власність”, закріплюючи принцип належності майна певним  особам – власникам, визначає порядок придбання майна у власність, зміст, обсяг і способи здійснення повноважень власника, встановлює способи охорони та захисту власності.

Приведене стосується заставних правовідносин, оскільки інститут застави також визначає порядок позбавлення права власності заставодавця, порядок реалізації заставленого майна, можливість передання  його у власність заставодержателю у разі невиконання боржником основного зобов'язання.

З наведеного можливо зробити висновок про те, що застава по своїй правовій природі є речовим правом, бо також містить норми, які в поєднанні з положеннями щодо права власності, регулюють питання припинення права власності заставодавця і забезпечення майнових інтересів заставодержателя із заставленого майна.

Таким чином, незважаючи на те, що інститут застави міститься у книзі п’ятій Цивільного кодексу України “Зобов’язальне право”,  при зверненні стягнення на предмет застави, даний інститут трансформується у речове право щодо розпорядження предметом застави, яке характеризується можливістю розпорядитися майном заставодавця, в тому числі, шляхом його продажу третій особі, прийняття у власність, що притаманно тільки інституту права власності.

У статті 395 Цивільного кодексу України, яка містить перелік речових прав на чуже майно, зазначено, що законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

На думку суду, одним з таких речових прав, є право застави, яке встановлене законом: Цивільним кодексом та Законом України “Про заставу”.

Згідно зі ст.ст.396, 391 Цивільного кодексу України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, в тому числі шляхом вимоги усунення перешкод у здійсненні ним права розпорядження майном.

Суд вважає, що діями відділу Державної виконавчої служби у Кіровському районі м.Донецька чиняться перешкоди у реалізації Позивачем свого права по розпорядженню   майном, яке є предметом застави за  договором застави, що виражається у неможливості останнім його реалізувати, з огляду на наступне.

Пунктом 5.14 Інструкції про проведення державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів, оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на  них та здійснення перевірок реєстраційно-екзаменаційних підрозділів Державтоінспекції МВС України, затвердженої наказом Міністерства Внутрішніх Справ України від 10.04.2002 р. № 355, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.06.2002 р. за № 472/6760 (далі за текстом – Інструкція) встановлено, що забороняється зняття з обліку транспортних засобів, стосовно яких є рішення суду про накладення на нього арешту або заборона зняття з обліку. Таким чином, МРВ ДАІ не моє можливості зняти з обліку арештоване Майно для його подальшого продажу іншій особі для задоволення вимог Позивача.

За таких обставин, реалізація Позивачем свого права по розпорядженню Предметом застави шляхом звернення на нього стягнення через продаж третій особі, є неможливою.

Зазначене право у Позивача виникло у зв’язку з невиконанням Боржником умов Кредитного договору у частині своєчасної сплати зобов’язань з повернення суми кредиту та процентів за користування ним. Сума боргу підтверджується розрахунком заборгованості, підписаного Позивачем станом на 01.04.2007 р., відповідно до якого сума боргу Боржника (без урахування штрафних санкцій) складає 26 611,52 (двадцять шість тисяч шістсот одинадцять доларів п’ятдесят дві центів США.). Заборгованість по кредиту виникла у Боржника 18.01.07 через прострочення сплати процентів за користування кредитом, про що Позивачем була направлена відповідна письмова вимога №36-05/39 від 18.01.07, та була отримана Боржником особисто. Згідно умов Кредитного договору у Позивача виникає право достроково вимагати погашення всієї суми боргу по кредиту при порушенні Боржником строків уплати процентів. Так як у встановлений у вимозі строк зобов’язання Боржником перед Позивачем не були виконані, Позивач набув права на звернення стягнення на заставлене майно, в зв’язку з чим Боржником була надана довіреність на працівника банку від 13.03.07, згідно якої Боржник надавав Позивачу право на продаж Майна, отримання та сплати грошових коштів на погашення зобов’язань Боржника по кредитному договору. Ця довіреність також є доказом факту виникнення у позивача права на розпорядження Майном.   Таким чином, наведені факти є складовими елементами процесу звернення стягнення на Майно.

На підставі вищенаведеного, арешт на Майно, що є Предметом застави за  договором застави транспортних засобів: автомобіль Toyota RAV4, 2004 року випуску, легковий джип, реєстраційний номер АН 6180 АК, шасі, (кузов, рама, коляска) №JTEHH20V406119939, накладений відділом Державної виконавчої служби у Кіровському районі м.Донецька, є перешкодою у реалізації Позивачем свого права по розпорядженню цим майном, а тому таке право підлягає захисту, а Майно – виключенню з-під арешту відповідно до ст. 52 Закону України “Про виконавче провадження”.

Враховуючи викладене, керуючись Законом України “Про заставу”, ст. 572 ЦК України, ст. 52 Закону України “Про виконавче провадження” та на підставі ст.ст.42, 43, 22, 33, 36, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги – задовольнити.

Зобов’язати Відділ державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції м.Донецька звільнити з-під арешту автомобіль Toyota RAV4, 2004 року випуску, легковий джип, реєстраційний номер АН 6180 АК, шасі, (кузов, рама, коляска)                           № JTEHH20V406119939, що знаходиться у заставі у Промінвестбанку і належить на праві власності Костіній Наталі Олексіївні.

У судовому засіданні 27.04.2007р. за погодженням сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення підписаний 03.05.2007р.

Суддя