ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007 р.
№ 2/69-978

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. –головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Львов Б.Ю.,

розглянувши касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Молочні Дари", м. Заліщики Тернопільської області,

на рішення господарського суду Тернопільської області від 25.05.2006

та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2007

зі справи № 2/69-978

за позовом сільськогосподарського обслуговуючого молочарського кооперативу "Покуття" (далі –Кооператив), с. Будилів Снятинського району Івано-Франківської області,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Молочні Дари" (далі – Товариство)

про стягнення 8 476,14 грн.,

за участю представників сторін:

позивача – Мороз В.О.,

відповідача –Друзенко Н.В.,

ВСТАНОВИВ:

Кооператив звернувся до господарського суду Тернопільської області з позовом про стягнення з Товариства 5 255,46 грн. основного боргу та 945,68 грн. пені, а всього 6 201,14 грн. Крім того, позивач просив зобов’язати відповідача відшкодувати йому витрати за послуги адвоката в сумі 2 275 грн.

Рішенням названого суду від 25.05.2006 (суддя Колубаєва В.О.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2007 (колегія суддів у складі: Новосад Д.Ф. –головуючий суддя, судді Краєвська М.В., Давид Л.Л.), позов задоволено частково: з відповідача стягнуто 5 255,46 грн. основного боргу та 494,69 грн. пені; в іншій частині позову відмовлено. Прийняті судові рішення мотивовано неналежним виконанням відповідачем договірних зобов’язань.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Товариство просить рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів зі справи скасувати внаслідок їх прийняття з неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Кооператив подав відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив про безпідставність її доводів та просив судові рішення зі справи залишити без змін, а скаргу –без задоволення.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі –ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення попередніми судовими інстанціями обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши представників сторін, Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність часткового задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Попередніми судовими інстанціями встановлено, що:

- 30.12.2004 сторонами укладено договір на закупівлю молока на 2005 рік (далі –Договір), відповідно до умов якого позивач зобов’язався продати відповідачеві молоко, а відповідач –сплатити його вартість, виходячи з цін, узгоджених представниками сторін (пункти 1.1, 2.1, 2.2 Договору);

- узгодження цін підтверджується відповідними протоколами;

- відповідач заперечує факт існування у нього договірних зобов’язань перед позивачем;

- загальна вартість молока, переданого за Договором відповідачеві, становить суму 99 202,59 грн., тоді як ним сплачено лише 93 947,13 грн.;

- відповідачем не подано доказів сплати вартості молока, одержаного за період з 01.01.2005 по 31.05.2005;

- розмір боргу підтверджено актом звірки розрахунків;

- пеня за період з 09.09.2005 по 09.03.2006 становить суму 494,69 грн.

Причиною даного спору є питання щодо наявності правових підстав для стягнення в примусовому порядку основного боргу та пені.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України (далі –ЦК України) одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 № 11 “Про судове рішення” рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а при їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України; обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте попередніми судовими інстанціями на порушення приписів статей 84, 105 ГПК України:

- не дано оцінки доводам відповідача з приводу відсутності документального підтвердження виконання кожною зі сторін своїх зобов’язань за Договором (щодо закупівлі ним молока не в позивача, а у фізичних осіб; щодо відсутності доказів прийняття молока уповноваженою на це особою; стосовно відсутності первинної документації, яка має оформлюватися у випадку закупівлі молока; інше);

- не досліджено фактичні обставини, пов’язані з узгодженням сторонами умов оплати одержаної продукції та їх виконанням (чи мала здійснюватися сплата вартості кожної партії товару окремо, чи в цілому за певний період; чи було визначено сторонами термін сплати і яким чином; чи звертався позивач до відповідача з вимогою сплатити борг; інше);

- не встановлено час виникнення основного боргу в сумі 5 255,46 грн., який є предметом даного позову і становить різницю між вартістю переданого в січні-травні 2005 року молока (99 202,59 грн.) та сумою сплачених за нього коштів (93 947,13 грн.);

- не з’ясовано, чи настав для відповідача термін виконання зобов’язання зі сплати коштів, які становлять суму основного боргу за даним позовом, і якщо так, то коли саме;

- не мотивовано необхідність розрахунку пені починаючи саме з 09.09.2005 та по 09.03.2006 включно;

- не прийнято рішення стосовно відшкодування позивачеві витрат з оплати послуг адвоката.

Таким чином, місцевий та апеляційний господарські суди припустилися неправильного застосування приписів частини першої статті 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення суддею за результатами обговорення усіх обставин справи та частини першої статті 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що відповідно до частини першої статті 11110 ГПК України є підставою для скасування судових рішень зі справи.

Касаційна ж інстанція відповідно до частини другої статті 1117 ГПК України не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

З огляду на наведене справа має бути передана на новий розгляд до суду першої інстанції, під час якого необхідно встановити обставини, зазначені в цій постанові, дати їм та доводам сторін належну правову оцінку і вирішити спір відповідно до вимог закону.

Керуючись статтями 1117, 1119 –11112 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Молочні Дари" задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Тернопільської області від 25.05.2006 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2007 зі справи № 2/69-978 скасувати.

Справу передати на новий розгляд до господарського суду Тернопільської області.

Суддя                                                                                                В.Селіваненко

Суддя              І.Бенедисюк

Суддя                                                                                                Б.Львов