ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2007 р.                                                                   Справа № 9/37

Суддя господарського суду Чернівецької області Чорногуз Михайло Георгійович

розглядаючи справу

за позовом    Чернівецька обласна державна санітарно-епідеміологічна станція

до відповідачів  Державна інспекція з контролю за цінами в Чернівецькій області

про визнання нечинним рішення

за участю представників:

позивача:  Софяк В.В. Цимбал М.О. довіреність від 05.02.2007р.

відповідача:  Ленько В.О. доручення №03/7-71 від 05.02.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Чернівецька обласна державна СЕС звернулася з позовною заявою про визнання нечинним рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Чернівецькій області від 12.12.2006р. №36 «Про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін».

В судовому засіданні 18 травня 2007 року було оголошено перерву до 25 травня 2007 року.

Представники позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, посилаючись на не відповідність вимогам чинного законодавства прийнятого рішення.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та його представник в судовому засіданні заперечує проти позову, обґрунтовуючи законністю прийнятого рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та заперечення проти позову, дослідивши докази які мають юридичне значення для розгляду позовної заяви суд встановив наступне.

Державною інспекцією з контролю за цінами в Чернівецькій області, з 26 по 30 листопада 2006 року  була проведена перевірка дотримання державної дисципліни цін при формуванні та застосуванні тарифів на роботи і  послуги, що виконуються і надаються за плату в Чернівецькій обласній державній санітарно-епідеміологічній станції.  За результатами перевірки було складено акт від 30 листопада 2006 року.

12 грудня  2006 року на підставі акту перевірки від 30.11.2006 року № 479 заст. нач. Державної інспекції з контролю за цінами в Чернівецькій області, було прийнято рішення № 36 “Про застосування економічних санкцій за порушення державної  дисципліни цін”, яким було вирішено вилучити у Чернівецької обласної державної санітарно-епідеміологічної станції в дохід державного бюджету 56914,08 грн. і стягнути штраф у сумі 113828,16 грн.

Відповідно до оспорюваного рішення Чернівецькою обласною державною СЕС за період з 01.11.05 р. по 31.05.06 р. отримано необгрунтовану виручку на загальну суму 56914,08 грн. в результаті наступних порушень державної дисципліни цін :

1.          нарахування непередбачених націнок до фіксованих тарифів, затверджених постановою КМУ від 27.08.2003р. №1351, що призвело до завищення рівня тарифів і отримання закладом за період з 01.11.05р. по10.05.06р. необгрунтованої виручки на суму 40 583,85 грн. ( ПДВ)

2.          застосування вільних тарифів на роботи та послуги за умови їх регулювання постановою КМУ від 11.05.06р. №662, що призвело до отримання закладом за період з 11.05.06р. по 31.05.06р. необґрунтованої виручки на суму 7583,37 грн.

3.          застосування тарифів за види послуг; які не передбачені Переліком платних послуг, затверджених постановою КМУ від 15.10.2002р. №1544, що призвело до отримання закладом за період з 11.05.06р. по 31.05.06р. необґрунтованої виручки у сумі 1339,43 грн.

4.          застосування тарифів за види послуг, які не передбачені Переліком платних послуг, затверджених постановою КМУ від 15.10.2002р. №1544, що призвело до отримання обласною СЕС за період з 01.11.05р. по 10.05.06р. необгрунтованої виручки у сумі 7407,43 грн.

Статтею 4 Закону України "Про ціни і ціноутворення" визначено повноваження Кабінету Міністрів України в галузі ціноутворення, зокрема встановлено, що Кабінет Міністрів України визначає повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін, а також по контролю за цінами.

Таким органом, відповідно до Положення про Державну інспекцією з контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 грудня 2000 року № 1819 є Державна інспекція з контролю за цінами (далі - Держінспекція). Інспекція є урядовим органом державного управління, який діє у складі Мінекономіки і підпорядковується йому.

Згідно з пунктом 11 Положення Держінспекція має територіальні органи - державні інспекції з контролю за цінами в Автономній республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які становлять єдину систему органів державного контролю за цінами і мають права, передбачені пунктами 4,5 Положення.

За змістом абзацу 2 пункту 4 Положення Держінспекція відповідно до покладених на неї завдань у межах своєї компетенції здійснює перевірки додержання порядку формування, встановлення і застосування цін і тарифів, а також їх економічного обґрунтування. Відповідно до частини 1 пункту 5 Положення Держінспекція має право проводити в органах виконавчої влади, Раді міністрів АР Крим, підприємствах, установах та організаціях незалежно від форми власності перевірки бухгалтерських документів, книг, звітів, калькуляцій та інших документів, пов'язаних з формуванням, встановленням і застосуванням цін і тарифів.

Держінспекція з контролю за цінами здійснює владні управлінські функції і є суб’єктом владних повноважень.

Відповідно до п. 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, “До початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами КАС України”, даний спір підвідомчий господарському суду Чернівецької області.

І. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1351 від 27.08.2003 р. “ Про затвердження тарифів (прейскурантів) на роботи і послуги, що виконуються і надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби” затверджено тарифи на послуги, що надаються за плату установами та закладами державної санітарно-епідеміологічної служби. У затверджених КМУ тарифах не зазначено, що тарифи встановлюються без урахування податку на додану вартість.

Відповідно до п.4.1 ст.4 Закону України “ Про податок на додану вартість” базою оподаткування операцій з поставки товарів ( послуг ) визначається виходячи з їх договірної (контрактної ) вартості, визначеної за вільними або регульованими цінами (тарифами) з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов’язкових) платежів, за винятком податку на додану вартість, що включається в ціну товару (робіт, послуг) згідно з законами України з питань оподаткування.

Аналізуючи вищенаведені норми законів встановлено, що у затверджених Кабінетом Міністрів України тарифах включений податок на додану вартість.

Рішення відповідача № 36 від 12 грудня 2006 року в частині вилучення в доход державного бюджету необґрунтованої виручки на суму  40 583,85 грн., яка виникла шляхом завищення рівня тарифів і отримання позивачем за період 01.11.2005 року по 10.05.2006 року непередбачених націнок до фіксованих тарифів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.03 р. № 1351, та штрафу в сумі 81 167 грн. 70 коп., відповідає чинному законодавству, дії позивача щодо включення податку на додану вартість до тарифів на роботи і послуги є неправомірними.

Податкові роз’яснення Державної податкової адміністрації України від 15.09.2003 р. не мають нормативно-правового характеру і не являються обов’язковими для застосування, крім того, вони суперечать вищенаведеним нормам закону.

ІІ. Застосування вільних тарифів на роботи та послуги за умови їх регулювання постановою КМУ від 11.05.06р. №662 „Про внесення змін до постанов КМУ від 15.10.02р., №1544 і від 27. 08.03р. №1351", що призвело до отримання закладом за період з 11.05.06р. по 31.05.06р. необгрунтованої виручки на суму 7583,37 грн. та 1339,43 грн.

Перевіркою встановлено, що тарифи, які затверджені постановою КМУ від 11.05.2006р. №662 по Чернівецькій обласній СЕС введені в дію з 01.06.2006р. При наданні платних послуг в період з 11.05.2006р. по 31.05.2006р. Чернівецькою облСЕС застосовувались тарифи, затверджені постановою від 27.08.2003р. №1351, яка з 11 травня 2006 року, втратила свою чинність. Застосування протягом зазначеного періоду тарифів на послуги вільних тарифів, рівень яких не відповідає рівню тарифів, затверджених постановою КМУ від 11.05.2006р. №662, призвело до порушення державної дисципліни цін та отримання необґрунтованої виручки на суму 8 922 грн. 80 коп.

Згідно п. 5 Указу Президента України “Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності” N 503/97 від 10 червня 1997 року “Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України набирають чинності з моменту їх прийняття, якщо більш пізній строк набрання ними чинності не передбачено в цих актах. Акти Кабінету Міністрів України, які визначають права і обов'язки громадян, набирають чинності не раніше дня їх опублікування в офіційних друкованих виданнях”.

Постанова КМУ від 11.05.2006р. №662 не визначає права і обов'язки громадян, а встановлює лише плату за послуги, що надаються СЕС. Отже  постанова КМУ від 11.05.2006р. №662 набула чинності з 11.05.2006р. тобто з моменту її прийняття. Даний факт підтверджується роз'ясненням Міністерства юстиції від 06.07.2006р. № 34-26-2336. Позивач не здійснив послідуючого (після публікації Постанови № 622) перерахування послуг на період з 11 по 31 травня 2006 р., що підтверджує отримання ним отримання необґрунтованої виручки на суму 8 922 грн. 80 коп.

Відповідно до ч. І ст. 14 Закону України „Про ціни і ціноутворення" вся необгрунтовано одержана установою виручка в результаті порушення державної дисципліни цін підлягає вилученню в дохід Державного бюджету. Крім того, в дохід Державного бюджету стягується штраф в подвійному розмірі необгрунтовано одержаної виручки.

Таким чином, загальна сума необгрунтовано отриманої виручки по Чернівецькій облСЕС складає 49 506 грн. 65 коп. (  40 583,85 грн. ПДВ та 8 922 грн. 80 коп. період дії Постанови № 662), а тому відповідачем правомірно застосовані штрафні санкції в сумі 99 013 грн. 30 коп.

ІІІ. Що стосується, застосування позивачем тарифів за види послуг, які не передбачені переліком платних послуг, затверджених постановою КМУ від 15.10.2002р. №1544, що призвело до отримання обласною СЕС за період з 01.11.05р. по 10.05.06р. необгрунтованої виручки у сумі 7407,43 грн.

Відповідно до п. 1.1 статуту Чернівецької обласної державної санітарно-епідеміологічної станції, вона є установою державної санітарно-епідеміологічної служби системи Міністерства  охорони здоров’я України.

Пунктом 3.4 Статуту передбачено, що “Обласна СЕС для одержання в установленому порядку  позабюджетних надходжень може від свого імені укладати договори і контракти”,   відповідно доп.п. “є” п. 4.2, п. 5.7, п.п. “є” п. 7.3 Статуту облСЕС, основними напрямками діяльності та основними завданнями облСЕС в тому числі є і надання платних послуг і виконання робіт за додаткову оплату в межах своєї компетенції (перелік яких встановлений п.5.7 статуту).

Господарський кодекс України в ч. 3 ст. 189 визначає, що  “Суб'єкти господарювання можуть використовувати у господарській діяльності вільні ціни, державні фіксовані ціни та регульовані ціни - граничні рівні цін або граничні відхилення від державних фіксованих цін.”

Отже на підставі викладеного, позивач має право надавати платні послуги в тому числі на і на які встановлені регульовані тарифи, оскільки це є його господарськими відносинами з отримувачами послуг. Відповідно до ст. 6 Господарського кодексу України, одним із принципів господарювання в Україні є заборона незаконного втручання органів державної влади, їх посадових осіб у господарські відносини.

Суд дійшов висновку, що рішення відповідача № 36 від 12 грудня 2006 року в частині вилучення від позивача в доход державного бюджету необґрунтованої виручки на суму 7407 грн. 43 коп. та штрафних санкцій у сумі 14 814 грн. 86 коп.. за застосування позивачем вільних тарифів за види послуг, які не передбачені постановою КМУ від 15.10.2002р. №1544 не відповідає вимогам чинного законодавства та є не чинним.

У процесі розгляду справи не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі п.4.1 ст.4 Закону України “ Про податок на додану вартість” ст. ст. 4, 9, 10, 13, 14 Закону України „Про ціни і ціноутворення", ст. ст. 6, 189ГК України,  п. 5 Указу Президента України “Про порядок офіційного оприлюднення нормативно-правових актів та набрання ними чинності” N 503/97 від 10 червня 1997 року „Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами", затвердженого постановою КМУ від 13.12.2000р. №1819, суд враховує практику Верховного Суду України (Постанова 06/073 від 7 лютого 2006 року № 12/411), Вищого адміністративного суду України (Ухвала від 8 листопада 2006 року справа №-к-15411/06 Д2)  та керуючись ст. ст. 2, 71, 86, 94, 160-163, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати нечинним рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Чернівецькій області № 36 “Про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін”, в частині вилучення в доход державного бюджету  виручки від застосування Чернівецькою обласною державною  СЕС тарифів за види послуг, які не передбачені переліком платних послуг, затверджених постановою КМУ від 15.10.2002р. №1544, за період з 01.11.05р. по 10.05.06р. у сумі 7407 грн. 43 коп. та штрафних санкцій у сумі 14 814 грн. 86 коп.

3. В решті позовних вимог – відмовити.

Постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Порядок і строки апеляційного оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             М.Г. Чорногуз