СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.07                                                                                 Справа № 16/143.

Суддя Шеліхіна Р.М., розглянувши матеріали справи за позовом Державного підприємства “Луганська обласна дирекція з ліквідації збиткових вуглепереробних та вугледобувних підприємства”, м.Стаханов Луганської області

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Лугдонпоставка”, м. Луганськ

про стягнення  15873  грн.  00  коп.

при секретарі судового засідання Кочетовій О.М.,

за участю представників сторін:

від позивача –Ніколаєва О.І., інженер-претензіоніст юр. відділу, довіреність від 05.01.07. №01-14;

від відповідача –не прибув,

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача зайво отриманих коштів за виконані роботи відповідно договору на виконання робіт від 22.05.2006р. №500Д/06 у сумі 15873 грн. для подальшого повернення їх до державного бюджету.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, у судове засідання не прибув, участі повноважного представника не забезпечив, хоча був повідомлений про час і місце проведення судового засідання належним чином. Відповідно до правил ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Між сторонами у справі укладено договір на виконання робіт від 22.05.06. №500 Д/06, на підставі якого замовник (позивач) зобов’язався прийняти і оплатити роботи підряднику (відповідачу) за ціною 1010134грн. відповідно до умов вказаного договору на підставі необхідних підтверджуючих документів і згідно з умовами розділу 4 договору, а підрядник (відповідач) зобов’язався виконати замовлені роботи в строк до 30.11.06. у відповідності до проектної документації до договору. До договору укладено сторонами додаткову угоду від 29.09.06. №711 Ду/06, якою змінено вартість робіт –670980грн., та строк виконання робіт підрядником –до 30.09.06.

За своєю правовою природою договір на виконання робіт від 22.05.06. №500 Д/06, укладений    між сторонами у справі, є договором підряду і відповідає нормам правового інституту підряду Цивільного кодексу України.

На виконання умов укладеного договору відповідач виконав встановлений об’єм робіт, а позивач прийняв та оплатив виконані підрядні роботи в сумі 670980грн.

Позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача 15873 грн. на підставі акту контрольно-ревізійного управління в Луганській області від 25.12.06. №05-21-01, складеному за результатами перевірки діяльності позивача за період з 14.11.06. по 25.12.06., в якому вказано, що позивач безпідставно витратив гроші з державного бюджету України в сумі 15873грн. у зв’язку з перевищенням обсягів робіт, виконаних відповідачем.

Відповідач в судове засідання не прибув, доводів позивача не оспорив. Згідно з довідкою головного управління статистики в Луганській області від 30.003.07. №13-48/1278 підприємство відповідача зареєстровано в єдиному державному реєстрі підприємств в м. Луганську по вулиці «Радянській»в будинку №47, квартира 310, але поштова кореспонденція з вказаної адреси повертається відправнику тому, що підприємство за юридичною адресою не існує.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і об’єктивно дослідивши матеріали та обставини справи,  вислухав представника позивача, оцінивши надані докази своїх вимог до суті спору, їх  належність, допустимість, достовірність кожного  окремо і у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до норми ст.19 Основного закону держави –Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сторони по справі мають право на укладення господарських договорів і при реалізації свого права було укладено договір на виконання робіт від 22.05.06. №500 Д/06. Згідно вимогам ст.204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. При розгляді справи судом оцінено вчинений сторонами правочин - договір на виконання робіт від 22.05.06. №500 Д/06 –і підстави для його укладення та виконання.

Договір та додаткова угода підписані обома сторонами, а також підписано сторонами документи про виконання та вартість виконаних робіт без доповнень та зауважень. Додатковою угодою від 29.09.06. №711 Ду/06 до вказаного договору встановлено вартість робіт –670980грн. і саме таку суму грошей позивач переказав відповідачу на підставі документів, що свідчать про виконання робіт на цю суму.

Невідповідність вказаного договору вимогам закону судом не встановлена. Сторонами за договором свої обов’язки виконані у повному обсязі. Таким чином, правові підстави для стягнення з відповідача грошей у сумі 15873 грн. відсутні.

Відповідно до правил ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору. Згідно з вимогами ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказами.

Суд у відповідності до ст.43 ГПК України оцінив докази позивача, якими він підтверджує свою вимогу про стягнення грошових коштів з відповідача у сумі 15873 грн., вказуючи при цьому, що ці грошові кошти надмірно отримані відповідачем. Доводи позивача, викладені в позовні заяві, спростовуються матеріалам справи і наданими позивачем доказами.

При цьому слід зазначити, що акт контрольно-ревізійного управління в Луганській області від 25.12.06. №05-21-01, складений за результатами перевірки діяльності позивача за період з 14.11.06. по 25.12.06., не є підставою для виникнення господарського обов’язку в розумінні ст.ст.173,174 Господарського кодексу України і не є підставою для стягнення з відповідача 15873грн.

У разі, якщо об’єм робіт перевищено або роботи зовсім не виконував відповідач, у зв’язку з чим з державного бюджету України безпідставно сплачено більш ніж пів мільйона грошових коштів, відповідальність у встановленому законом порядку мають нести ті посадові особи, якими підписано договір на виконання робіт від 22.05.06. №500 Д/06, додаткову угоду від 29.09.06. №711 Ду/06 та документи, які свідчать про фактичне виконання підрядних робіт.

За таких обставин, у позові слід відмовити.

Відповідно до правил ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на позивача.

На підставі викладеного, ст.19 Основного закону держави –Конституції України, ст.173,174 Господарського кодексу України, 204 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст.33,34,43,49,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1.           Відмовити у позові.

2.          Судові витрати покласти на позивача.

Рішення підписане 14.05.07.

Суддя                                                                       Р.М. Шеліхіна