ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2007 р.
№ 3/1

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого –судді
Дерепи В.І.

суддів :
Грека Б.М. –(доповідача у справі)
Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Комунального підприємства “Київжитлоексплуатація”

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 15.03.07

у справі
№ 3/1

господарського суду
м. Києва

за позовом
Комунального підприємства “Київжитлоексплуатація”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Міжнародна юридична компанія “Бізнес групп Консалтінг”

про
дострокове розірвання договору оренди

за участю представників від:

позивача
Цимбаліст В.В. (дов. від 18.09.06)

відповідача
не з'явилися, були належно повідомлені

В С Т А Н О В И В :

Комунальне підприємство "Київжитлоспецексплуатація" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом про розірвання договору оренди №08/1122 від 10.06.03 та виселення Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Бізнес групп Консалтінг" з нежитлового приміщення загальною площею 129,20 кв.м., що знаходиться в будинку № 104-Б літер. А по проспекту Перемоги у м. Києві, повернувши вказане приміщення Комунальному підприємству "Київжитлоспецексплуатація".

Рішенням Господарського суду міста Києва від 16.01.07 (суддя Хілінська В.В.) позов задоволено повністю: розірвано договір оренди №08/1122 від 10.06.03, виселено ТОВ "Міжнародна юридична компанія "Бізнес групп Консалтінг" з нежитлового приміщення, що знаходиться в будинку № 104-Б літер. А на проспекті Перемоги у м. Києві, загальною площею 129,20 кв.м., повернувши зазначене приміщення Комунальному підприємству “Київжитлоспецексплуатація”. Рішення мотивоване тим, що відповідач без згоди позивача, як орендодавця, здав вищезгадане приміщення в суборенду, чим суттєво порушив умови договору.

За результатом апеляційного перегляду Київський апеляційний господарський суд (колегія суддів у складі: головуючого-судді

Моторного О.А., суддів: Кошіля В.В., Алданової С.О.) 15.03.07 виніс постанову, якою рішення місцевого господарського суду скасував, в позові відмовив. Постанова мотивована тим, що Закон України “Про оренду державного та комунального майна” не забороняє передачу орендарем майна в суборенду.

Не погоджуючись з постановою у справі, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, рішення господарського суду м. Києва від 16.01.07 залишити без змін. Касаційна скарга мотивована невірним застосуванням судом ст. 783 Цивільного кодексу України.

Заслухавши  суддю –доповідача, пояснення представника позивача,  розглянувши доводи, наведені в касаційній скарзі, перевіривши  застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна  скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено в судових актах, 10.06.03 між Комунальним підприємством "Київжитлоспецексплуатація" (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Міжнародна юридична компанія "Бізнес групп Консалтінг" (орендар) було укладено договір оренди №08/1122 від 10.06.03 нерухомого майна (нежилих будівель, споруд, приміщень) комунальної власності територіальної громади міста Києва, відповідно до якого, орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування вбудовані приміщення загальною площею 114,80 кв.м. розташовані за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 104-Б для розташування підприємства торгівлі, складу та офісу. Пунктом 6.1 договору оренди, термін дії був встановлений з 10.06.03 до 11.08.08.

07.02.03 між ТОВ "Міжнародна юридична компанія “Бізнес групп Консалтінг” (орендар) та ТОВ "Флоріда-Трейд" (суборендар) був укладений договір суборенди, відповідно до умов якого, відповідач передав ТОВ “Флоріда-Трейд” в строкове платне користування частини нежилого приміщення.

Задовольняючи позов про розірвання договору оренди, місцевий господарський суд мотивував свою правову позицію тим, що договір суборенди укладений відповідачем без погодження з орендодавцем, що, відповідно до статті 782 Цивільного кодексу України, є підставою для розірвання договору оренди. Втім, з такою позицією не погодився апеляційний суд, який, вказав, що умови договору оренди, рівно як і Закон України “Про оренду державного та комунального майна”, не забороняють орендарю передавати майно в суборенду.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за потрібне підтримати правову позицію апеляційного господарського суду, оскільки відповідно до статті 1 Закону України “Про оренду державного та комунального майна”, він регулює організаційні відносини, пов'язані з передачею в оренду майна державних підприємств та організацій, підприємств, заснованих на майні, що перебуває у комунальній власності. Таким чином, даний закон підлягає переважному застосуванню перед Цивільним кодексом України, як спеціальний закон рівної юридичної сили.

Згідно з п. 2 ст. 22 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар має право передати в суборенду нерухоме та інше окреме індивідуально визначене майно, якщо інше не передбачено договором оренди. Договір оренди №08/1122 від 10.06.03 не містить будь-яких застережень щодо необхідності узгодження з орендодавцем передачі орендованого приміщення (його частини) в суборенду третім особам, умовами Договору оренди також не введено заборону на передачу орендованого приміщення в суборенду.

Право  орендаря на передачу орендованого майна в суборенду передбачено також ч. 1 ст. 288 ГК України. А ч. 6 ст. 283 ГК України визначено, що до відносин оренди застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України, саме до яких і відноситься оренда і суборенда державного та комунального майна.

Таким чином, право передачі об'єкта оренди в суборенду (щодо державної та комунальної власності) визнане за орендарем ст. 22 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” та ст. 288 ГК України, вимогами яких не визначено необхідність згоди орендодавця на суборенду, у випадку якщо така передача не суперечить вимогам закону або договору.

З цих же підстав стаття 783 Цивільного кодексу України не може застосовуватися в даному випадку, оскільки її зміст суперечить Закону України “Про оренду державного та комунального майна” та Господарському кодексу України, що підлягають переважному застосуванню, як спеціальні нормативно-правові акти. А отже, апеляційним судом правомірно зроблено висновок про необхідність відмови в позові, оскільки здача орендарем майна в суборенду не може бути підставою для розірвання орендних правовідносин.

Доводи касаційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, а тому, постанову апеляційного господарського суду слід залишити без змін, так як вона ухвалена при повному з'ясуванні судами всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1115 , 1117, 1119, 11113 Господарського  процесуального кодексу  України,  Вищий    господарський    суд   України

П О С Т А Н О В И  В :

Касаційну скаргу Комунального підприємства “Київжитлоексплуатація” залишити без задоволення, постанову Київського апеляційного господарського суду від 28.02.07 по справі № 3/1 залишити без змін.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Л. Стратієнко