ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.07 р.                                                                             Справа № 22/127а

Суддя господарського суду Донецької області Волошинова Л. В.

при секретарі судового засідання Прядці І. М.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Донкерампромсировина” с. Торецьке

до: Добропільської об’єднаної державної податкової інспекції

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне Управління Державного казначейства України в Донецькій області

про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 21.02.2007 р. № /0/3466 та про зобов’язання направити органу державного казначейства висновок про відшкодування суми податку на додану вартість у розмірі 603 139 грн.

за участю

прокурора:

представників сторін:

від позивача: Климов О. А. – за довір.

від відповідача: Шумара А. М. – за довір.

третя особа

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Донкерампромсировина” с. Торецьке, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Добропільської об’єднаної державної податкової інспекції про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 21.02.2007 р. № /0/3466 та про зобов’язання направити органу державного казначейства висновок про відшкодування суми податку на додану вартість у розмірі 603 139 грн..

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що розрахунок суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість по декларації за листопад 2006 р. здійснювався ним відповідно до вимог п. п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”.

Сума бюджетного відшкодування податку на додану вартість, заявлена у розрахунку суми бюджетного відшкодування за листопад 2006 р., дорівнює сумі податку на додану вартість, фактично сплаченій в ціні придбаних товарів (робіт, послуг) у попередньому податковому періоді.

Відповідач проти позову заперечує, і наполягає на тому, що до рядку 3 Розрахунку бюджетного відшкодування повинні включатися суми податку на додану вартість, фактично сплачені отримувачем товарів (послуг) у попередньому звітному податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг), що включені до складу податкового кредиту такого попереднього періоду.

Ухвалою від 28.03.2007 р. господарський суд залучив до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору – Головне управління Державного казначейства України у Донецькій області.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

21.02.2007 р. Добропільською об’єднаною державною податковою інспекцією було прийняте податкове повідомлення - рішення № /0/3466, яким Товариству з обмеженою відповідальністю “Донкерампромсировина” с. Торецьке зменшене бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в сумі 603 139 грн., заявлене у податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2006 р.

Підставою для прийняття зазначеного податкового повідомлення – рішення став акт виїзної позапланової перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю “Донкерампромсировина” с. Торецьке з питання достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за листопад 2006 р. від 14.02.2007 р. № 83/23-3/30074511, яким зафіксовано, що в порушення вимог п. п. “а” п. п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” підприємством завищено заявлену в декларації за листопад 2006 р. суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 603 139 грн. (стор. 25 акту перевірки).

Висновок про порушення підприємством вимог зазначених вище норм, податковий орган зробив на тій підставі, що Товариством з обмеженою відповідальністю “Донкерампромсировина” с. Торецьке до складу бюджетного відшкодування, заявленого у розрахунку суми бюджетного відшкодування за листопад 2006 р., був включений податок на додану вартість в сумі 603 139 грн., фактично сплачений в жовтні 2006 р., але врахований у складі податкового кредиту інших податкових періодів (серпня та вересня 2006 р.).

За результатами розгляду матеріалів справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступними підставами.

Визначення терміну „бюджетне відшкодування” наведене у п. 1.8 ст. 1 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР (зі змінами та доповненнями).

За приписами цієї норми бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню) встановлений п. 7.7 ст. 7 Закону.

Відповідно до п. п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відповідно до п. п. “а” п. п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то  бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг).

Зазначена норма обмежує розраховану за правилами п. п. 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону суму бюджетного відшкодування звітного періоду виключно сумою податку на додану вартість, фактично сплаченою платником податку в ціні придбаних товарно – матеріальних цінностей (робіт, послуг) у попередньому податковому періоді.

Разом із тим, Закон не містить вимоги про включення таких фактично сплачених у попередньому податковому періоді сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту саме такого попереднього податкового періоду.

Зазначена вимога випливає зі змісту рядку “3” форми розрахунку суми бюджетного відшкодування, затвердженої наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 року № 166 (зі змінами та доповненнями), до якого включається “сума податкового кредиту попереднього податкового періоду, фактично сплачена отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг)”.

Суд вважає, що на наказ Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 року № 166 (зі змінами та доповненнями) в цій частині, суперечить п. п. “а” п. п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.           Враховуючи викладене, а також те, що наказом Державної податкової адміністрації України від 30.05.1997 р. № 166 (зі змінами та доповненнями) затверджена лише форма податкової декларації з податку на додану вартість з додатками та порядок її заповнення, суд при вирішенні спору керується положенням п. п. “а” п. п. 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість” і вважає, що спірне податкове повідомлення – рішення має бути визнане недійсним.

Згідно з п. п. 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 Закону платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Факт направлення до органу державної податкової служби заяви про повернення суми бюджетного відшкодування підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до п. п. 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Факт проведення відповідної перевірки підтверджується матеріалами справи.

Підпунктом 7.7.7 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” передбачені дії податкового органу, якщо за наслідками документальної невиїзної (камеральної) або позапланової виїзної перевірки (документальної) податковий орган  виявляє невідповідність суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, серед них (підпункт “в”) у разі з’ясування внаслідок проведення таких перевірок факту, за яким платник податку не має права на отримання бюджетного відшкодування, надсилає платнику податку податкове повідомлення, в якому зазначаються підстави відмови у наданні бюджетного відшкодування.

Враховуючи той факт, що податкове повідомлення – рішення від 21.02.2007 р. № /0/3466, яке за приписами п. 2.5 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій є однією з форм податкового повідомлення, було визнане недійсним за вказаними вище підставами суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача про зобов’язання Добропільської об’єднаної державної податкової інспекції направити до органу державного казначейства – Управління Державного казначейства у м. Добропілля Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області висновок про відшкодування суми податку на додану вартість у розмірі 603 139 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України “Про податок на додану вартість”, ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,  69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Докерампромсировина” с. Торецьке до Добропільської об’єднаної державної податкової інспекції про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення від 21.02.2007 р. № /0/3466 та про зобов’язання направити органу державного казначейства висновок про відшкодування суми податку на додану вартість у розмірі 603 139 грн. задовольнити.

Визнати недійсним податкове повідомлення – рішення від 21.02.2007 р. № /0/3466.

Зобов’язати Добропільську об’єднану державну податкову інспекцію направити Управлінню Державного казначейства у м. Добропілля Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області висновок про відшкодування Товариству з обмеженою відповідальністю “Докерампромсировина” с. Торецьке суми податку на додану вартість у розмірі 603 139 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Докерампромсировина” с. Торецьке судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3,40 грн.

В судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови складений та підписаний 17.04.2007 р.

Заява про апеляційне оскарження постанови може бути подана протягом десяти днів з дня її складення у повному обсязі.

Суддя                                                                                              Волошинова Л.В.