ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 р.
№ 4/261

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Кривди Д.С. –(доповідача у справі),

суддів:
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Приватного підприємства “Авіакомпанія Сірін”

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від  30.01.2007 року

у справі
№4/261 господарського суду Кіровоградської області

за позовом
Приватного підприємства “Трейд-Сервіс”

до
Приватного підприємства “Авіакомпанія Сірін”

про
стягнення суми,

за участю представників сторін від:

позивача:  не з’явились

відповідача: не з’явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 13.11.2006р. (суддя Хилько Ю.І.), залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.01.2007р. (судді Науменко І.М. –головуючий, Голяшкін О.В., Білецька Л.М.), позов задоволено частково; стягнуто солідарно з Приватного підприємства “Авіакомпанія Сірін” на користь Приватного підприємства “Трейд-Сервіс” безпідставно отримані кошти в розмірі 8050грн., суму спричинених матеріальних збитків в розмірі 15000грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 231,19грн. та витрати за  інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в розмірі 76,57грн.; розірвано укладений 03.09.2004р. договір на надання послуг між Приватним підприємством “Авіакомпанія Сірін” та Приватним підприємством “Трейд-Сервіс”; в решті позовних вимог відмовлено.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову апеляційного господарського суду та рішення місцевого господарського суду  і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи; неповне з’ясування обставин справи.

Учасники процесу в судове засідання не з’явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені заздалегідь належним чином.

Від Приватного підприємства “Авіакомпанія Сірін” надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з неможливістю явки в судове засідання представника підприємства.

Оскільки явка представників сторін обов’язковою не визнавалася, додаткові документи від сторін не витребовувались, з врахуванням особливостей розгляду скарги судом касаційної інстанції, передбачених ст. 1117 ГПК України, колегія суддів вважає, що неявка представників сторін не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами відповідно до ст. 75, 1115 ГПК України. З цих підстав колегія відхиляє і клопотання про відкладення розгляду скарги.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 111-7 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція виходить з встановлених у даній справі обставин.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 31.08.2004 року між позивачем та відповідачем було досягнуто усної домовленості щодо укладення правочину на виконання засобами відповідача з використанням матеріалів замовника авіаційно-хімічних робіт з десикації посівів насіння соняшника на площі 250 гектарів з метою прискорення достигання для оптимізації процесу збирання.

На підставі попередньої домовленості сторонами було виконано певні дії, направлені на виконання усної домовленості, а саме: 31.08.2004 року відповідач надав позивачу рахунок-фактуру №17-сх на суму 8050грн., з яких 5208,32грн. безпосередньо вартість виконання робіт по десикації соняшника та 1500грн., вартість переліту літака до місця виконання робіт.

Позивач платіжним дорученням №101 від 03.09.2004 року перерахував вказані в рахунку-фактурі кошти на розрахунковий рахунок відповідача.

За загальними положеннями цивільного законодавства зобов’язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав і обов’язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Із змістом зазначеної норми кореспондуються і приписи статті 174 Господарського кодексу України

У відповідності до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Суди правильно застосували до спірних правовідносин положення глави 61 “Підряд” Цивільного кодексу України.

Згідно ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України  за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов’язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ч.2 ст.846 Цивільного кодексу України).

Як встановлено судами попередніх інстанцій, відповідач в порушення домовленості сторін не провів оплачені роботи до початку збирання врожаю соняшника на вказаних площах в сезон 2004 року, так і в наступні періоди. Доказів, які б безспірно спростовували заяву позивача про те, що відповідачем не було проведено роботи по десикації соняшника, відповідач не надав. Складений в односторонньому порядку та підписаний представниками відповідача акт виконаних робіт від 07.09.2004 року суди відхилили, як такий, що не узгоджується з вимогами ст.853 ЦК України щодо порядку прийняття роботи, виконаної підрядником.

Борт лист №070904 про роботу літака в смт.Ульянівка, що посвідчує виконання авіаційно-хімічних робіт, також судами відхилено як доказ, оскільки він складений в односторонньому порядку і не містить даних про передачу виконаних робіт саме представникам позивача.

Згідно приписів частини  2  статті  111-7 Господарського  процесуального  кодексу  України  до  юрисдикції  касаційної  інстанції  не  відноситься  повторна  оцінка доказів та  встановлення  обставин  відхилених  господарським  судом  при  розгляді  спору.

Відтак, вимоги позивача про повернення у зв’язку з невиконанням відповідачем зобов’язання  перерахованих позивачем  коштів в розмірі 8050грн. є обґрунтованими.

Також позивач звернувся з вимогою про стягнення збитків в розмірі вартості закупленого для забезпечення відповідача необхідним для роботи препарату (десиканту) Реглон супер, що складає 27578,88грн. Дана сума підтверджується документами бухгалтерського обліку.

Факт придбання вказаного препарату є підставою для визнання його вартості розміром збитків, але враховуючи недоведеність передачі вказаного препарату відповідачу, суди попередніх інстанцій дійшли висновку щодо зменшення заявленої позивачем суми збитків на підставі ст.616 ЦК України.

В силу статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ж зі статтею 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Наведені законодавчі приписи та установлені попередніми судовими інстанціями фактичні дані, зокрема й щодо вини відповідача в невиконанні взятих на себе зобов’язань, дають підстави для висновку про правомірне стягнення 15000грн. збитків.

Згідно ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Судами встановлено, що строк виконання робіт мав чітко визначені терміни, виходячи з сезонного характеру цих робіт. Внаслідок прострочення виконання відповідачем свого зобов'язання в натурі виконання робіт є неможливим та втрачає інтерес для позивача.

Отже, колегія погоджується з висновком судів щодо задоволення позовних вимог і в частині розірвання укладеного 03.09.2004р. договору про надання послуг.

Доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки їм була надана вичерпна оцінка судами першої та апеляційної інстанцій. Окрім того, вони фактично зводяться до оцінки доказів та переоцінки обставин справи, що не є компетенцією касаційної інстанції з огляду на вимоги ст.ст.111-5, 111-7 ГПК України.

За таких обставин, переглянута у справі постанова апеляційного господарського суду відповідає приписам  чинного  законодавства,  а  доводи касаційної скарги  визнаються  непереконливими.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-8, п.1 ч.1 ст. 111-9, ст. 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30.01.2007р. у справі №4/261 залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      Д.Кривда

Судді                                                                                          Г.Жаботина

А.Уліцький