ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

03.04.2007
Справа №2-19/2468-2007

За позовом – ВАТ “Суднобудівний завод “Залів”, м.Керч АР Крим

До відповідача – Дочірнього підприємства “Судосервіс” ВАТ  “Суднобудівний завод “Залів”, м.Керч АР Крим

Про стягнення 3859079,60 грн.

Суддя Мокрушин В.І.

П Р Е Д С Т А В Н И К И :

Від позивача – Кожевникова А.С., нач. юрид. відділу, довіреність № 16/37 від 28.02.2007р.

Від відповідача   – не з’явився

Суть спору:

Позивач звернувся до Господарського суду Автономної Республіки Крим із позовом про стягнення з відповідача 3859079,60 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач сплатив заборгованість відповідача за кредитними договорами і до нього перейшло право вимоги до відповідача згідно договорам № 109/П від 21.03.2002 р.; №112-П від 21.03.2002 р.; № 227-П від 17.09.2002 р., № 600606-1 від 01.07.2002 року.

Відповідач відзив на позов не надав, на день слухання справи від відповідача надійшло клопотання з проханням провести судове засідання за відсутністю представника та прийняти рішення за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до ст. 9, 10 Конституції України, ст. 9 Європейської хартії регіональних мов (ратифікована Законом України від 15.05.2003 року № 802), ст. 3 Декларації прав національностей України (від 01.11.1991 року № 1771), ст. 10 Закону України «Про судоустрій» (від 07.02.2002 року № 3018), ст. 18 Закону України «Про мови» (від 28.10.1989 року № 8312), ст. ст. 10, 12 Конституції Автономної Республіки Крим (Закон України від 23.12.1998 року № 350) та клопотанням представника позивача справа розглядалась на російській мові.

Згідно із клопотанням представника позивача фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Справа розглядалась відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянув матеріали справи,  суд –

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до договорів поруки № 109/П від 21.03.2002 р., № 112-П від 21.03.2002 р.,  № 227-П від 17.09.2002 р., № 600606-1 від 01.07.2002 року ВАТ “Суднобудівний завод “Залів” виступив поручителем ДП “Судосервіс” ВАТ  “Суднобудівний завод “Залів” перед кредитором ДП “Судосервіс” ВАТ  “Суднобудівний завод “Залів” відповідно до договорів кредитної позики (а.с.9, 12, 15, 19).

Відповідно до наданих доказів позивач сплатив за ДП “Судосервіс” ВАТ  “Суднобудівний завод “Залів” третім особам суму боргу відповідача у розмірі 3859079,60 грн.

Факт існування заборгованості підтверджується актом звірки розрахунків за договорами поруки станом на 01.10.2006 року (а.с.8).

На день слухання справи від відповідача надійшло клопотання з проханням провести судове засідання за відсутністю представника та прийняти рішення по наявним матеріалам у справі (а.с.61).

Згідно із ст.33 ГПК України кожна сторона повинна  довести  ті  обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими   учасниками судового процесу.

Згідно із п.4 Прикінцевих положень Цивільний кодекс України (у редакції від 16.01.2003 р.) застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків,  що  виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно із п.4 Прикінцевих положень Господарський кодекс України (у редакції від 16.01.2003 р.) застосовується до господарських відносин, які виникли після набрання чинності його положеннями. До господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення   застосовуються щодо тих прав і обов'язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Згідно із п.2 ст.556 Цивільного кодексу України (від 16.01.2003 р. № 435-IV із змінами та доповненнями) до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Згідно із ст.161, 162 Цивільного кодексу України (у редакції від 18.07.1963 р.) зобов'язання  повинні  виконуватися  належним  чином і в установлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання та одностороння зміна умов договору не допускається. Аналогічні положення містить ст.526, 527 Цивільного кодексу України (у редакції від 16.01.2003 р.), ст.193 Господарського кодексу України (у редакції від 16.01.2003 р.).

Відповідач не надав доказів погашення заборгованості перед позивачем, у зв'язку з чим суд задовольняє позовні вимоги про стягнення суми заборгованості у розмірі 3859079,60 грн. в повному обсязі.

Судові витрати суд покладає на відповідача згідно із ст.49 ГПК України.

У судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.33, 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодекса України суд, -

В И Р І Ш И В :

·          Позов задовольнити.

·          Стягнути з Дочірнього підприємства “Судосервіс” ВАТ  “Суднобудівний завод “Залів” (98300, АР Крим, м.Керч, вул.Танкістів, 4, р/р в АБ “Діамант”, МФО 329854, ) на користь ВАТ “Суднобудівний завод “Залів” (98300, АР Крим, м.Керч, вул.Танкістів, 4, р/р 0786 Керченська філія “Промінвестбанку”, МФО 324548, ЄДРПОУ 14307,60 грн.; 25500,00 грн. витрат по сплаті державного мита; 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

·          Видати наказ після набрання чинності рішенням суду.

Рішення оформлено

відповідно до ст.84, 85 ГПК України

05.04.2007 р.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Мокрушин В.І.