СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

24 грудня 2007 року

Справа № 2-25/7758.1-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Борисової Ю.В.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Котлярової О.Л.,

за участю представників сторін:

представник позивача - Відкритого акціонерного товариства "Керченський рибокомбінат" - Люсий Віктор Юрійович, довіреність № 1/793 від 12.09.07;

представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервная компанія "Новий Стандарт" - Самотугіна Ірина Михайлівна, довіреність № 04/1 від 14.01.07;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервная компанія "Новий Стандарт" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Копилова О.Ю.) від 15.10.2007 у справі №2-25/7758.1-2007

за позовом           Відкритого акціонерного товариства "Керченський рибокомбінат" (вул. Целімберна, 8, Керч, 98307)

до           Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервная компанія "Новий Стандарт" (вул. Воровського, 24, Сімферополь, 95053)

про стягнення 16211,60 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство „Керченський рибокомбінат” звернулось до господарський суду Автономної Республіки Крим з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Рибоконсервна компанія „Новий стандарт” про стягнення з відповідача заставної вартості тари - 1426 ящиків - у сумі 14260,00 грн., вартості наданих послуг по санобробці тари у розмірі 1951,60 грн, а також судових витрат.

Позов розглядався різними судовими інстанціями.

Востаннє, рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.10.2007 у справі № 2-25/7758.1-2007 (суддя О.Ю. Копилова) позов задоволено: стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю „Рибоконсервна компанія „Новий стандарт” на користь відкритого акціонерного товариства „Керченський рибокомбінат” вартість 1426 ящиків у сумі 14260,00 грн., вартість здійснених послуг по санобробці тари сумі 951,60 грн., державне мито у сумі 1627,11 грн. та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з вказаним судовим рішенням, товариство з обмеженою відповідальністю „Рибоконсервна компанія „Новий стандарт”, звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить судове рішення скасувати у зв’язку з порушенням норм процесуального та матеріального права та неповним з’ясуванням обставин, які мають значення для вирішення справи.

У судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду заперечував.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 24.12.2007 суддю Волкова К.В. зв’язку із зайнятістю у іншому судовому процесі замінено на суддю Котлярову О.Л.

Переглянувши судове рішення в порядку й на підставі статті 101 Господарського процесуального кодексу України, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосуванням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.06.2004 між відкритим акціонерним товариством „Керченський рибокомбінат” та товариством з обмеженою відповідальністю „Рибоконсервна компанія „Новий стандарт” був укладений договір № 33, пунктом 1 якого передбачено, що позивач зобов'язується передати у власність відповідачу кільку чорноморську охолоджену, морожену. В свою чергу відповідач зобов'язується прийняти та оплатити продукцію на умовах, передбачених договором.

Встановлено, що відповідач отримав від позивача за умовами договору № 33 від 06.06.2004 кільку свіжоморожену, зокрема, за накладними № 327 від 15.07.2004; № 326 від 14.07.2004; № 340 від 26.07.2004 у тарі багаторазового використання - дерев'яних ящиках, даний факт не заперечується відповідачем.

Пунктом 7.1 договору передбачено, що при відвантаженні охолодженої продукції в дерев'яних ящиках відповідач оплачує їх заставну вартість у розмірі 10 грн. і повертає не пізніше чим через сім днів після отримання продукції. При поверненні ящиків заставна вартість повертається відповідачу, а він оплачує вартість санітарної обробки у розмірі 0,68 грн.

Згідно накладної 327 від 15.07.2004 ціна за один кілограм продукції становить 0,83333 грн., кількість поставленої продукції складає 12548 кг, загальна сума за накладною становить 12548,00 грн. у т.ч. ПДВ 2091,33 грн., ящики дерев'яні у кількості 758 шт. (том 1, а.с. 16). Згідно накладної № 326 від 14.07.2004р. ціна за один кілограм продукції становить 0,8875 грн., кількість поставленої продукції складає 10975 кг, загальна сума за накладною становить 10975,00 грн., ящики дерев'яні у кількості 675 шт. (том 1, а.с. 16). Згідно накладної № 340 від 26.07.2004р. ціна за один кілограм продукції становить 0,97083 грн., кількість продукції складає 8600 кг., загальна сума за накладною становить 10019,00 грн. у т.ч. ПДВ 1669,83 грн., ящики дерев'яні у кількості 565 шт. (том 1, а.с. 17).

З вказаних накладних вбачається, що сума за поставлений товар не включала в себе вартість тари багаторазового використання –дерев’яних ящиків, тобто не була предметом купівлі-продажу та підлягала поверненню позивачу відповідно до умов пункту 7.1 договору.

У матеріалах справи доказів щодо повернення тари багаторазового використання - дерев'яних ящиків, у яких було поставлено продукцію (кільку свіжоморожену) за накладними № 327 від 15.07.2004; № 326 від 14.07.2004; № 340 від 26.07.2004, доказів оплати їх вартості або актів прийому-передачі тари суду не надано.

Цими обставинами спростовуються доводи апелянта стосовно повернення ним тари позивачеві відразу після вивантаження рибопродукції.

Як вбачається з приходних ордерів за № 64 та №65 від 28.04.2005 позивачу було повернено ящики у кількості 425 шт., з яких 213 були прийняті позивачем, а 212 залишені на зберіганні.

Отже, судом вірно зазначено, що кількість тари багаторазового використання (дерев'яні ящики), яка не повернена відповідачем, складає 1426 штук ящиків.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено умови договору від 06.06.2004 за № 33 в частині неповернення позивачу тари багаторазового використання –дерев’яних ящиків у кількості 1426 шт, в яких було поставлено продукцію за накладними № 327 від 15.07.2004; № 326 від 14.07.2004; № 340 від 26.07.2004, у зв'язку із чим він повинен сплатити їх вартість виходячи з умов пункту 7.1 договору у сумі 14260,00 грн.

З таким висновком погоджується судова колегія апеляційної інстанції, оскільки вони відповідають дійсним обставинам у справі і підтверджуються наданими сторонами доказами.

Крім того, факт наявності заборгованості саме на суму 14260,00 грн. підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 12.07.2005 (том 1, а.с. 45).

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Нормами статей 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Виконання цивільних обов'язків згідно статті 14 Цивільного кодексу України здійснюється у межах встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Таким чином, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що вимоги про стягнення вартості тари - 1426 дерев’яних ящиків - у сумі 14260,00 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення суми за послуги по санобробці тари у розмірі 1951,60 грн. також підлягають задоволенню, адже тара, яка прийнята позивачем в період виконання сторонами зобов'язань за договором з 10.07.2004 по 28.04.2005, проходила санітарну обробку, що підтверджується приходними ордерами (том 1 а.с. 18-21), яку відповідач оплачує у розмірі 0,68 грн. за кожний ящик відповідно до пункту 7.4 договору.

Стосовно того, що в накладних не позначено вартість ящиків та яку ціну намагається стягнути позивач, адже з припущення відповідача вартість ящиків різна, слід зазначити, що договором передбачена вартість одного ящику, яка становить 10 грн.

Також, як зазначає суд першої інстанції, відповідно до пункту 8 Правил застосування, обігу і повернення засобів упаковки багаторазового використання на Україні, затверджених Наказом міністерства державних ресурсів України за № 15 від 16.06.1992 відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 04.04.1992 за № 174, при затримці висилання сертифікатів понад ЗО днів засоби упаковки багаторазового використання підлягають поверненню відправнику, таким чином відповідач зобов'язаний був у будь якому разі повернути позивачу тару багаторазового використання (дерев'яні ящики) незалежно від того чи було виписано сертифікати на їх повернення.

Відповідно до частини 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не довів судовій колегії обгрунтованість своїх заперечень проти позову, а тому судова колегія вважає, що господарським судом Автономної Республіки Крим правильно застосовані норми процесуального і матеріального права, рішення суду відповідає вимогам процесуального закону, встановлені в ньому обставини підтверджуються наявними матеріалами справи, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні, підстав для задоволення апеляційної скарги судом апеляційної інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 101, 102, пуктом 1 частини 1 статті 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Рибоконсервная компанія "Новий Стандарт" залишити без задоволення.

2 Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 15.10.2007 у справі № 2-25/7758.1-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Ю.В. Борисова

Судді                                                                                В.І. Гонтар

О.Л. Котлярова