донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.03.2007 р.                                                                            справа №1/384пн

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Немченко І.А. (довіреність №3333 від 06.07.06р.),

від відповідача:
Келембет М.В. (довіреність №6 від 05.01.07р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку „Укргазбанк”, м.Київ в особі Донецької філії ВАТ АБ „Укргазбанк”, м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від
31.01.2007 року

по справі
№1/384пн

за позовом
Відкритого акціонерного товариства акціонерного банку „Укргазбанк”, м.Київ в особі Донецької філії ВАТ АБ „Укргазбанк”, м.Донецьк

до
Закритого акціонерного товариства Страхової компанії „Східно-Українське страхове товариство”, м.Донецьк

про
визнання права на кошти в сумі 122000 грн. 00 коп.

В С Т А Н О В И В:

У 2006 році позивач, Відкрите  акціонерне товариство акціонерного банку „Укргазбанк”, м.Київ в особі Донецької філії ВАТ АБ „Укргазбанк”, м.Донецьк, звернувся із позовною заявою до господарського суду Донецької області до відповідача –Закритого акціонерного товариства  Страхової компанії „Східно-Українське страхове товариство”, м.Донецьк про визнання права на кошти в сумі 122 000 грн. 00 коп.

Рішенням від 31.01.2007р. у задоволенні позовних вимог Відкритого  акціонерного товариства акціонерного банку „Укргазбанк”, м.Київ в особі Донецької філії ВАТ АБ „Укргазбанк”, м.Донецьк було відмовлено.  Судове рішення мотивоване тим, що суму 122 000,00грн. банк отримав необґрунтовано і визначив, що предметом застави виступали не грошові кошти, що знаходилися на його депозитному рахунку, а право вимоги про повернення суми коштів з депозитного договору. Оскільки сторонами  пунктом 2.2 депозитного договору передбачено, що заставодержатель набуває право вимоги по депозитному договору  у разі невиконання позивальником забезпечених дійсним договором зобов’язань за кредитним договором. Пунктом 2.3.  вказаного договору передбачений порядок звернення стягнення на предмет застави шляхом укладання договору  відступлення права вимоги.

Позивач, Відкрите  акціонерне товариство акціонерного банку „Укргазбанк”, м.Київ в особі Донецької філії ВАТ АБ „Укргазбанк”, м.Донецьк, з прийнятим рішенням не згоден, вважає, що викладені в рішенні висновки не відповідають обставинам справи. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 31.01.2007р. скасувати та прийняти нове рішення.

В судовому засіданні представник відповідача усно надав заперечення на апеляційну скаргу позивача. З вимогами позивача не погоджується та просить суд апеляційної інстанції залишити без змін рішення господарського суду Донецької області від 31.01.07р., а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивачем через канцелярію суду 23.03.07р. надано уточнення до позовної заяви, якими Банк вважає за необхідне уточнити предмет позову та просить визнати за   Відкритим  акціонерним товариством акціонерного банку „Укргазбанк” право власності на кошти в сумі 122 000,00грн.

Судовою колегією відмовлено у прийнятті цього уточнення, оскільки відповідно до ч.4 ст.22 ГПК України позивач має право змінити предмет або підставу позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог тільки до моменту прийняття рішення судом першої інстанції.  Господарським процесуальним кодексом України не передбачена можливість зміни предмету позову позивачем в апеляційній інстанції.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення щодо апеляційної скарги.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з’ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи                 № 1/384пн, та наданих сторонами пояснень.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну “Про судоустрій” та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи,  висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до пп. 2,3,4 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у  доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 4-2 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 01.07.04р. між Відкритим  акціонерним товариством акціонерного банку „Укргазбанк”, м.Київ в особі Донецької філії ВАТ АБ „Укргазбанк”, м.Донецьк (далі –Банк) та громадянином Арушаняном Тиграном Рафаеловичем був укладений договір № 2211/283 про надання кредиту на придбання квартири в сумі 117 040,00 грн. на строк до 30.03.2005р.

У забезпечення виконання зобов’язань Арушаняна Т.Р. за кредитним договором №2211/283 між відповідачем, ЗАТ  Страховою компанією „Східно-Українське страхове товариство”, та позивачем, Відкритим  акціонерним товариством акціонерного банку „Укргазбанк”, м.Київ в особі Донецької філії ВАТ АБ „Укргазбанк”, 01.07.2004р. був укладений договір застави майнових прав, відповідно до якого предметом застави сторони визначили право вимоги грошових коштів в сумі 122 000,00 грн., які розміщені на депозитному рахунку відповідача у відповідності з умовами депозитного договору № 2903/03 від 28.03.2004р.

З вересня 2004 року Арушанян Т.Р. систематично порушував умови кредитного договору щодо щомісячного  погашення кредиту і відсотків за його використання, та при настанні строку погашення кредиту своєчасно його не погасив. З цих підстав Банком було списано з депозитного рахунку  Закритого акціонерного товариства  Страхової компанії „Східно-Українське страхове товариство” суму коштів в розмірі 122 000,00 грн. в якості реалізації предмету застави за договором застави майнових прав від 01.07.04р.

Господарським судом Донецької області 12 квітня 2006 року по справі №1/108 за позовом Закритого акціонерного товариства  Страхової компанії „Східно-Українське страхове товариство” до відповідача - Відкритого  акціонерного товариства акціонерного банку „Укргазбанк”, м.Київ в особі Донецької філії ВАТ АБ „Укргазбанк” про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 122 000грн., та суму доходів, яку Банк одержав або міг би одержати у зв’язку з набуттям та користуванням коштами позивача у розмірі 3895,93грн.  було прийнято рішення задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Судом встановлено, що суму 122 000,00 грн. банк утримав необґрунтовано і визначив, що предметом застави виступали не самі грошові кошти, що знаходилися на його депозитному рахунку, а право вимоги по поверненню суми коштів з депозитного договору. Сторонами згідно пункту 2.2 договору про заставу майнових прав від 01.07.04р. передбачено, що заставодержавець набуває право вимоги по депозитному договору у разі невиконання позичальником забезпечених дійсним договором зобов’язань по кредитному договору в повному обсязі або в частині. Пунктом 2.3.  вказаного договору передбачений порядок звернення стягнення на предмет застави шляхом укладання договору відступлення права вимоги боргу по депозитному договору.

На підставі вищевикладеного господарський суд Донецької області дійшов висновку, що заявлений Банком позов є необґрунтованим та  рішенням від 31.01.07р. відмовив у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, судова колегія дійшла висновку, що:

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України, як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері і положення Цивільного кодексу України, як загального акту законодавства.

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України сторони та  інші  особи,  які   беруть   участь   у   справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

Відповідно до п. 2 ст. 124 Конституції України –юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно із рішенням Конституційного суду України №15-рп/2002 від 09.07.2002р. положення ч. 2 ст. 124 Конституції України щодо поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, в аспекті конституційного звернення передбачено право особи на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами, договором.

Позивач вважає,  що ним обґрунтовано списані грошові кошти в розмірі 122 000,00грн. з депозитного рахунку відповідача.

Але це не підтверджується матеріалами справи. В даному випадку згідно з п.2.3 договору про заставу майнових прав від 01.07.04р. Банку слід було укласти договір відступлення прав на суму 122 000,00 грн., які знаходилися на депозитному рахунку заставодержавця - Закритого акціонерного товариства  Страхової компанії „Східно-Українське страхове товариство”, що ним зроблено не було.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що не виконавши передбачену сторонами умову договору про  заставу майнових прав  і не уклавши договір відступлення, у Банку відсутні підстави для „визнання його права на кошти в сумі 122 000,00грн., списані з депозитного рахунку відповідача, як на такі, що набуті з підстав, визначених чинним законодавством України.”

Господарський суд Донецької області правомірно дійшов висновку щодо необгрунтованості заявлених позовних вимог Відкритого  акціонерного товариства акціонерного банку „Укргазбанк”, м.Київ в особі Донецької філії ВАТ АБ „Укргазбанк”.

Крім того, рішенням господарського суду Донецької області по справі №1/108 від 12.04.06р., яке набуло законної сили, встановлено факт безпідставності списання позивачем спірної суми коштів з рахунку відповідача.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України  рішення господарського суду Донецької області від 31.01.2007 року у справі №1/384пн  ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Відкритого  акціонерного товариства акціонерного банку „Укргазбанк”, м.Київ в особі Донецької філії ВАТ АБ „Укргазбанк”, м.Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від  31.01.07р. у справі № 1/384пн залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 31.01.07р. у справі № 1/384пн   –без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС