ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.07                                                                                        Справа №  20/109/07

Суддя

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Візард”, м.Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю “Собор ЛТД”, м. Запоріжжя

про стягнення суми 64828,05 грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача – Лісняк І.О. (довіреність № б/н від 12.03.2007р.);

Від відповідача –Пеньков О.Ю. (довіреність № б/н від 01.06.2006р.);

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу, що виник внаслідок неналежного виконання умов дистриб'юторського договору № 9Д від 20.01.2006р.

Ухвалою господарського суду від 26.02.2007р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі № 20/109/07,  судове засідання  призначено на 19.03.2007р. На підставі ст.77 ГПК України у судовому засіданні оголошено перерву до 05.04.2007р.

За згодою представників сторін у судовому засіданні 05.04.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач підтримує  позовні вимоги, викладені у позовній заяві, та на підставі договору, ст.ст.11,509, 526, 617,625,627,712 ЦК України, ст.ст.174,179,193,218,265 ГК України просить позов задовольнити.

Відповідач надав відзив, в якому позовні вимоги у розмірі 64828,05 грн., визнав у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін,  суд

ВСТАНОВИВ:

20.01.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “Компанія “Візард” (постачальник, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю “Собор ЛТД” (дистриб'ютор, відповідач у справі) був укладений договір № 9Д, за яким дистриб'ютор зобов’язався розповсюджувати товари, що вироблені постачальником на території м.Запоріжжя та Запорізької області, а постачальник –надає право на розпов'сюдження продукції. Вид продукції: продукти харчування.

Згідно з п. 2.1 договору перелік товарів та їх ціна встановлені додатком №1 до договору. Постачання товарів постачальник здійснює окремими частинами (партіями) власними засобами, та за власний рахунок.

Відповідно до п.п.4.2., 4.3., 4.4 договору розмір плати кожної поставленої партії товару визначається відповідно до накладних на їх відпуск. Покупець  сплачує за кожну партію товарів окремо з відстрочкою платежу на строк до 21 календарного дня з дати поставки, із обов'язковим зазначенням у платіжних документах реквізітів договору, а також номеру та дати  відповідної накладної на відпуск товару.

Згідно з п.п. 5.1. договору строк дії договору  до 31.12.2006р., однак  відповідно до п.5.2 договору строк дії договору було автоматично подовжено  на тих самих умовах, що були у договорі.

Як свідчать матеріали справи, на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю “Собор ЛТД” був поставлений товар –продукти харчування на загальну суму 164303,52 грн., про що свідчать видаткові накладні за січень-грудень 2006р.

Проте, як слідує з матеріалів справи, відповідач лише частково сплатив грошові кошти за банківськими виписками, перерахувавши на поточний рахунок позивача 99475,47грн.  Внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем за поставлену продукцію в сумі  64828,05 грн.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України,  зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов’язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України підставою виникнення цивільних прав і обов’язків (зобов’язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

Відповідач не надав суду доказів виконання зобов’язання і перерахування позивачу заявленої суми основного боргу.

Таким чином, вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Собор ЛТД” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Візард” суми 64828,05 грн. основного боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму 648 грн. 28 коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, оскільки спір виник внаслідок його  неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 22, 49,  82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Собор ЛТД” (69083, м. Запоріжжя, вул. Автопаркова, 10, п/р 1 у АБ “Металург банк”, МФО 313582, )  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Компанія “Візард” (69002, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 92, п/р 051 в ФВАТ “Укрексімбанк” в м.Запоріжжя, МФО 313979, ) суму 64828 грн. 05 коп. основного боргу,  суму 648 грн. 28 коп. витрат на державне мито та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                      Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення оформлено і підписано у повному обсязі  24.05. 2007 р.