СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.07                                                                                 Справа № 3/609

Суддя Доманська М.Л.,   розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю  “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Луганської філії ТОВ "Лугнаьске енергетичне об'єднання", м. Луганськ

до Міського комунального підприємства "Благоустрій", м. Луганськ

про стягнення  771 579 грн. 16 коп.

за участю представників сторін:

від позивача:  Яковлєв Д.О. (дов. від 04.01.07 № 4),

від відповідача: Рубан О.Г. (дов.  від 02.01.07 № 12),

встановив:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за використану активну електричну енергію в сумі 682096 грн. 73 коп.,  пені –41717 грн. 37 коп., 3 % річних –7659 грн. 91 коп. та інфляційних нарахувань –40105 грн. 15 коп.

Згідно з довідкою державного реєстратора Управління державної реєстрації та міського реєстру Луганської міської ради від 29.12.06 № 01-9/8865 повною назвою підприємства відповідача слід вважати: Міське комунальне підприємство "Благоустрій" Жовтневого району.

Відповідно до ст.77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 09.01.07 до 18.01.07.

Представниками сторін у засіданні суду подане клопотання про нездійснення технічної фіксації судового процесу, яке судом задовольняється.

Відповідач відзивами на позовну заяву, зданими до суду 09.01.07 та 18.01.07, визнає позов частково, у сумі  заборгованості за використану активну електричну енергію - 682096 грн. 73 коп., 3% річних –7659 грн. 91 коп., інфляційних нарахувань –40105 грн. 15 коп. та заперечує проти стягнення пені, просить суд відмовити у позові щодо стягнення пені, посилаючись на наступне:

-          орган, який затверджує тарифи на житлово-комунальні послуги, що нижче розміру

економічно обґрунтованих витрат на їх виробництво, зобов'язаний відшкодувати з відповідного бюджету виконавцям (виробникам) цих послуг різницю між затвердженим розміром тарифів та  економічно обґрунтованими витратами на їх виробництво, але питання фінансування відповідача з місцевого бюджету не вирішене;

-          відповідач є нерентабельним підприємством, що знаходиться у важкому

фінансовому стані;

-          після встановлення у жовтні 2006 нових тарифів по квартирній платі та на послуги

з утримання домів та при домових територій у відповідача зможуть збільшитись відрахування за електроенергію, та буде погашена заборгованість перед позивачем;

-               відповідач є виконавцем послуги з освітлення сходової клітки та утримання ліфтів, тому укладений договір з виробником послуги з постачання електроенергії - з позивачем;

-      відповідач укладає договори з населенням з реструктуризації заборгованості останнього по квартирній платі; ст.5 Закону України "Про реструктуризацію заборгованості по квартирній платі, платі за житлово-комунальні послуги" на суму  реструктуризованої заборгованості не нараховується пеня житлово-комунальним підприємствам (відповідачу) на їх заборгованість перед постачальниками енергоносія (позивачем).

У запереченнях на відзив від 18.01.07 позивач посилається на необґрунтованість доводів відповідача та наполягає на задоволені позову.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд прийшов до наступного.

Між сторонами у справі  укладено договір  04.01.05  № 2051 ( а.с.8-12), за умовами якого “Постачальник електричної енергії” /позивач у справі/ прийняв на себе зобов’язання постачати  електроенергію, а “Споживач” /відповідач у справі/ –вносити відповідну плату на умовах цього договору (п.п.1.1, 7.7 договору, п.9 додатку до договору “Порядок розрахунків”-а.с.11).

Як  було встановлено при розгляді справи,  на час пред’явлення позову за відповідачем утворилась заборгованість перед позивачем за січень-вересень 2006 за спожиту активну електроенергію  у сумі 682096 грн. 73 коп., що підтверджено матеріалами справи, у тому числі звітами відповідача, рахунками, наданими позивачем відповідачеві, розрахунками позивача, у зв’язку з чим позивач звернувся за стягненням з відповідача даної суми.

Крім того, позивачем нараховані пеня –41717 грн. 37 коп., 3 % річних –7659 грн. 91 коп. та інфляційні нарахування –40105 грн. 15 коп. за  період прострочення, які він також просить стягнути на свою користь з відповідача.

Відповідач позовні вимоги визнає частково та  просить суд відмовити у позові в частині стягнення пені  з підстав, зазначених у відзивах.

Згідно ч. 5 ст. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення  про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом встановлено, що дії відповідача у справі не суперечать законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Оцінивши доводи сторін, обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги  обґрунтованими та такими, що  підлягають до задоволення , з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Стаття 526 Цивільного кодексу  України встановлює, що зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Заборгованість  за спожиту активну електроенергію на час пред’явлення позову у сумі 682096 грн. 73 коп. підтверджена матеріалами справи та визнана відповідачем.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем правомірно та обґрунтовано нараховані та заявлені до стягнення 3 % річних –7659 грн. 91 коп. та інфляційні нарахування –40105 грн. 15 коп. за  період прострочення.

Нарахування пені за прострочення виконання грошового зобов"язання з оплати за спожиту активну електроенергію  у сумі  41717 грн. 37 коп. здійснено позивачем у відповідності з чинним законодавством (ст. 549 Цивільного кодексу України) та п. 4.4.1 договору.

Заперечення відповідача за відзивами щодо стягнення пені відхиляються судом за необґрунтованістю, оскільки кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, та відповідач не довів, що важке фінансове становище підприємства є підставою для звільнення його від відповідальності за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, передбаченої як чинним законодавством, так й умовами вказаного договору.

Закон України "Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію", на який посилається відповідач у відзиві передбачає, що заборгованість   з  квартирної  плати  (плати  за

утримання житла) та плати за комунальні  послуги  (водо-,  тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких  нечистот) (далі  -  житлово-комунальні послуги)  наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир (далі - громадяни), яка склалася на дату набрання чинності цим   Законом   перед   надавачами   житлово-комунальних   послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми  боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації. Статтєю 5 цього Закону встановлено, що на  суму  реструктуризованої   заборгованості   не нараховується   пеня   житлово-комунальним   підприємствам  на  їх  заборгованість   перед   постачальниками    енергоносіїв,    інших матеріальних цінностей, що використовуються для надання послуг. Цей Закон набирав чинності з 1 липня 2003 року, та вньому йдеться про реструктуризацію заборгованості, яка склалася на дату набрання чинності цим   Законом. У позові йдеть про заборгованість відповідача перед позивачем, яка склалася за період з січня по вересень 2006 року.

За вказаних обставин суд вважає, що відповідач не довів суду правових підстав для звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язань за договором у вигляді пені.

За таких обставин, позов підлягає до задоволення повністю, у сумі заборгованості за використану активну електричну енергію - 682096 грн. 73 коп.,  пені –41717 грн. 37 коп., 3 % річних –7659 грн. 91 коп. та інфляційних нарахувань –40105 грн. 15 коп.

Згідно з п.4 ч.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 № 7-93 “Про державне мито” державне мито у сумі 10300 грн.00 коп., сплачене за платіжним дорученням  від   16.11.06   № 201, підлягає поверненню позивачу частково, у сумі 2584 грн. 21 коп., у зв’язку з внесенням мита в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

Відповідно до ст.44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 526, 549, 625 ЦК України, керуючись ст.ст. 44, 49, ч.5 ст.78,   ст.ст. 82, 84, 85 ГПК України, суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Міського комунального підприємства "Благоустрій" Жовтневого району,                  м. Луганськ, кв. Норинського,4 код 30597150,

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Луганської філії , м.Луганськ, кв.Гаєвого, 35а,  код 26204065, р/рахунок 80 в ОПЕРО філії ЛОУ ВАТ «Ощадбанк», МФО 304665 -  682096 грн. 73 коп. боргу за активну електроенергію,

р/рахунок в АППБ «Аваль»Луганська обласна дирекція, МФО 304007 –пені–41717 грн. 37 коп., 3 % річних –7659 грн. 91 коп. та інфляційних нарахувань –40105 грн. 15 коп.,  7715 грн. 79 коп. витрат по держмиту та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. Повернути з державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Луганської філії , м.Луганськ, кв.Гаєвого, 35а,  код 26204065, зайве сплачене державне мито у сумі 2584 грн. 21 коп. за платіжним дорученням від 16.11.06   № 201.

Повернення державного мита здійснити на підставі даного рішення, засвідченого гербовою печаткою господарського суду, оскільки вказане платіжне доручення знаходиться в матеріалах справи.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення : 20.01.07.

Суддя                                                                                                     М.Л. Доманська