ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29 травня 2007 р.                                                                              Справа № 14/54-07/02-2а

Суддя господарського суду Залімський І.Г.  , розглянувши матеріали справи

за позовом: Прокурора Мурованокуриловецького району в інтересах держави в особі Роздолівської сільської ради, с. Роздолівка

до:Приватного підприємства "Оберіг", с. Роздолівка

третя особа: Муравонокуриловецька  районна державна адміністрація , смт Муровані Курилівці

про стягнення збитків на суму 856,99 грн.

ВСТАНОВИВ :

До господарського суду надійшла позовна заява  №942 від 18.05.07 прокурора Мурованокуриловецького району в інтересах держави в особі Роздолівської сільської ради до ПП "Оберіг"  про стягнення збитків, спричинених самовільним зайняттям  земельної ділянки та  використанням в сільськогосподарському виробництві не витребуваних земельних паїв.

Розглянувши дану заяву суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню з наступних підстав.

При зверненні до господарського суду прокурором  не  дотримано вимог ст.ст. 2, 29 Господарського  процесуального кодексу України.

Так, відповідно до ч.3 ст.2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Згідно п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99р. № 3-рп/99 під поняттям “орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах” потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади, який фактично є позивачем у справі та стороною в процесі.

Прокурором в якості позивача зазначено Роздолівську сільську раду, яка не є органом державної виконавчої влади у спірних правовідносинах.

Крім того, відповідно до п. 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99р. № 3-рп/99 прокурори та їх заступники подають до господарського суду позови саме в інтересах  держави, а не в інтересах  підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і форм власності.

Разом з тим, відповідно до ст. 140 Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об'єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно ст. 143 Конституції України, територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній  власності. Органам місцевого самоврядування можуть надаватися  законом окремі повноваження органів  виконавчої  влади.

Відповідно до ст. ст. 5, 11, 29 Закону України “Про місцеве самоврядування”, сільська  рада  відноситься  до системи місцевого самоврядування, виконавчим органом якої є її виконавчий комітет, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи, до відання яких належать:

а) власні (самоврядні) повноваження:

1) управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 24.07.1995 № 640/95 “Про обласні, Київську та Севастопольську міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації” утворено обласні, Київську та Севастопольську міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації. Державні адміністрації є місцевими органами державної виконавчої влади.

Таким чином, поняття "сільська  рада,  або її виконавчий орган" не є тотожним поняттю "орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваженнями органу виконавчої влади", що побічно підтверджується також Рішенням Конституційного Суду України у справі N 1-45/2003 від 25 грудня 2003 року N 21-рп/2003.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що управління комунальною власністю відноситься до компетенції місцевого самоврядування, Роздолівська сільська рада у спірних правовідносинах не здійснює повноваження органу державної виконавчої влади, у зв’язку з чим  прокурором невірно визначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Подібні правові позиції висловлені також у Постанові Верховного Суду України від 22 лютого 2005 р. у справі № 33/120-04. З вказаної постанови також випливає обов’язок суду перевіряти викладені вище підстави пред’явлення позову прокурором та не допускати безпідставного порушення провадження у таких справах.

Крім того, відповідно           до ст.54 ГПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються, законодавство, на підставі якого подається позов.

Проте, в порушення  вказаних норм в позовній заяві  не вказано та не надано доказів, які б підтверджували  викладені в заяві обставини. Так,  прокурором не вказано та не надано доказів щодо юридичного статусу спірної земельної ділянки, не зазначено  де саме вона розташована та з якими землями межує.

Крім того,  прокурором в якості третьої особи вказано Мурованокуриловецьку районну державну адміністрацію, тоді як доказів  в підтвердження того, що даний спір зачіпає  її права та інтереси  до позовних матеріалів не додано.

До того ж, відповідно до  п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві позовної заяви і доданих до неї матеріалів.

До матеріалів даної позовної заяви,  як доказ надсилання відповідачеві копії позовної заяви додано  фінансовий чек від 18.05.07. Проте, із зазначеного фінансового чеку не можливо встановити яка саме позовна заява направлялась. Крім того,  доданий до чеку опис вкладення  не містить відбитку календарного штемпеля  місця приймання поштового відправлення   та підпису працівника зв'язку, що здійснив перевірку листа.

В свою чергу, належним доказом направлення  відповідачу позовних матеріалів є бланк опису вкладення, який, згідно ч.2 п.78 Правил надання послуг поштового зв'язку,  працівник об'єкта поштового зв'язку перевіряє  відповідність вкладення опису та  розписується на обох його примірниках і проставляє відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису видається відправникові, другий вкладається до поштового відправлення.

Дані вимоги прокурором  не було дотримано і належним чином  оформленого опису вкладення до матеріалів  справи не додано.

Керуючись п. 1,3,6 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву №942  від 18.05.07   разом з доданими  матеріалами  повернути прокурору.

Суддя                                                Залімський І.Г.