ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
м.Сімферополь, вул.Р.Люксембург/Речна, 29/11, к. 322
ПОСТАНОВА

Іменем України

07.09.2007

Справа
№2-27/10059-2007А

За
позовом - Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1

До
відповідача  - Державна податкова
інспекція в Сімферопольському районі, Сімферопольський район, с. Мирне, вул.
Белова, 2.

Про   визнання незаконними  дій і визнання нечинним  рішень.

Суддя
Н.В. Воронцова.

При
секретарі Топоріщевої Т. П.

представники:

Від
позивача -        ОСОБА_1, пенсійне
посвідчення НОМЕР_1від 23.07.1999 р.

Від
відповідачів -    Душенчук Г. Б., дор. у
справі.

Сутність
спору:

Позивач   звернувся до Господарського суду АР Крим з
позовом до відповідача   про  визнання дій ДПІ в Сімферопольському районі
незаконними.  Також просить визнати
нечинним рішення про застосування штрафних санкцій від 26.10.2006 р.
№.

Позовні
вимоги обгрунтовує тим, що посадові особи відповідача  не мали права приступати до проведення
перевірки і складати відповідний акт, і, таким чином, факти, що викладені в
акті перевірки,  були отримані незаконним
шляхом. Направлення на перевірку, а також копія наказу керівника податкового органу
про проведення позапланової перевірки, в яких повинні зазначатися підстави для
проведення такої перевірки, в порушення вимог ст.. 11-2 Закону України „Про
державну податкову службу в Україні” позивачу не надавалися, тобто
представниками   відповідача було
порушено порядок проведення перевірок. Позивач вказує на той факт, що
перевіряючі скористалися його не знанням чинного законодавства та провели
незаконну перевірку.

На
підставі викладеного, просить позов задовольнити.

Відповідач
у запереченнях на позов повідомив про те, що вважає винесене рішення про
застосування фінансових санкцій цілком правомірним та прийнятим у межах наданих
відповідачу чинним законодавством України повноважень.

На
підставі викладеного, просить у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши представлені докази,
заслухавши пояснення представників сторін, суд,  -

В С Т А Н О В И В :

11.10.2006
р. посадовими особами ДПА в АР Крим, на підставі направлення від 06.10.2006 р.
№2058, було проведено перевірку позивача
по контролю за здійсненням розрахункових операцій в сфері готівкого і
безготівково обігу господарської одиниці - магазина, що розташований за адресою
-АДРЕСА_2,   що належить  суб'єкту підприємницької діяльності ОСОБА_1

По
результатам перевірки було складено акт № 001005/01011312/23100133 від
11.10.2006 р.

Під
час проведення перевірки  було виявлено
порушення позивачем п. 1, 2, 13 Закону України « Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» від
01.06.2000 р. № 1776 - III.

На
підставі вказаного акту перевірки, відповідачем було винесено рішення про
застосування штрафних санкцій
№ від 26.10.2006 р. на суму 2035,00 грн.

При  таких обставинах справи, у позові належить
відмовити, виходячи з наступного.

Судом
встановлено, що у відношенні позивача по справі була проведена планова
перевірка   по контролю за здійсненням
розрахункових операцій в сфері готівкого і безготівково обігу.

Відповідно
до п. 2.6 додатку 2 до наказу ДПА України від 11.10.2005 р. №441 «Про
затвердження методичних рекомендацій щодо порядку складання плану - графіку
перевірок суб'єктів господарювання та взаємодії між структурними підрозділами
при їх проведенні» планові перевірки проводяться за окремими щомісячними
планами податкових органів.  В матеріалах
справи наявний наказ в.о. голови ДПА в АР Крим від 29.09.2006 р. №517/ДОК «Про
проведення перевірок у сфері готівкового обігу», відповідно до якого було
затверджено план - графік проведення об'єктів торгівлі, громадського харчування
та послуг за жовтень 2006 р.   До
вказаного переліку входить позивач по справі.

Тобто
в даному випадку необхідно тільки надати
направлення  на перевірку суб'єкту
господарювання під розпис.

В
матеріалах справи наявне  направлення
№2058 від 06.10.2006 р., яке свідчить про те, позивач був з ним ознайомлений
11.10.2006 р.  і представником  позивача дане направлення підписане.

В
ході проведення перевірки було здійснено закупку плішки горілки «SV» 0,5 л., за
ціною 13,00 грн. та пляшки вина «999» 0,7 л. за ціною 7,00 грн., всього на суму
20,00 грн.

В
ході перевірки було встановлено слідуючи порушення:

- не
проведення розрахункової операції через РРО на вказану суму;

-  не видання розрахункового документу;

-  невідповідність суми готівки на місці
проведення розрахунків сумі коштів, вказаної в денному звіті РРО,
невідповідність склала,  без врахування
покупки,  387,00 грн.;

Відповідно
до п. 1 ст. 3 Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 01.06.2000 р.
№ 1776 - III суб'єкти підприємницької діяльності забовязані проводити  розрахункові
операції  на  повну
суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку  та  переведені
у  фіскальний  режим
роботи  реєстратори розрахункових
операцій з роздрукуванням відповідних
розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових
операцій, або у   випадках,   передбачених   цим
Законом,   із   застосуванням зареєстрованих у встановленому
порядку розрахункових книжок.

Відповідно
до п. 2 ст. 3 Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» від 01.06.2000 р.
№ 1776 - III суб'єкти підприємницької діяльності забовязані видавати  особі,
яка отримує або повертає товар,
отримує послугу  або  відмовляється
від   неї,   розрахунковий   документ встановленої форми на повну суму
проведеної операції.

Відповідальність  за вказане порушення передбачено п. 1 ст..
17  Закону України « Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III ста неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян - у  разі проведення   розрахункових   операцій
на  неповну  суму
вартості проданих   товарів   (наданих
послуг),   у   разі
непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових
операцій, у разі нероздрукування
відповідного  розрахункового  документа,
що підтверджує  виконання  розрахункової операції,  або проведення її без використання
розрахункової книжки.

Згідно
до п. 13 ст. 3 Закону України « Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і послуг» від 01.06.2000 р.
№ 1776 - III суб'єкти підприємницької діяльності забовязані забезпечувати  відповідність
сум  готівкових  коштів
на місці проведення розрахунків сумі коштів,  яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій, а у випадку використання розрахункової  книжки
-  загальній сумі продажу за
розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня.

Відповідальність
за вказане правопорушення передбачена ст. 22 Закону України « Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування і
послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III,
відповідно до якої  у випадку
невідповідності суми наявних коштів на місці проведення розрахунків сумі
коштів, що зазначено в денному звіті, а у випадку використання розрахункової
книжки - загальній сумі продажу по розрахункових квитанціях, виданим з початку
робочого дня, до суб'єктів підприємницької діяльності застосовується фінансова
санкція в п'ятикратному розмірі суми, на яку виявлене невідповідність.

Позивач
вказує на той факт, що сума невідпорності є його особистими коштами і на місці
проведення розрахунків не знаходилася, а знаходилася на території його  приватного домоволодіння.

Однак
вказане спростовується тим, що складена під час проведення перевірки покупюрна
опись, була підписана позивачем без заперечень.

Так
само,  акт перевірки. що знаходиться в
матеріалах справи, був підписаний позивачем по справі з відміткою: «заперечень
не маю».  Вказане свідчить про визнання
позивачем допущених під час проведення перевірки порушень.

Відповідно
до ч. 1 ст. 71 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких
грунтуються її вимоги і заперечення.

Відповідно
до ч. 6 ст. 71 КАСУ якщо особа, яка бере участь у справі,  без поважних причин не надасть доказів на пропозицію
суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на
основі наявних доказів.

Позивач
належним чином не довів викладені в позовної заяві обставини.

Відповідач
навпаки представив достатньо доказів вчинення позивачем порушень чинного
законодавства України.

Також  суд вважає за необхідне  вказати наступне.

Відповідно
до преамбули  Закону України « Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III цей Закон  визначає
правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі,  громадського  харчування та послуг.

Відповідно
до ч. 1  ст.. 15 Закону України « Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III Контроль за додержанням
суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення  розрахунків
за  товари  (послуги, інших  вимог
цього  Закону здійснюють органи
державної податкової служби України шляхом проведення оперативних перевірок.

Відповідно
до ст.. 16 вказаного Закону оперативні
перевірки  проводяться  контролюючими органами, визначеними в статті
15 цього Закону, у встановлені ними терміни. Порядок проведення   оперативних
перевірок   встановлюється
контролюючими органами згідно з їх повноваженнями і визначається у
відповідних   нормативно-правових   документах
цих  контролюючих органів.

Відповідно
до п. 2 ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”  до прав органів податкової служби відноситься
зокрема здійснювати контроль додержанням порядку   проведення
готівкових  розрахунків  за товари (послуги) у встановленому законом
порядку.

Відповідно
до ст.. 11 -1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”  позаплановими
перевірками вважаються також перевірки в межах повноважень  податкових
органів,   визначених  законами
України "Про застосування
реєстраторів  розрахункових  операцій
у  сфері торгівлі,  громадського
харчування   та   послуг" ( 265/95-ВР ), "Про
державне  регулювання  виробництва
і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,  алкогольних напоїв та тютюнових  виробів",  а  в
інших випадках - за рішенням суду. При цьому слід вказати, що позапланові
перевірки не відносяться до позапланових виїзди перевірок, в ході яких
перевіряється платник податків з питання своєчасності, достовірності, повноти
нарахування і сплати податків і зборів.

Норми
ст.. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, в часті
проведення позапланових виїздних перевірок, не поширюються на перевірки порядку
проведення розрахунків за товари ( послуги) і других вимог Закону України « Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг» від 01.06.2000 р. № 1776 - III, Закону України “ Про
державне регулювання виробництва та обігу спирту  етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів”, а поняття “позапланова перевірка”
і  «позапланова виїзна перевірка” не є
тотожними.

Відповідно
до ст.. 11 -2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” посадові
особи  органу  державної
податкової  служби  вправі приступити  до
проведення  планової  або
позапланової   виїзної
перевірки  за наявності підстав для їх
проведення,  визначених цим та іншими
законами України,  та за умови надання
платнику податків під розписку
направлення  на перевірку,  в якому зазначаються дата його видачі,  назва
органу  державної  податкової
служби,  мета,  вид (планова
або   позапланова),  підстави,
дата  початку  та
дата закінчення перевірки,
посади,  звання та прізвища
посадових  осіб органу  державної
податкової служби,  які
проводитимуть перевірку. Направлення на перевірку є  дійсним
за  умови  наявності
підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого
печаткою органу державної податкової служби.

Відповідно
до ч. 1  ст. 11 - 2   Закону України “Про державну податкову
службу в Україні” ненадання цих документів платнику податків або їх  надання
з порушенням  вимог,  встановлених
частиною  першою цієї статті,  є підставою
для  недопущення  посадових
осіб   органу   державної податкової  служби до проведення планової або
позапланової виїзної перевірки.

Якщо
позивач вважає, що перевіряючи не мали права приступати до проведення
перевірки, то він мав повне право не допускати перевіряючих на об'єкт, однак
він таким правом не скористався.

При таких обставинах справи, у задоволенні
позовних вимог належить відмовити.

Вступна та резолютивна частини постанови
проголошено і підписано складом суду 07.09.2007 р.

12.09.07 р. постанову було виготовлено у
повному обсязі.

На
підставі викладеного та керуючись ст. ст.. 94, 98, 122, 158 - 164,
167  Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

У
разі неподання заяви про апеляційне оскарження, Постанова набирає законної сили
через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо
після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана,
Постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Постанова
може бути оскаржена в порядку і строки, передбачені ст.. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Дійсну постанову направити сторонам
рекомендованою кореспонденцією.

Суддя
Господарського суду

Автономної
Республіки Крим
Воронцова Н.В.