ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

03.04.07р.

Справа № 37/135(27/33)-07

за позовом  Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області, м.Дніпропетровськ

до  1. Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", м.Дніпропетровськ

2.  Приватного підприємства "Металопром", м.Маріуполь

Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору: Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м.Дніпропетровську

.

про визнання недійсним договору комісії №32 від 29.09.2003р

Суддя Кеся Н.Б.

Представники:

Від позивача:           Прокопенко Є.М. дов № 8313/10/10-029 від 03.04.2007 року

Від позивача:           Дядик К.О. дов № 325/10/10-029 від 11.01.2007 року

Від відповідача-1:   Хмара Є.А. дов від 18.09.2006 року

Від відповідача-1:   Бойко М.О. дов № 2 від 03.01.2007 року

Від відповідача-2:   Наконечна Н.О. дов від 01.12.2006 року

Від 3-ї особи:           Уланова П.В. дов № 9114/10/08-10/1-15 від 28.03.2007 року

На підставі ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства  України в судовому засіданні оголошена  вступна та резолютивна частина постанови.

Суть спору:

Державна податкова адміністрація у Дніпропетровської області звернулася з позовом до відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації “Дніпропетровськгаз” (далі ВАТ “Дніпропетровськгаз”) та приватного підприємства “Металопром” про визнання недійсним договору комісії від 29.09.2003р. №32 та стягнення на користь держави по 7299,71грн. з ВАТ “Дніпропетровськгаз” і ПП „Металопром”.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що:

-          ВАТ “Дніпропетровськгаз” обрано неналежного контрагента за договором комісії, що призвело до укладення зовнішньоекономічного контракту з нерезидентом, господарську діяльність якого призупинено з 1999р.;

-          зовнішньоекономічний контракт не містить найменування документів, якими керувався менеджер нерезидента при підписанні такого контракту;

-          ПП “Металопром” при укладенні контракту порушені вимоги ст.6 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність”;

-          відповідач-2 не переконався в наявності повноважень перевізника щодо надання послуг з перевезення вантажу автомобільним транспортом;

-          ПП “Металопром” при митному оформленні товару подвійного призначення не були надані дозвіл чи висновок Держекспортконтролю;

-          в порушення п.2 Інструкції про порядок заповнення вантажної митної декларації, затвердженої наказом Державної митної служби від 09.07.1997р. №307 в графі 7 вантажної митної декларації перша частина номеру містить лише п’ять цифр;

-          в міжнародній товарно-транспортній накладній серії А №601249 відсутні дані про вантажодержувача та відмітка про отримання товару;

-          протизаконними діями відповідач-2 створив для відповідача-1 умови для безпідставного збільшення валових витрат та податкового кредиту при сплаті комісійної винагороди, а також для застосування нульової ставки ПДВ при оподаткуванні експортованого товару.

Ухвалою суду від 04.04.2006р. прийнято для сумісного розгляду з первісним позовом заяву спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську про визнання недійсним договору комісії від 29.09.2003р. №32 та стягнення з ПП „Металопром” на користь відповідача-1 2832885,57грн. і такої ж суми з ВАТ “Дніпропетровськгаз” на користь держави.

Третя особа обгрунтовує свої вимоги тими ж доводами, що і позивач.

Відповідач-1 заперечує проти позову та вимог третьої особи з посиланням на те, що:

-          податковими органами не доведена наявність у сторін при укладенні спірної угоди мети завідомо суперечної інтересам держави і суспільства;

-          ПП “Металопром” є належним контрагентом по договору комісії, оскільки є здійснює свою діяльність відповідно до вимог чинного законодавства;

-          згідно з інформацією Міністерства економіки з питань Європейської інтеграції України №52-23/999 від 10.11.2004р. філія R.S.N and F.LLC компанії LIGHT INVESTMENT CO офіційно зареєстрована в Естонії, керівником якої є Рвачєв Ф.С. і здійснює господарську діяльність;

-          відповідно до Списку товарів, які можуть бути використані для створення звичайних видів озброєнь, військової або спеціальної техніки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вивезений комісіонером товар за межі України не належить до групи товарів на які необхідно отримувати спеціальний дозвіл Держекспортконтролю;

-          позивачем не надано доказів того, що при укладенні зовнішньоекономічного контракту не виконані вимоги Положення про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів), затвердженого наказом Міністерства економіки з питань Європейської інтеграції України №201 від 06.09.2001р. та не були перевірені повноваження представника нерезидента;

-          зовнішньоекономічний контракт є чинним та виконаний сторонами;

-          постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2004р. скасовано постанову від 21.10.2004р. про порушення кримінальної справи за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах посадовими особами ВАТ “Дніпропетровськгаз” за ст.212 ч.3 КК України при виконанні спірного договору комісії.

Відповідач-2 також заперечує проти позову та вимог третьої особи з посиланням на те, що:

-          позивачем не надані докази, які свідчать про факти порушення угодою інтересів держави і суспільства у сфері оподаткування;

-          спірний договір був укладений згідно з вимогами чинного законодавства;

-          оскільки предметом позову є визнання недійсним договору комісії доводи позивача щодо укладення та виконання зовнішньоекономічного контракту виходять за межі предмету доказування по справі;

-          частина 2 статті 6 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” не пов’язує визнання зовнішньоекономічного контракту недійсним у зв’язку з відсутністю вказівки у преамбулі такого договору повноважень представника нерезидента;

-          надані позивачем копії листів контролюючих органів Естонії і УМВД у Дніпропетровській області не відповідають вимогам Інструкції про порядок використання правоохоронними органами можливостей Національного центру бюро Інтерполу в Україні;

-          експортований товар не належить до групи товарів подвійного призначення.

В судовому засіданні 04.04.2006р. були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1, суд,-

встановив:

29 вересня 2003р. між ВАТ “Дніпропетровськгаз” (Комітент) і ПП “Металопром” (Комісіонер) був укладений договір комісії №32 згідно з яким, комісіонер зобов’язався від імені та за рахунок комітента здійснити реалізацію нерезидентам України партій товару згідно із специфікаціями, укладати договори (контакти) купівлі-продажу, вчиняти інші дії необхідні для виконання доручень комітента.

Пунктом 5.3 договору встановлено, що комісійна винагорода комісіонера і винагорода за делькредере складає 1000грн. за кожну партію реалізованого товару.

Згідно із специфікацією №1 від 29.09.2003р. та акту приймання-передачі товару на комісії від 29.09.2003р. відповідач-2 отримав труби н/ж ф 08х18Н10Т ТУ 14-3-1780-91 на загальну суму 2831732,42грн.

20.11.2003р. між ПП „Металопром” (Продавець) і фірмою “R.S.N.&F.LLC” WYOMING, USA (Покупець) укладений контракт №49/10 купівлі-продажу вищевказаних труб на загальну суму 531298,87дол.США.

30.11.2003р. відповідачем-2 був наданий позивачу звіт комісіонера, в якому вказано на виконання останнім умов договору комісії щодо укладення зовнішньоекономічного контракту та реалізації товару.

Також, 30.12.2003р. відповідачами по даній справі підписаний акт здачі-приймання виконаних робіт до договору комісії згідно з яким:

-          комісіонером виконана робота з продажу товару;

-          підлягає сплаті комітентом 7299,71грн.

У зв’язку з реалізацією нерезиденту труб ПП „Металопром” було перераховано ВАТ “Дніпропетровськгаз” платіжними дорученнями від 10.01.2004р. №692 –2500000грн., від 14.01.2004р. №3 –325585,86грн.

Суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову з таких підстав.

Частиною 1 статті 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Предметом доказування по даній справі є наявність у відповідачів на час укладення спірного договору комісії мети на приховування доходів від оподаткування.

Матеріали справи дозволяють зробити беззаперечний висновок про те, що позивачем та третьою особою не доведені обставини наявності в діях ВАТ “Дніпропетровськгаз” і ПП „Металопром” мети завідомо суперечної інтересам держави і суспільства, як умови застосування ст.49 ЦК УРСР.

Так, податковими органами зазначено, що протизаконними діями відповідач-2 створив для відповідача-1 умови для безпідставного збільшення валових витрат та податкового кредиту при сплаті комісійної винагороди, а також для застосування нульової ставки ПДВ при оподаткуванні експортованого товару.

В підтвердження вказаних обставин заявники посилаються виключно на факти, які стосуються укладання та виконання не спірного договору комісії, а зовнішньоекономічного контракту купівлі-продажу №49/10 від 20.11.2003р.

Однак, викладені податковими органами доводи не можуть свідчити про наявність умислу у відповідачів на ухилення від сплати податків саме при укладенні договору комісії від 29.09.2003р. №32.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо ухилення ВАТ “Дніпропетровськгаз” від сплати податків при виконані спірного договору. Встановлення вказаних обставин є обов’язковим для висновку про наявність в діях відповідачів відповідного умислу. Наведене зумовлено наступним.

Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 28.04.1978р. “Про судову практику в справах про визнання угод недійсними” при розгляді справ про визнання угоди недійсною на підставі ст.49 Цивільного кодексу України (1540-06) судам слід мати на увазі, що дія цієї норми поширюється на угоди, які укладені з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства, тобто порушують основні принципи існуючого суспільного ладу. До них, зокрема, належать угоди, спрямовані на використання всупереч закону колективної, державної або чиєїсь приватної власності з корисливою метою, приховування фізичними та юридичними особами від оподаткування доходів, використання майна, що знаходиться у їх власності або користуванні, на шкоду правам, свободам і гідності громадян інтересам суспільства, на незаконне відчуження землі або незаконне нею користування, розпорядження чи придбання всупереч встановленим правилам предметів, вилучених з обігу або обмежених у обігу.

Задовольняючи позов у такій справі, суд повинен у рішенні вказати, у чому конкретно полягала завідомо суперечна інтересам держави і суспільства мета укладення угоди і хто з її учасників мав умисел на досягнення цієї мети.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України “Про деякі питання застосування законодавства про відповідальність за ухилення від сплати податків, зборів, інших обов’язкових платежів” від 08.10.2004 №15 ухилення від сплати податків, зборів, інших обов’язкових платежів може бути вчинене як шляхом неподання документів, із їх обчисленням та сплатою до бюджетів чи державних цільових фондів (податкових декларацій, розрахунків, бухгалтерських звітів і балансів тощо), так і шляхом приховування об’єктів оподаткування, а також шляхом заниження об’єктів оподаткування та іншими способами. При цьому неподання податкової декларації, як правило, є одночасно і приховуванням об’єктів оподаткування.

За умови відсутності доказів ухилення від сплати податків неможливо зробити висновок про наявність в діях сторін мети завідомо суперечної інтересам держави і суспільства про укладенні договору комісії.

При прийнятті рішення суд також враховує, що постановою  Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24.12.2004р. скасовано постанову від 21.10.2004р. про порушення кримінальної справи за фактом ухилення від сплати податків в особливо великих розмірах посадовими особами ВАТ “Дніпропетровськгаз” за ст.212 ч.3 КК України при виконанні спірного договору комісії.

Вимога СДПІ у м. Дніпропетровську про стягнення 2832885,57грн. є взагалі недоречною, так як відповідна сума перераховувалась в межах контракту №49/10 від 20.11.2003р. Як зазначалось вище предметом правовідносин за договором комісії було надання послуг комісіонером та сплата комісійної винагороди комітентом.

Стосовно посилань позивача та третьої особи суд зазначає наступне. Відповідні доводи  податкових органів в будь-якому випадку не можуть бути підставою для визнання договору комісії недійсним, оскільки стосуються обставин укладання та виконання зовнішньоекономічного контракту і встановлення таких обставин виходить за межі доказування по справі.

Зазначений контракт був виконаний ПП “Металопром” та нерезидентом, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Не можуть свідчити про наявність у відповідачів умислу при укладенні договору комісії такі обставини як відсутність в контракті вказівки документів, якими керувався менеджер нерезидента при підписанні такого контракту, зупинення діяльності нерезидента, переконання чи не переконання ПП „Металопром” в наявності повноважень перевізника вантажу, обставини  щодо перетину митного кордону.

Враховуючи безпідставність доводів ДПА у Дніпропетровській області і СДПІ у м. Дніпропетровську, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог та вимог третьої особи.

На підстав викладеного керуючись ст. ст. 94, 160-163,  п.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексом Адміністративного судочинства України, суд-

постановив :

Відмовити в задоволенні позову державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області.

Відмовити в задоволенні позову спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Дніпропетровську.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки та порядку, передбачені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                Н.Б.Кеся

Дата підписання постанови у повному обсязі  –11.04.2007р.