ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

13.03.07 р.                                                                               Справа № 11/413

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Л.Ф.Чернота

при секретарі судового засідання  Семенюшко Г.Р.

Представники :

Від позивача: Ігнатова Н.О. – за довіреністю

Від відповідача: Коротенко Р.О. – за довіреністю

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Державного підприємства “Донецька залізниця” м.Донецьк

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” м.Маріуполь

про стягнення  538 444,80грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство “Донецька залізниця” м.Донецьк, звернувся до господарського суду з вимогою стягнути з відповідача, Відкритого акціонерного товариства “Металургійний комбінат “Азовсталь” м.Маріуполь, суми 538 444,80 грн.

В  обґрунтування позову позивач посилається на копію договір № 1/27 від 14.06.99р., копії актів про затримку вагонів №№ 615, 605, 609, 596, 604, 620, 588, 623, копії накопичувальних карток №№ 2605511, 2605516, 2605525, 2605526, 2605527, 2605528, 2605529, 0506568 та  інше.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 09.01.07р. заперечує за тих підстав, що згідно п.5 Правил зберігання вантажу (затверджені Наказом Мінтрансу України від 21.11.00р. № 644), у випадку, якщо отримувач не вивіз вантаж з місця загального користування в строки, встановленні ст.46 Статуту залізниць України (згідно якої вантаж зберігається на станції без оплати продовж доби), з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу.

Відповідач також зазначає, що вагони, які прибули у березні 2006року на адресу                   ВАТ МК “Азовсталь” по залізничним накладним №№ 45205966, 45205874, 48043644,45205901, 45205889, 45205932, 48043518 приймались позивачем без згоди відповідача до парку ст.Сартана Донецької залізниці та затримувалися до передачі комбінату на строк 1 до 5 діб, на підставі чого відповідач не визнає свою вину в порушення ст.46 Статуту залізниць України щодо  встановленого терміну вивезення вантажу.

Відповідачем надано до суду довідку про час наявності вільних колій прийому парку ст.Сартана ВАТ “МК “Азовсталь” за період з 01.03.06р. до 07.04.06р., а також складені                  станцією акти загальної форми № 615 від 20.03.06р., № 605 від 10.03.06р., № 609 від 15.03.06р., № 596 від 05.03.06р., № 604 від 10.03.06р., № 620 від 24.03.06р., № 588 від 02.03.06р., № 623 від 23.03.06р. згідно яких залізничні колії Відкритого акціонерного товариства “Металургійного комбінату “Азовсталь”, на які здійснювався прийом вантажу від залізниць (21, 22, 23 колії), були вільні тривалий час, але незважаючи на цей факт, позивач не подавав відповідачу вагони, які прибули по залізничним накладним №№ 45205966, 45205874, 48043644,45205901, 45205889, 45205932, 48043518.

Крім того, відповідач вказує на те, що акти загальної форми №№ 615, 605, 609, 596, 604, 620, 588, 623 складені ст.Сартана Донецької залізниці, на які посилається Державне підприємство “Донецька залізниця” м.Донецьк, на думку відповідача, складені з порушенням вимог п.8 р.6 “Правил користування вагонами та контейнерами” - без участі представників комбінату. Відповідач також посилається на те, що у вказаних актах не зазначені причини затримки, час початку та час закінчення затримки вагонів. ВАТ “Азовсталь” зазначає, що розбіжностей по часу передачі вагонів не має, вагони були здані комбінату на тимчасовий простій по закінченню часу затримки, відомості нарахування плати за використання вагонами комбінатом були підписані. Плата за користування вагонами, згідно ст.119 Статуту залізниць України відповідачу  не нараховувалась та не стягувалась, таким чином, відповідач робить висновок, що затримка вагонів була не з вини ВАТ “Азовсталь”. Відповідач у запереченнях наводить, що позивачем при подачі позову пропущений строк позовної давності, зазначений в ст.137 Статуту залізниць України, який складає шість місяців з дня настання події, що стала підставою для подання  позову.

З огляду на зазначене відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні              позовних вимог.

У поясненнях на заперечення відповідача від 22.01.2007р. Державне підприємство             “Донецька залізниця” м. Донецьк зазначає, що вагони із вантажем, що надійшли на адресу відповідача, не були ним прийняті на залізничну під’їзну колію, що стало причиною їх затримки. Позивач вказує на те, що зазначені обставини засвідчені також записами у «Журналі обліку покинутих поїздів у головний парк ст.Сартана» та підтверджується підписами представників відповідача, отже вагони з вантажем знаходилися на місцях загального користування ст.Сартана, тому після закінчення доби безоплатного зберігання, залізницею був нарахований збір за зберігання вантажу.

Позивач також не згоден із заявою відповідача щодо перебігу строку позовної давності на час пред’явлення позову, в обґрунтування чого посилається на п.2 ст.137 Статуту залізниць України: Зазначений шестимісячний термін обчислюється:

а) щодо стягнення штрафу за невиконання плану перевезень - після закінчення п’ятиденного терміну, встановленого для сплати штрафу;

б) в усіх інших випадках - з дня настання події, що стала підставою для подання позову.

Підставою для подання позову про стягнення 538 444.80грн. Державне підприємство “Донецька залізниця” вважає відмову відповідача, який підписав накопичувальні картки із зауваженнями, від оплати нарахованих платежів. Накопичувальні картки підписані 26.05.06р., таким чином, позивач вважає саме цю дату, згідно ст.137 Статуту, з якої обчислюється термін позовної давності.

До матеріалів справи надано акт звірки щодо зайнятості колій прийому парку станції Сартана ВАТ «МК «Азовсталь» № 2 від 07 лютого 2007року, в якому вказується графік вільних колій прийому парку станції Сартана ВАТ «МК «Азовсталь» за період з 01.03.06р. до 07.04.06р., з якого вбачається, що на момент прийому потягу № 2203 прийнятий 20.03.06р.                 о 19:02год. в головний парк ст.Сартана Донецької залізниці (акт № 615), залізнична колія № 23 вільна з 18:35год. до 19:50год.; на момент прийому потягу № 2711 23.03.06р. о 16:55год. в головний парк ст.Сартана Донецької залізниці (акт № 623) залізнична колія № 21 вільна з 16:10год. до 18:40год.; затримка потягів №№ 2907, 2697, 2901, 2523, 2503, 2613 відбулася по незалежним від ВАТ «МК «Азовсталь» причинам, оскільки на цей час причина затримки (зайнятість колії прийому), яка згідно ст.119 Статуту залізниць України є залежною від комбінату, усунена.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Справа слуханням була відкладена, згідно ст.ст.69, 77 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,                  господарський суд встановив, що у період з 2 по 24 березня 2006 року на станцію Сартана Державного підприємства “Донецька залізниця” на адресу Відкритого акціонерного підприємства “Металургійний комбінат “Азовсталь” надходили вантажі за перевізними документами №№ 45205966, 45205874, 48043644, 45205901, 45205889, 45205932, 48043518. При цьому зазначені вантажі своєчасно не приймалися одержувачем через зайнятість фронтів вивантаження, у зв’язку з чим вагони із вантажем затримувалися на станції призначення в очікуванні подачі  на під’їзну колію.

Відповідно до ст.46 Статуту залізниць України вантажі, що прибули, зберігаються на  станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно п.8 “Правил зберігання вантажів”, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, збір за зберігання вантажів у разі затримки вагонів з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станціях призначення та на підходах до неї, на прикордонних припортових станціях тощо).

Пунктом 8 “Правил користування вагонами і контейнерами”, затверджених наказом           Міністерства транспорту України від 25 лютого 1999р. № 113, передбачено, що у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки подавання на під’їзну колію вагонів і їх номери.    У відповідності з цією нормою станцією Сартана були складені акти загальної форми №№ 615, 605, 609, 596, 604, 620, 588, 623, від підпису яких представник відповідача відмовився.

Відповідно до ст.46 Статуту залізниць України, п.п.5.8 «Правил зберігання вантажів»              за ставками, визначеними п.п.2.1 п.2 розд.2 «Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України. Тарифне керівництво № 1», затвердженого наказом Міністерства транспорту України від 15.11.99р. № 551, залізницею був нарахований збір за зберігання вантажу на станції понад встановлений термін у розмірі 538 444,80грн. (в т.ч. ПДВ – 89 740,80грн.)    та оформлені накопичувальні картки №№ 2605511, 2605516, 2605525, 2605526, 2605527, 2605528, 2605529, 0506568.

Зазначені накопичувальні картки відповідач підписав із зауваженням, від оплати нарахованого збору за зберігання вантажу відмовився, посилаючись на порушення залізницею п.п.9, 10, 16 б «Правил перевезення вантажу».

Таким чином, позивач своєчасно не прийняв вантаж за перевізними документами №№45205966, 45205874, 48043644, 45205901, 45205889, 45205932, 48043518, посилаючись на зайнятість фронтів вивантаження, але згідно довідки про час наявності вільних колій прийому парку ст.Сартана ВАТ “Азовсталь” за період з01.03.06р. до 07.04.06р., а також складені станцією акти загальної форми № 615 від 20.03.06р., № 605 від 10.03.06р., № 609 від 15.03.06р., № 596 від 05.03.06р., № 604 від 10.03.06р., № 620 від 24.03.06р., № 588 від 02.03.06р., № 623 від 23.03.06р., згідно яких залізничні колії ВАТ “Азовсталь”, на які здійснювався прийом вантажу від залізниці (21, 22, 23 колії), були вільні тривалий час, але незважаючи на цей факт, позивач не подавав відповідачу вагони, які прибули по залізничним накладним №№ 45205966, 45205874, 48043644, 45205901, 45205889, 45205932, 48043518. Про наявність вільних колій свідчить також акт № 2 від 07.02.07р. станції Сартана Донецької залізниці та станції Сартана ВАТ «МК «Азовсталь», в якому вказується графік вільних колій прийому парку станції Сартана ВАТ «МК «Азовсталь» за період з 01.03.06р. до 07.04.06р., з якого вбачається які колії були вільні на момент приходу потягів.

За вказаних обставин, суд вважає, що позов Державного підприємства «Донецька залізниця» м.Донецьк не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.46, 119, 137 Статуту залізниць України, Правилами користування вагонами і контейнерами, п.п.5.8 «Правил зберігання вантажів» за ставками, визначеними                  п.п.2.1 п.2 розд.2 «Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України. Тарифне керівництво № 1», ст.ст.42, 43, 22, 33, 36, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог – відмовити.

У судовому засіданні 13.03.2007р., за згодою сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення підписаний 16.03.2007р.

Суддя                                                                         Чернота Л.Ф.