ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.07 р.                                                                             Справа № 41/136а

м. Донецьк, вул. Артема, 157 к. 223

Суддя господарського суду Донецької області                       С.А. Гончаров                              ____

при секретарі судового засідання Возневій Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом:           Артемівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства

глухих, м. Артемівськ

до відповідача:     Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Артемівськ

про     скасування податкового повідомлення-рішення від 20.11.2006 року № /0

Позивач, Артемівське учбово-виробниче підприємство Українського товариства глухих, звернувся до суду з позовною заявою до Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції, про скасування податкового повідомлення-рішення від 20.11.2006 року № /0 та стягнення суми бюджетної заборгованості за квітень 2005 року в сумі 32491,00грн. та пені за несвоєчасне відшкодування станом на 01.04.2007 р. в сумі 2685,15грн.

Ухвалою від 23.04.2007р. позовна заява була прийнята до розгляду, та було відкрито провадження в адміністративній справі № 41/136а.

Цією ж ухвалою роз’єднані у самостійне провадження позовні вимоги Артемівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих до Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення від 20.11.2006 року № /0 та про стягнення суми бюджетної заборгованості за квітень 2005 року в сумі 32491,00 грн. та пені за несвоєчасне відшкодування станом на 01.04.2007 року в сумі 2685,15 грн.

Адміністративній справі за позовом Артемівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих до Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення від 20.11.2006 року № /0 присвоєно номер 41/136а.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідачем з 28.08.2005 року було проведено позапланову виїзну документальну перевірку з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період з 01.04.2005 року по 01.08.2005 року, за наслідками якої складено довідку від 12.10.2005 року № 21/23, відповідно до якої порушень не виявлено. 20.11.2006 року відповідачем додатково до зазначеної довідки складений акт № 1495/23/03972560, в якому виключене бюджетне відшкодування за квітень 2005 року в розмірі 11028,00 грн. На підставі зазначеного акту прийняте податкове повідомлення-рішення № /0 від 20.11.2006 року, зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 11028,00 грн., яке, на підставі Закону України „Про податок на додану вартість”, позивач просить скасувати.

Позивачем зазначено, що накази ДПА України, на які посилається відповідач, є внутрішньовідомчими інструкціями та не мають сили закону.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, посилаючись на п. 1.8 ст. 1 Закону України "Про податок на додану вартість", яким встановлено, що бюджетне відшкодування – це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою у випадках, зазначених цим законом. Відповідачем зазначено, що за результатами зустрічних перевірок постачальників позивача до виробника, згідно відповіді ДПІ у Голосіївському районі м. Києва, факт сплати сум ПДВ по ланцюгу за участю ТОВ „Ерматекс” в якості виробника не підтверджено, оскільки ТОВ „Ерматекс” знаходиться в стадії ліквідації та відсутня інформація про місцезнаходження вказаного підприємства. Таким чином, сума, яка не підтверджена зустрічними перевірками по постачальникам до виробника, склала 11028 грн. та, оскільки факт сплати сум ПДВ по ланцюгу за участю ТОВ „Ерматекс” в якості виробника не підтверджено, відповідач вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими.

Під час підготовчого провадження сторонами визнаний факт правомірності формування позивачем податкових зобов’язань та податкового кредиту у квітні 2005 року.

У судовому засіданні судом досліджені надані сторонами документи: податкова декларація з ПДВ за квітень 2005 року, розрахунок частки бюджетного відшкодування, розрахунок коригування сум ПДВ, довідка від 12.10.2005 року № 21/23, акт від 20.11.2006 року № 1495/23/03972560, податкове повідомлення-рішення від 20.11.2006 року № /0, листи, дозвіл на право користування пільгами з оподаткування, прибуткові ордери, видаткові накладні, податкові накладні, рахунки-фактури, відомості дебетових платежів.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані сторонами докази суд встановив:

Артемівським учбово-виробничим підприємством Українського товариства глухих до Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції надавалась податкова декларація з податку на додану вартість за квітень 2005 року, згідно із якою сума ПДВ, яка підлягає відшкодуванню з бюджету за підсумками поточного звітного періоду становить 48887 грн., податковий кредит за відповідний період становить 50873 грн.

Відповідачем проведено позапланову виїзну документальну перевірку позивача  з  питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період з 01.04.2005 року по 01.08.2005 року, за результатами якої складено довідку від 12.10.2005 року № 21/23. Відповідно до зазначеної довідки порушень позивачем законодавства не встановлено.

На підставі отриманих відповідей на зустрічні перевірки по основним постачальникам позивача щодо непідтвердження дійсно здійснених операцій та факту включення сум ПДВ постачальниками до складу податкових зобов’язань у декларації з ПДВ за відповідний період, фахівцями Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції проведено позапланову невиїзну документальну перевірку позивача з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість за квітень 2005 року. За результатами зазначеної перевірки відповідачем складено акт від 20.11.2006 року № 1495/23/03972560 (далі - "акт перевірки").

Актом перевірки встановлено порушення позивачем п. 1.8 ст. 1, п.п 7.4.1 п. 7.4. ст. 7  Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого завищено суму бюджетного відшкодування за квітень 2005 року у розмірі 11028 грн.

На підставі висновків акту перевірки керівником відповідача прийняте податкове повідомлення-рішення від 20.11.2006 року № /0, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за квітень 2005 року у розмірі 11028 грн.

Відповідач у поясненнях та згідно із актом перевірки пояснив, що порушення встановлено ним наступним чином.

Достовірність нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період з 01.04.2005 року по 01.08.2005 року перевірена у ході позапланової виїзної документальної перевірки позивача, результати якої зафіксовані довідкою № 21/23/03972560 від 12.10.2005 року. За результатами перевірки порушень не встановлено. При проведенні зазначеної перевірки на виконання вимог наказів ДПА України № 196 від 24.04.2003 року „Щодо здійснення ефективного контролю за правомірність відшкодування з бюджету сум ПДВ юридичним особам”, № 386/ДСК від 06.09.2005 року, були направлені запити на проведення зустрічних перевірок по основним постачальникам з метою встановлення фактичних обставин здійснених операцій, у тому числі факту включення постачальниками сум ПДВ, які підлягають підтвердженню, до складу податкових зобов’язань у декларації з ПДВ за відповідний період.

При відстеженні ланцюгів до виробника по основним постачальникам позивача, які формували податковий кредит квітня 2005 року, відповідачем встановлена неможливість доказу фактичних обставин здійснених операцій, у тому числі факту включення постачальниками сум ПДВ, які підлягають підтвердженню, до складу податкових зобов’язань у декларації з ПДВ за відповідний період та сплати ПДВ до бюджету по ланцюгам на суму ПДВ, яка підлягає відшкодуванню за квітень 2005 року в розмірі 11028 грн.: Артемівський УВП УТОГ – ТОВ „Моноліт”, м. Київ (посередник) – ПП „Аспект1”, м. Сімферополь (посередник) – ТОВ „Ерматекс”, м. Київ.

За результатами зустрічної перевірки ТОВ „Ерматекс” відповідачем було отримано листі-відповіді ДПІ у Голосіївському районі м. Києва від 01.02.2006 року, 1795/7/23, від 18.02.2006 року № 3300, від 26.04.2006 року № 8352, від 10.11.2006 року № 20901/7/23-702. Згідно із зазначеними відповідями, факт формування податкових зобов’язань та сплати податку до бюджету ТОВ „Ерматекс” по взаємовідносинах з ПП „Аспект1” не підтверджено, оскільки згідно бази даних АІС РПП місцезнаходження ТОВ „Ерматекс” не встановлено, та за рішенням суду проводиться ліквідаційна процедура ТОВ „Ерматекс”.

Таким чином, при відстеженні ланцюгів до виробника по основним постачальникам позивача, які формували податковий кредит квітня 2005 року, актом перевірки встановлена неможливість доказу фактичних обставин здійснення операцій, у тому числі включення постачальниками сум ПДВ, які підлягають підтвердженню, до складу податкових зобов’язань у декларації за квітень 2005 року, та сплати ПДВ до бюджету по ланцюгу на суму ПДВ, яка підлягає відшкодуванню, у розмірі 11028 грн. по ТОВ „Ерматекс”, яке звітувало у відповідному періоді з нульовими показниками.

Відповідач вказує у акті перевірки, що за змістом Закону України „Про податок на додану вартість”, бюджетне відшкодування – це сума, що підлягає поверненню платнику податків з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку, а платник податку – це особа, яка зобов’язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем.

У зв’язку з таким та за відсутності факту формування податкових зобов’язань за квітень 2005 року у сумі ПДВ 11028 грн. і сплати податку до бюджету ТОВ „Ерматекс”, відповідач в акті перевірки робить висновок про порушення позивачем п. 1.8 ст. 1 Закону України „Про податок на додану вартість”, в результаті якого позивачем завищено суму податку на додану вартість, заявлену до відшкодування з бюджету за податковими деклараціями за квітень 2005 року у розмірі 11028 грн.

Такі висновки відповідача не узгоджуються з вимогами законодавства та спростовуються матеріалами справи з огляду на наступне.

Відповідно до п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Правомірність формування позивачем податкового кредиту у декларації з ПДВ за квітень 2005р. згідно із п.п 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” – у частині внесення до податкового кредиту періоду податку, сплаченого (нарахованого) у зв’язку з придбанням продукції позивачем у ТОВ „Моноліт” – доводиться матеріалами справи, зокрема, прибутковими ордерами від 19.04.2005 року та від 20.04.2005 року, видатковими накладними від 19.04.2005 року № 000937, № 000936, рахунками-фактурами та податковим накладними, отриманими позивачем.

Крім того, як зазначалось, сторонами був визнаний факт правомірності формування позивачем податкових зобов’язань та податкового кредиту у квітні 2005 року. Також, достовірність нарахування позивачем бюджетного відшкодування податку на додану вартість за період з 01.04.2005 року по 01.08.2005 року підтверджена довідкою позапланової виїзної документальної перевірки позивача  від 12.10.2005 року № 21/23.

Згідно із п. 1.8 ст. 1 Закону України „Про податок на додану вартість” (у редакції, яка діяла у час складення та подання платником податку декларації) бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з п.п.7.7.1 ст.7 Закону України  “Про податок на додану вартість” (що був чинними в період подання декларації) у разі, коли  за результатами звітного періоду  сума, визначена  як різниця між загальною сумою податкових зобов’язань, що виникли у зв’язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду  та сумою податкового кредиту  звітного періоду має від’ємне значення, така  сума підлягає відшкодуванню  платнику податку з Державного бюджету  України  протягом місяця наступного після подачі декларації.

Згідно з Законом України „Про податок на додану вартість”, яким визначено ставки та механізм справляння податку на додану вартість, обов’язок щодо визначення об’єкта оподаткування, нарахування податку та його утримання у покупця товарів або послуг, правильність обчислення та декларування податку, видачу податкових накладних покладено на платника податку – продавця товару.

Обов’язок сплатити нарахований продавцем ПДВ у складі ціни товару або послуг та отримати належним чином оформлену податкову накладну, у підтвердження сплати податку, законом покладений на платника податку – покупця.

Закон України „Про податок на додану вартість” не містить у собі норми, яка б покладала відповідальність на платника податку – покупця товару (послуг) за правильність визначення платником податку – продавцем об’єктів оподаткування, правильність відображення їх у податкового обліку та інше.

Із змісту пункту 1.8 ст. 1 Закону України „Про податок на додану вартість” вбачається, що „бюджетне відшкодування” – це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою у випадках, визначених цим Законом, що дає підстави вважати, що вказана правова норма є відсильною нормою до інших правових норм цього закону. Нормами Закону України „Про податок на додану вартість” визначено ставки та механізм справляння податку на додану вартість, покладено на платника податку – продавця товару обов'язок щодо визначення об’єкта оподаткування, нарахування податку та його утримання у покупця товарів або послуг, правильність обчислення та декларування податку, видачу податкових накладних, а обов’язок сплатити нарахований продавцем ПДВ у складі ціни товару або послуг та отримати належним чином оформлену податкову накладну у підтвердження сплати податку законом покладений на платника податку – покупця.

При цьому, Закон України „Про податок на додану вартість” не містить у собі норми, яка б  передбачала обов’язок покупця товару – платника податку сплачувати нарахований йому продавцем у складі ціни товару ПДВ безпосередньо до державного бюджету та яка б покладала відповідальність на платника податку – покупця товару (послуг) за правильність визначення платником податку – продавцем об’єктів оподаткування, правильність відображення їх у податковому обліку та інше. Зважаючи на викладене, доводи податкового органу щодо обов’язку платника податку – покупця товару доводити надмірну сплату ПДВ саме до державного бюджету, а також про залежність права платника податку – покупця на податковий кредит від перевірки всіх постачальників по всьому ланцюгу, є такими, що не відповідають встановленому законодавчо механізму справляння цього виду податку.

Таким чином, відповідно до п. 1.8 ст. 1 , п.п 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” сумою, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету, у зв’язку з надмірною сплатою є саме від’ємне значення за результатами звітного періоду. Від’ємне значення ПДВ є коштами платника податку, які він сплатив продавцям товару відповідно до вимог Закону України „Про податок на додану вартість”. Цим законом встановлені умови та гарантії повернення цих коштів у вигляді обов’язку держави на підставі декларації здійснити повернення коштів за результатами звітного періоду. З огляду на наведене, доводи податкового органу про залежність права платника податку –покупця на податковий кредит від сплати податку до бюджету всіма постачальниками по всьому ланцюгу, є такими, що не відповідають законодавчо встановленому  механізму цього виду податку.

Право на відшкодування від’ємної різниці є матеріальним правом позивача, отже зменшення бюджетного відшкодування ПДВ порушує його право власності, захист якого гарантовано першим реченням частини першої статті першої Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основних свобод, яка набрала чинності для України 11.09.1997р. та у відповідності до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, зменшення відповідачем суми бюджетного відшкодування за квітень 2005р. на 11028 грн. на підставі п. 1.8 ст. 1 Закону України „Про податок на додану вартість” у зв’язку із можливою несплатою до бюджету податку на додану вартість ТОВ „Ерматекс”, є неправомірним та необґрунтованим, а податкове повідомлення-рішення від 20.11.2006 року № /0 є таким, що не відповідає нормам Закону України „ Про податок на додану вартість”.

Враховуючи викладене, позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 19, 57 Конституції України,  ст. 1,7 Закону України ”Про податок на додану вартість”, ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 45-46, 47-51, 56-59,   69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 160, 162, 163, 167, 185-186, 254 пунктами 6, 7 розділу 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги Артемівського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих до  Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції про скасування податкового повідомлення-рішення від 20.11.2006 року № /0 – задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Артемівської об’єднаної державної податкової інспекції від 20.11.2006 року № /0.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку на подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя