ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2007 р.                                                                                Справа № 13/86-07

Суддя господарського суду Тісецький С.С.

при секретарі судового засідання Фотченко М.О. , розглянувши матеріали справи

за позовом:Вінницького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів м. Вінниця

до:Сільськогосподарського Виробничого кооперативу "Чернявка" с. Чернявка

штраф на суму 8045,42 грн.

Представники :

позивача     :   Філіпова Л.Т. ,  доручення №13/86-07, 27.03.07

відповідача :   Бридун В.І. керівник

ВСТАНОВИВ :

Фіксація судового процесу шляхом звукозапису не здійснювалась в зв’язку з неподанням клопотання про застосування засобів технічної фіксації судового процесу,  оскільки відповідно до ч.7 ст.81-1 ГПК України технічна фіксація судового процесу це право, а не обов’язок суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, надавши юридичну оцінку поданих до справи доказів, суд з’ясував:

Згідно звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2005 рік складеного відповідачем загальна чисельність працівників, які працювали на підприємстві в 2005 р. складала 207 чол.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4% від загальної чисельності працюючих, що становить 8 робочих місць. Відповідач не забезпечив встановленого нормативу робочих місць для інвалідів, тоді як відповідно до п.5 Постанови Кабінету Міністрів України №314 від 03.05.1995 р. «Про організацію робочих місць та працевлаштування інвалідів» підприємства мають розробити  заходи  щодо  створення  робочих місць  для  інвалідів,  включають  їх  до  колективного  договору, інформувати центри зайнятості,  місцеві органи соціального  захисту населення  та  відділення  Фонду соціального захисту інвалідів про створення (пристосування) робочих  місць  для  працевлаштування інвалідів.

Згідно листа Козятинського районного центру зайнятості № 04/775 від 16.11.2006 р., відповідач з проханням про працевлаштування інвалідів до центру на протязі 2005р. не звертався.

Згідно звіту за 2005 рік у відповідача працювало 8 інвалідів.

Однак при проведенні перевірки Фондом соціального захисту інвалідів фактично на підприємстві працювало 6 інвалідів. Двоє інвалідів з поданого звіту відповідача на період подання звіту не були інвалідами, що підтверджується довідками Пенсійного фонду України в Оратівському районі №552/03/01-33 від 08.08.2005р.; №551/03/01-33 від 08.08.2005р.

Отже за 2005 рік у відповідача фактично  працювало  6 інвалідів.

Статтею 20 Закону  України від 21.03.1991 р. № 875-ХП “Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні” встановлено, що підприємства (об'єднання), установи і організації незалежно від форми власності і господарювання, де кількість працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим частиною першою статті 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду України соціального захисту інвалідів штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві (в об'єднанні), в установі, організації за кожне робоче місце, не зайняте інвалідом.

Згідно звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2005 рік середньорічна заробітна плата штатного працівника, який працює на підприємстві – відповідача складає 4022,71 грн.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за період 2005 року за не створення  робочих місць для інвалідів складає 8045,42 грн.

Відповідно до ч.3 ст.20 Закону України « Про основи соціальної захищеності інвалідів і Україні», сплату штрафних санкцій підприємства (об'єднання), установи і організації провадять відповідно до закону  за  рахунок  прибутку, який  залишається  в їх розпорядженні після сплати всіх податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідач доказів щодо проведення розрахунків з позивачем, всупереч ст.33ГПК України та ухвали від 07.03.2007 р. суду не надав.

Отже позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості за не створення робочих місць для інвалідів в розмірі 4022,71 грн., підлягають задоволенню.

Керуючись, ст.19,20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» п.5 Постанови Кабінету Міністрів України №314 від 03.05.1995 р. «Про організацію робочих місць та працевлаштування інвалідів» ст.158-163 КАС України, -

Керуючись ст.ст. 70, 71, 79, 86, 94, 128, 158, 162, 163, 167, 255, 257  КАС України, -

ПОСТАНОВИВ :

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Чернявка» Вінницька обл.. Оратівський р-н. с. Чернявка (інформація про реквізити: р/р 260026390 АППБ «Аваль» МФО 302247) на користь Вінницького відділення Фонду соціального захисту інвалідів м. Вінниця, вул. Пирогова, 135-а (інформація про реквізити: Держбюджет м. Вінниці р/р0002 код 21727686 в УДК у Вінницькій області м. Вінниця МФО 802015)  8045,42 грн. - основного боргу.

Відповідно до ст. 186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі шляхом подачі заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. При цьому апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження , якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до суду апеляційної інстанції через суд , який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                    Тісецький С.С.