ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

04.04.07р.

Справа № А31/133-07

За позовом
Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі  м. Дніпродзержинськ, м. Дніпродзержинськ

до відповідача
Приватного підприємства „Оптімум”, м. Дніпродзержинськ

про
стягнення штрафних санкцій

Суддя               Мороз В.Ф.
При секретарі: Джихур Т.А.

Представники:

Від позивача
Заєць Т.Г., дов. від 26.02.07р.

Від відповідача
не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, з урахуванням клопотання про зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача на свою користь суму фінансовий санкцій та пеню у розмірі 1 699,76 грн., застосовані згідно рішень про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків №1193, №1194 та №1195 від 29.12.06р.

В обґрунтування позовних вимог посилається на порушення відповідачем зобов’язань щодо своєчасної сплати  внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач до судового засідання не з’явився, згідно письмових пояснень, проти позову заперечує, посилаючись на те, що ним було частково сплачену суму заборгованості, що підтверджується наданими в матеріали справи копіями платіжних доручень.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до положень Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІV від 09.07.2003р. (надалі –Закон) на відповідача покладено обов’язок по нарахуванню, обчисленню і сплаті в установлені строки та в повному обсязі страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ст. ст. 14, 15 Закону підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання –роботодавці є платниками страхових внесків.

Відповідно до ст. 19 Закону страхові внески до солідарної системи нараховуються  для роботодавця - на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників.

Відповідно до ч.6 ст. 20 Закону страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду. Базовим звітним періодом для відповідача відповідно до Закону є календарний місяць. Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). При цьому фактичним одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу) вважається одержання відповідних сум готівкою, зарахування на банківський рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, одержання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей в рахунок зазначених виплат (доходу), фактичне здійснення із цих виплат (доходу) відрахувань,  передбачених  законодавством або за виконавчими документами, чи будь-яких інших відрахувань.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій (ч.2 ст. 106 Закону).

Відповідач зареєстрований в Управлінні пенсійного фонду України в  Заводському районі м. Дніпродзержинськ як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми фінансових санкцій та пені  у розмірі 4 047,19 грн., застосовані згідно рішень  №1193, №1194 та №1195 від 29.12.06р.  про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків. В ході судового розгляду подав клопотання про зменшення позовних вимог, згідно якого просить стягнути з відповідача суму залишку заборгованості у розмірі 1 699,76 грн., у зв’язку із частковою сплатою відповідачем заявленої до стягнення суми.

Доказів сплати суми у заявленому до стягнення розмірі відповідачем не надано. Рішення позивача в установленому законом порядку недійсним не визнано i відповідачем не виконано. Доказів, що спростовували б наведене,  відповідачем не надано.

За викладених обставин суд знаходить достатньо підстав для задоволення позову щодо стягнення 1699,76 грн.

Керуючись Законом України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.2003р., ст.  158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд:

ПОСТАНОВИВ:

Стягнути з Приватного підприємства „Оптімум” (51900,Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, вул. 8-го Березня, 26-16; р/р 1301 в Комерційному банку „Новий”; МФО 305062; ) на користь Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинськ  (51925,  Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ,  вул. Інститутська, 4; р/р003 в Дніпродзержинському відділенні №3293 ВАТ „Державний ощадний банк України”, МФО 306083; ) 1 699,76 грн.

Заява про апеляційне оскарження  постанови суду першої інстанції подається до адміністративного суду  апеляційної інстанції через суд першої інстанції протягом 10 днів  з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду  першої інстанції подається у тому ж  порядку протягом 20 днів після подання  заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                   В.Ф. Мороз