ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Чернігівської області
РІШЕННЯ

«13»лютого 2007 року                                                                           справа № 1/262/33

Позивач:          Комунальне підприємство "Ніжинтеплоенерго", , вул. Глібова 1, м. Ніжин, Чернігівська область,16600

Відповідач1:          Закрите акціонерне товариство "УКРПРОМСПІЛКА", , вул. Коцюбинського, 4Б, м. Київ 30,01030

Відповідач2:          Виконавчий комітет Ніжинської міської ради, , пл. Леніна 1, м. Ніжин, Чернігівська область,16600

Предмет спору: про визнання договору недійсним та про зобов`язання

вчинення певних дій

Суддя: В.І. Шестак

Представники сторін в судовому засіданні 30.01.07р.:

позивача: Заболотний О. М. довіреність № б/н від 30.11.2006 представник

відповідача1: Коломієць В. А. довіреність № б/н від 30.11.2006 представник

відповідача2: Макаренко Н. Г. довіреність № 3-18/112 від 23.11.2006 представник

Рішення прийнято після оголошеної в судовому засіданні перерви  згідно ст. 77  Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про визнання недійсним  договору № 18-08 від 15.10.02р. на поставку продукції та зобов`язання Ніжинського міськвиконкому вчинити дії, спрямовані на погашення заборгованості ко3штами міського бюджету перед ЗАТ „УкрПромСпілка”. При цьому  позивач посилається на те, що оспорюваний договір підписано особою з перевищенням повноважень.

Перший відповідач проти позову заперечує, посилаючись на безпідставність вимог позивача. Крім того, ним заявлено клопотання  про застосування строків позовної давності.

Другий відповідач позовні вимоги в судовому засіданні також не визнав.

В судовому засіданні позивач заявив клопотання про призначення судово-технічної експертизи на предмет визначення дати фактичного виготовлення довіреності № 2/2000 від 15.01.2000р., яке судом було відхилено.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважених представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

15 жовтня 2002р. між КП „Ніжинтеплоенерго” та ЗАТ „УкрПромСпілка” було укладено договір  № 18-08, згідно якого КП приймало на себе зобов`язання з постачання на  адресу позивача продукцію відповідно до специфікації, а ЗАТ повинно було прийняти  продукцію і здійснити її оплату.

Від імені КП договір підписано директором, а від імені ЗАТ –фінансовим директором. Як вже  зазначалося вище договір було укладено 15.10.2002р.

Відповідно до ст. 256 Цивільного  кодексу України –позовна давність –це строк, у межах якого особа може звернутися  до суду з вимогою про захист свого цивільного  права  або інтересу.

Статтею 257 Цивільного кодексу України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до  ч.4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив строку позовної давності є самостійною підставою  для відмови в позові незалежно від того, чи дійсно права позивача порушені.

Судом  не вбачається поважність причин пропуску строку позовної давності, крім того, позивачем подано клопотання  про застосування  позовної давності.

З огляду  на викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 256, 257, 267 Цивільного кодексу України, ст. ст. 82-85 Господарського-процесуального кодексу  України, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити у повному обсязі.

Суддя                                               В.І. Шестак