ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

Від  "10" травня 2007 р.                                             по
справі  № 7/50-38

за
позовом підприємця ОСОБА_1, м. Львів

довідповідача:
приватного підприємства „Рембудсервіс”, м. Ковель

про
стягнення 2919,45 грн.

Суддя          Шум М.С.

ЗА
УЧАСТЮ ПРЕДСТАВНИКІВ СТОРІН:

від
позивача: не з'явились

від
відповідача: ОСОБА_2 - директор

Суть
спору: позивач - підприємець ОСОБА_1, м. Львів звернувся до господарського суду
з позовом про стягнення з відповідача - приватного підприємства „Рембудсервіс”,
м. Ковель 2919,45 грн., в тому числі 2335 грн. заборгованості, котра виникла
внаслідок невиконання відповідачем умов угоди №НОМЕР_2р., 438,98 грн. суми
інфляційних та 145,47 грн. процентів річних, нарахованих згідно із ст. 625
Цивільного кодексу України.

Відповідач
у поясненні від 03.05.2007р. та представник ПП „Рембудсервіс” в судовому
засіданні пред'явлені до підприємства вимоги визнали в повному об'ємі.

Дослідивши
матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський
суд,-

ВСТАНОВИВ:

30
липня 2004 року між підприємцем ОСОБА_1, м. Львів та приватним підприємством
„Рембудсервіс”, м. Ковель було укладено договір на виготовлення та встановлення
металоконструкції за №НОМЕР_3у відповідності умов котрого ПП „Рембудсервіс”
зобов'язувалось виготовити та встановити позивачу металоконструкцію (торговий
контейнер). Загальна вартість договору за погодженням між сторонами становила
6095 грн., у вартість металоконструкції входили благоустрій прилеглої до
останньої території (навіс з полікарбонату, бетонна основа, бруківка біля
контейнера, водовідвід.

У
відповідності та на виконання умов зазначеної угоди позивачем було сплачено
відповідачу 50% від вартості торгового контейнера - квитанція №НОМЕР_4р. на
суму 3048 грн.

Проте
відповідач договірні зобов'язання щодо виготовлення та встановлення контейнера
не виконав, останнім було проведено лише бетонні роботи на суму 713 грн.

22.01.2005р.
укладений між сторонами договір №НОМЕР_3відІНФОРМАЦІЯ_1р. було розірвано та
підписано на заміну останнього нову угоду за №НОМЕР_5у відповідності до котрої
приватним підприємством „Рембудсервіс” було взято на себе зобов'язання щодо
повернення підприємцю ОСОБА_1. невикористаних згідно договору
№НОМЕР_3відІНФОРМАЦІЯ_1р. коштів в сумі 2335 грн. до 20 лютого 2005 року.

Умови
зазначеної угоди ПП „Рембудсервіс” не виконало, у визначений строк кошти
позивачу не повернуло, що й стало підставою для звернення позивача до суду з
відповідним позовом.

Сума
заборгованості у встановленому порядку не була спростована та заперечена
відповідачем, відповідних доказів погашення боргу шляхом повернення отриманих
коштів також не було представлено суду в процесі розгляду останнім судової
справи.

Відповідно
до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов'язки
суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з
угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

В
даному випадку, відносини між сторонами носять договірний характер, укладений
між останніми договір №НОМЕР_2р. предметом судових розглядів не виступав,
недійсним судом
не визнавався, сторонами розірваний не був, у господарського суду
відсутні будь-які підстави вважати зазначену угоду недійсною чи неукладеною.

Відповідно
до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу
України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно
із ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а
за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше                    не встановлено законом або
договором, не випливає із суті зобов'язання. Якщо у зобов'язанні встановлений
строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У
відповідності до ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється
виконанням, проведеним належним чином.

З
огляду на викладене, враховуючи укладення між сторонами договорів,
перерахування позивачем на виконання умов останніх відповідачу коштів,
отримання їх приватним підприємством „Рембудсервіс”, не проведення при цьому
виготовлення і монтажу металоконструкції, не повернення одержаних коштів у
строки та порядку, визначені угодою, суд прийшов до висновку про підставність
пред'явленого позивачем до відповідача позову щодо стягнення боргу в сумі 2335
грн.

У
відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції
за весь час прострочення платежу, а також три проценти річних від простроченої
суми.

Згідно
з представленими господарському суду розрахунками, відповідачу відповідно                                    до ст. 625
Цивільного кодексу України нараховано 438,98 грн. суми інфляційних за період з
лютого місяця 2005 року по лютий місяць 2007 року, а також 145,47 грн.
процентів річних за весь час прострочення платежу.

Розглянувши
позовні вимоги в частині стягнення суми інфляційних нарахувань та процентів річних
суд вважає, що останні нараховані підставно у відповідності до положень чинного
законодавства України, а позов в цій частині підлягає до повного задоволення.

Враховуючи,
що спір до суду було доведено з вини відповідача, витрати, пов'язані з поданням
позовної заяви до суду та розглядом справи в суді (сплата державного мита та
оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), що поніс
позивач, слід відшкодувати останньому                     у відповідності до ст.
НОМЕР_5ГПК України за рахунок ПП „Рембудсервіс”.

Враховуючи
вищевикладене, керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України,                      ст.ст. 509, 526, 527,
530, 599, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1.
Позов задовольнити повністю.

2.
Стягнути з приватного підприємства „Рембудсервіс” (м. Ковель, б-р. Л. Українки,
12/230,                     ) на користь підприємця ОСОБА_1 (м. Львів,                 АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) 2335 грн.
заборгованості, 438,98 грн. суми інфляційних та 145,47 грн. процентів річних, а
всього 2919,45 грн., 102 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та
118 грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення
судового процесу.

Суддя