ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

06.03.07                                                                                           Справа№ 2/107-18/37A

Господарський суд Львівської області в складі

головуючого-судді                                                              Мартинюка В.Я.

при секретарі судового засідання                                    Колтун Ю.М.

у відкритому судовому засіданні в м.Львові

розглянуши справу за позовом
Управління Пенсійного фонду України в Галицькому  районі м. Львова

до
Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТзОВ) „Кароліна-Маркет”

про
стягнення суми заборгованості

з участю представників:

від позивача – [...] –провідний спеціаліст-юрисконсульт (довіреність за №2520/06 від 05.03.2007 року);

від відповідача – не з‘явився,

В С Т А Н О В И В :

що Управління Пенсійного фонду України в Галицькому  районі м. Львова звернулось до господарського суду з адміністративним позовом про стягнення з ТзОВ „Кароліна-Маркет” 1411 грн. 04 коп.. заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування.

Позовні вимоги мотивовані тим, зокрема, що 1411 грн. 04 коп. заборгованість по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування відповідача за період з січня 2004 року по грудень 2006 року підтверджується поданими відповідачем звітами. Також позовна заява мотивована нормами Закону України „Про загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 року (з наступними змінами та доповненнями), Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальникими та застрахованими особами внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 року №21-1.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з наведених вище міркувань, просить його задоволити.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, не повідомив суд про причини такої неявки, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду спору, підтвердженням чого є повідомлення про вручення поштового відправлення за №1429142, а тому справа розглядається у відповідності до вимог ч.6 ст.71 КАС України, на основі наявних доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні у справі докази та давши їм оцінку, суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.15 Закону України “Про загальнообов‘язкове державне пенсійне  страхування” № 1058-ІV від 09.07.2003 року, платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, зокрема, підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

У відповідності до повідомлення позивача за №2496/04 від 03.03.2007 року, відповідач перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України  в Галицькому районі м.Львова.

Пунктом 4 частини 2 статті 17 цього ж Закону передбачено, що страхувальник зобов'язаний  подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом.

В матеріалах справи наявні Розрахунки суми страхових внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування та додатки до них за період з січня 2004 рік по грудень 2006 року, в рядках 8  яких визначено загальну суму страхових внесків, зокрема, за січень 2004 року –12 грн. 83 коп., за лютий 2004 року –609 грн. 73 коп., за березень 2004 року –295 грн. 84 коп., за квітень 2004 року –271 грн. 13 коп., за травень 2004 року 308 грн. 38 коп., червень 2004 року –277 грн. 92 коп., за липень 2004 року –274 грн. 79 коп., за серпень 2004 року –274 грн. 31 коп., за вересень 2004 року –294 грн. 64 коп., за жовтень 2004 року –309 грн. 06 коп., за листопад 2004 року –291 грн. 58 коп., за грудень 2004 року 295 грн. 33 коп., а також в рядках 9 за січень 2005 року –362 грн. 78 коп., за лютий 2005 року –341 грн. 28 коп., за березень 2005 року –355 грн. 40 коп., за квітень 2005 року –365 грн. 98 коп., за травень 2005 року –388 грн. 28 коп., за червень 2005 року –387 грн. 93 коп., за липень 2005 року –398 грн. 65 коп., за серпень 2005 року –387 грн. 93 коп., за вересень 2005 року –405 грн. 43 коп., за жовтень 2005 року –463 грн. 74 коп., за листопад 2005 року –348 грн. 83 коп., за грудень 2005 року –348 грн. 83 коп., за січень 2006 року –365 грн. 04 коп., за лютий 2006 року –365 грн. 04 коп., за березень 2006 року –365 грн. 04 коп., за квітень 2006 року – 507 грн. 00 коп., за травень 2006 –507 грн. 00 коп., за червень 2006 року –490 грн. 51 коп., за липень 2006 року –501 грн. 28 коп., за серпень 2006 року –507 грн. 00 коп., за вересень 2006 року –507 грн. 00 коп., за жовтень 2006 року - 507грн. 00 коп., за листопад 2006 року –507 грн. 00 коп., за грудень 2006 року –507 грн. 00 коп..

Згідно п.6 ст.20 згаданого Закону,  страхувальники зобов'язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Як вбачається з рішення позивача за №771 від 01.06.2006 року за несвоєчасну сплату страхових внесків, до відповідача були застосовані штрафні санкції в сумі 219 грн. 16 коп. та нараховано пеню в сумі 69 грн. 67 коп.

В матеріалах справи наявна вимога про сплату боргу за №Ю-373 від 21.06.2006 року, яка отримана повноважним представником відповідача.

Відповідач частково погасив заборгованість, а тому, станом на час розгляду справи в суді, як вбачається з розрахунку позовних вимог, заборгованість відповідача в сумі 1411 грн. 04 коп. залишається непогашеною та згідно ст.106 цього ж Закону вважається простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка).

У відповідності до вимог ч.1 ст.71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В свою чергу, відповідачем не подано доказів в спростування вимог позивача, зокрема, доказів в підтвердження сплати суми заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування.

У відповідності до вимог ст.106 згаданого Закону, орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

За наведених обставин, господарський суд вважає що позов підставний і обґрунтований, а тому підлягає до задоволення.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, зокрема, частин 2 та 3, судові витрати у формі судового збору, з відповідача не належить стягувати.

Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст. 51, 71, 86, 94, 158, 160, 162, 163, 167, 258 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Кароліна-Маркет”, що знаходиться за адресою: м.Львів, вул. Трильовського,16 () на користь Управління Пенсійного фонду України в Галицькому районі м.Львова, що знаходиться за адресою: м.Львів, просп. Червоної Калини, 35, (код ЗКПО 20847365) 1411 грн. 04 коп. заборгованості по страхових внесках на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування.

3. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

4. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                       Мартинюк В.Я.