ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2007 р.
№ 10/507/06

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

головуючого
Овечкіна  В.Е.,

суддів
Чернова     Є.В., Цвігун В.Л.,

за   участю   представників:

позивача
- не з’явився,

відповідача
скаржників
Генеральної прокуратури України
- Примаченко А.М.,
- Грінченко В.В., Васильєв А.О.,

- Савицька О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому   засіданні
касаційні скарги
та касаційне подання

ТОВ “Нібулон” і Державної виконавчої служби у Заводському районі м.Миколаєва
першого заступника прокурора Миколаївської області

на рішення
від 10.11.2006  господарського суду
Миколаївської області

у справі
№10/507/06

за  позовом
ЗАТ “Миколаївська суднобудівна верф “Меридіан”

до
ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан”

про
визнання права власності на майно, визнання позивача сумлінним набувачем майна, визнання законними рішення спостережної ради ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан” від 07.06.2004 та рішення установчих зборів
ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод” від 24.06.2004,
визнання дійсним акта прийому-передачі майна від 24.06.2004

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 23 січня 2007 року по 2 лютого 2007 року у зв’язку з заявленими відводами та клопотанням про оголошення повного тексту постанови

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 10.11.2006 (суддя Горобченко Д.М.) позов задоволено повністю –на підставі ст.ст.328, 392 ЦК України визнано за позивачем право власності на нерухоме та інше майно на загальну суму  21865706 грн. згідно з переліком, наведеним в резолютивній частині рішення, яке внесено до статутного фонду ЗАТ “Миколаївська суднобудівна верф “Меридіан” відповідно до акту прийому-передачі майна від 18.10.2004, визнано Закрите акціонерне товариство «Миколаївська суднобудівна верф «Меридіан»сумлінним набувачем майна, внесеного до статутного фонду згідно акта приймання-передачі  майна від 18.10.04 р., складеного між ЗАТ «Судноремонтно-суднобудівний завод»та ЗАТ «Миколаївська суднобудівна верф «Меридіан»; визнано законним рішення Спостережної ради ВАТ «Суднобудівна верф «Меридіан»від 07.06.04р. щодо створення за участю Товариства ЗАТ «Судноремонтно-суднобудівний завод»з дольовою часткою товариства у статутному капіталі ЗАТ «Судноремонтно-суднобудівний завод»99,844% та щодо передачі основних засобів виробництва, що входять до складу цілісного майнового комплексу Товариства; визнано законним рішення, постановлене установчими зборами Закритого акціонерного товариства «Судноремонтно-суднобудівний завод», відповідно до Протоколу № 1 від 24.06.2004р.; визнано дійсним акт прийому-передачі майна від 24.06.04р., складений між Відкритим акціонерним товариством «Суднобудівна верф «Меридіан»та Закритим акціонерним товариством «Судноремонтно-суднобудівний завод».

ТОВ СП “Нібулон” у поданій касаційній скарзі просить рішення скасувати, справу передати на новий розгляд в частині позовних вимог про визнання права власності на майно, а в іншій частині  позовних вимог провадження у справі припинити на підставі п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, оскільки вважає, що при ухваленні оскаржуваного рішення суд припустився порушень норм процесуального права, передбачених ч.1 і п.3 ч.2 ст.11110 ГПК України, що в будь-якому випадку є безумовною підставою для скасування рішення. Зокрема, суд не залучив до участі у справі ТОВ СП “Нібулон” (акціонера ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан”) та ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод” (дочірнє підприємство відповідача), прав та обов’язків яких безпосередньо стосується  оскаржуване рішення. Окрім того, місцевий господарський суд не застосував положення ч.2 ст.98 ЦК України, ст.ст.63, 126 ГК України, ст.5 Закону України “Про цінні папери і фондову біржу”, ст.ст.9, 10, 41 Закону України “Про господарські товариства” і не надав відповідної правової оцінки діям відповідача та ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод” по відчуженню та передачі спірного майна.

Державна виконавча служба у Заводському районі м.Миколаєва (далі –ДВС у Заводському районі м.Миколаєва) у поданій касаційній скарзі та перший заступник прокурора Миколаївської області у внесеному касаційному поданні просять рішення скасувати та передати справу на новий розгляд до господарського суду  Миколаївської області, посилаючись на те, що оскаржуване рішення зачіпає права та інтереси держави і органу ДВС, оскільки ДВС у Заводському районі м.Миколаєва є конкурсним кредитором ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан” на суму виконавчого збору (502575,62 грн.) у справі №10/518/05 про банкрутство ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан”. В разі відчуження активів банкрута виникає загроза економічним інтересам держави, оскільки 50% зазначеної вище суми є надходженнями до загального фонду державного бюджету України, як це передбачено ст.2 Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік”.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності їх юридичної оцінки судом та заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників відповідача, скаржників та прокуратури, дійшла висновку, що касаційні скарги та касаційне подання підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення –скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду  Миколаївської області з наступних підстав.

Закрите акціонерне товариство «Миколаївська суднобудівна верф «Меридіан»утворено за участю Закритого акціонерного товариства «Судноремонтно-суднобудівний завод».

Закрите акціонерне товариство «Судноремонтно-суднобудівний завод»утворено за участю Відкритого акціонерного товариства «Суднобудівна верф «Меридіан», яким було передано в якості майнового внеску у статутний фонд Закритого акціонерного товариства «Судноремонтно-суднобудівний завод»майно.

До статутного фонду Закритого акціонерного товариства «Миколаївська суднобудівна верф «Меридіан»відповідно до акту приймання-передачі від 18.10.2004 року було внесено нерухоме та інше майно згідно вміщеного в акті переліку на загальну суму 21 865 706, 00 грн. Рішення щодо участі ВАТ «СВ «Меридіан»у створенні ЗАТ «Судноремонтно-суднобудівний завод»у якості засновника з дольовою часткою у статутному капіталі у розмірі 99,844 % було прийняте на засіданні Спостережної ради ВАТ «СВ «Меридіан»07.06.2004р., та затверджене Протоколом № 1 установчих зборів ВАТ «СВ «Меридіан»від 24.06.2004р. відповідно до положень Статуту ВАТ «СВ «Меридіан».

Дослідивши матеріали справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначене рішення є правомірним, оскільки прийняте відповідно до Статуту ВАТ «СВ «Меридіан».

Зміст відповідних протоколів Загальних зборів та Спостережної ради, кількість присутніх на них членів, одноголосне вирішення поставлених питань свідчать про дотримання обумовленого порядку щодо їх вирішення, у зв'язку з чим було задоволено позовні вимоги про визнання законним рішення Спостережної ради ВАТ "Суднобудівна верф "Меридіан" від 07.06.04р., щодо створення за участю Товариства ЗАТ «Судоремонтно-суднобудівний завод»з дольовою часткою товариства у статутному капіталі ЗАТ «Судоремонтно-суднобудівний завод»99,844% та щодо передачі основних засобів виробництва, що входять до складу цілісного майнового комплексу Товариства.

Рішення щодо участі ЗАТ «Судноремонтно-суднобудівний завод»у якості засновника з дольовою часткою у статутному капіталі ЗАТ «Миколаївська суднобудівна верф «Меридіан»у розмірі 99,7143 % за рахунок майнового та грошового внесків було прийняте на засіданні Спостережної ради ЗАТ «Судноремонтно-суднобудівний завод»згідно Протоколу № 4 від 12.10.2004р., та затверджене Протоколом №1 установчих зборів ЗАТ «Судноремонтно-суднобудівний завод»від 18.10.2004р.

Зазначене рішення є правомірним, оскільки прийняте відповідно до Статуту ЗАТ «Судноремонтно-суднобудівний завод».

Зміст відповідних протоколів Загальних зборів та Спостережної ради, кількість присутніх на них членів, одноголосне вирішення поставлених питань свідчать про дотримання обумовленого порядку щодо їх вирішення, у зв'язку з чим позовні вимоги про   визнання   ЗАТ   «Миколаївська   суднобудівна   верф    «Меридіан»сумлінним набувачем майна, внесеного до його статутного фонду, та визнання законним рішення постановлене Установчими зборами відповідно до Протоколу № 1 від 24.06.2004р, щодо   створення   ЗАТ   «Судноремонтно-суднобудівний   завод» (Товариство),   про затвердження статуту Товариства, про створення його статутного капіталу, оцінку внесків  засновників  до   статутного   капіталу,   обрання  членів   спостережної ради призначення тимчасового Голови Правління Товариства, про випуск іменних акцій Товариства,   про   передачу   ведення   реєстру   власників   іменних   цінних   паперів реєстратору підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно ст.85 ГК України, ст.12 Закону України «Про господарські товариства»господарське товариство є власником майна, переданого йому у власність засновниками і учасниками як внески.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 Цивільного Кодексу України, власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється чи не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його права власності.

Спірне майно було передане позивачеві як внесок до його статутного капіталу, який належав на праві власності одному з його учасників - ЗАТ «Судноремонтно-суднобудівний завод».

Однак, колегія не може погодитися з висновками суду з огляду на таке.

Скаржник є акціонером Відповідача і на праві власності йому належить 3060 простих іменних акцій Відповідача, що підтверджено випискою з реєстру власників іменних цінних і, паперів Відповідача від 30.05.06 №148.

Відповідно до ст.9 Закону України „Про господарські товариства”, товариство має право створювати на території України та за її межами філії та представництва, а також дочірні підпри ємства відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до ч.8 ст.63 Господарського кодексу України, у випадках існування залежно сті від іншого підприємства, передбачених ст. 126 Господарського кодексу України, підприємст во визнається дочірнім.

Відповідно до ст.126 Господарського кодексу України, підприємство, частка у статутно му капіталі якого в розмірі понад 99% належить іншому підприємству, визнається дочірнім.

Відповідно до частин 5, 6 ст.41 Закону України „Про господарські товариства”, створення дочірніх підприємств належить до виключної компетенції загальних зборів акціонерів і не мо жуть бути передані іншим органам товариства.

Отже, в розумінні ст.ст.63, 126 Господарського кодексу України ЗАТ „Судноремонтно-суднобудівний завод” є дочірнім підприємством Відповідача і тому єдиним органом управління Відповідача, до виключної компетенції якого належить прийняття рішення про його утворення, є загальні збори акціонерів.

В свою чергу, в розумінні ст.ст.63, 126 Господарського кодексу України Позивач є дочі рнім підприємством ЗАТ „Судноремонтно-суднобудівний завод".

Враховуючи те, що внесок Відповідача до статутного фонду ЗАТ „Судноре монтно-суднобудівний завод” перевищує 50% загальної вартості майна Відповідача, що під тверджено балансом Відповідача станом на 31.12.2003р., утворення ЗАТ „Судноремонтно-суднобудівний завод" за участю Відповідача і відчуження майна Відповідача шляхом пере дачі до статутного фонду ЗАТ „Судноремонтно-суднобудівний завод” мало здійснюватися виключно на підставі ст.41 Закону України „Про господарські товариства” та ч.2 ст.98 Цивільного кодексу України шляхом прийняття загальними зборами акціонерів відповідного рішення.

Проте, судом залишено поза увагою ту обставину, що загальними зборами акціонерів Відповідача не приймалося рішення про участь Відповідача у ство ренні ЗАТ „Судноремонтно-суднобудівний завод” і передачу основних засобів, що входять до складу цілісного майнового комплексу Відповідача, що не виключає наявність підстав вважати, що відчуження майна Відповідача відбулося всупереч волі та з порушенням прав його акціонерів.

Відповідно до ст.5 Закону України „Про цінні папери і фондову біржу”, ст.ст.10, 41 Закону України „Про господарські товариства” та ст.5 Закону України „Про Національну депозитарну систему та особливості електронного обігу цінних паперів в Україні” Заявник вправі брати участь у загальних зборах акціонерів Відповідача та вирішенні питання про від чуження майна вартістю понад 50% загальної вартості майна товариства.

Прийняття рішення з питання, віднесеного законом до виключної компетенції загальних зборів акціонерів, іншим органом управління акціонерного товариства (в даному випадку це рішення спостережної ради ВАТ «Суднобудівна верф «Меридіан»від 07.06.2004р.)  безумовно призводить до порушення прав акціонера на участь в управлінні справами товариства.

Таким чином оскаржуване рішення суду першої інстанції безпосередньо стосується корпоративних прав та обов'язків  ТОВ СП “Нібулон” щодо Відповідача.

Приймаючи оскаржуване рішення місцевий господарський суд помилково не застосу вав положення ч.2 ст.98 Цивільного кодексу України, ст.ст.63, 126 Господарського кодек су України, ст.5 Закону України „Про цінні папери і фондову біржу”, ст.ст.9, 10, 41 Закону України „Про господарські товариства”, які регулюють спірні корпоративні правовідносини, та внаслідок цього не надав відповідної правової оцінки юридично значимим діям відповідача та ЗАТ „Судноремонтно-суднобудівний завод” щодо послідовного відчуження спірного майна шляхом його передачі в якоясті внеску до статутного капіталу позивача, що відповідно до ч.1 ст.11110 Господарсь кого процесуального кодексу України.є підставою для скасування оскаржуваного рішення

Позивач був утворений за участю ЗАТ „Судноремонтно-суднобудівний завод", частка якого у статутному капіталі Позивача становить 99,7143% і сформована за рахунок майново го та грошового внесків ЗАТ „Судноремонтно-суднобудівний завод".

В свою чергу, ЗАТ „Судноремонтно-суднобудівний завод” було утворене за участю Відповідача, частка якого у статутному капіталі ЗАТ „Судноремонтно-суднобудівний завод” становить 99,844% і сформована за рахунок майнового та грошового внесків Відповідача.

Отже, спірне майно позивач одержав саме від ЗАТ „Судноремонтно-суднобудівний завод”, а не від відповідача. Цей факт встановлено судом, але це не призвело до залучення до участі у справі ЗАТ „Судноремонтно-суднобудівний завод” в якості іншого відповідача.

В результаті розгляду даного господарського спору судом прийнято  рішення, що стосується прав та обов’язків юридичних осіб, які не були залучені до участі у справі, а саме, Державної виконавчої служби у Заводському районі м.Миколаєва, ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод”, Корпорації “Шиппинг Технолоджи Лімітед” та ТОВ СП “Нібулон”. Це обумовлено тими обставинами, що предметом даного господарського спору, який виник з корпоративних правовідносин,  є  визнання права власності на майно (основні засоби виробництва), яке входить до складу цілісного майнового комплексу ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан”. Оскаржуване рішення зачіпає права та інтереси держави в особі Державної виконавчої служби у Заводському районі м.Миколаєва, оскільки остання є конкурсним кредитором ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан” на суму виконавчого збору (502575,62 грн.) у справі №10/518/05 про банкрутство ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан”. В разі відчуження активів банкрута та вилучення їх з ліквідаційної маси виникає загроза економічним інтересам держави, оскільки 50% зазначеної вище суми є надходженнями до загального фонду державного бюджету України, як це передбачено ст.2 Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік”. Наведені обставини підтверджуються доданими до скарги копіями ухвал господарського суду Миколаївської області від 27.03.2006 та від 03.07.2006 у справі №10/518/05 про банкрутство ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан”.

Оскаржуваним рішенням також задоволено позовні вимоги про визнання законними рішення спостережної ради ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан” від 07.06.2004 та рішення установчих зборів ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод” від 24.06.2004 (протокол №1), визнання дійсним акта прийому-передачі майна від 24.06.2004, складеного між ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан” та ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод”,  проте, ані Корпорація “Шиппинг Технолоджи Лімітед” (співзасновник ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод”, представник якої підписав протокол №1 від 24.06.2004), яка приймала участь в установчих зборах про створення ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод”, ані саме ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод”, яке підписувало акти прийому-передачі майна від 24.06.2004 та від 18.10.2004, безпідставно не залучені судом в якості інших відповідачів по справі.

Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України встановлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Зміст касаційної скарги та предмет позовних вимог про визнання законними рішення спостережної ради ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан” від 07.06.2004 та рішення установчих зборів ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод” від 24.06.2004 у формі протоколу №1, визнання дійсним акта прийому-передачі майна від 24.06.2004, складеного між ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан” та ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод” переконливо свідчать про те, що ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод” та Корпорація “Шиппинг Технолоджи Лімітед” є особами, повинними також виступати відповідачами у даній  справі. Окрім того, скаржник, як акціонер відповідача (ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан”), не визнає право власності позивача на спірне майно з мотивів порушення вимог ст.41 Закону України “Про господарські товариства” при створенні ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод” та передачі до його статутного фонду спірного майна, яке входить до складу цілісного майнового комплексу ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан”, та в подальшому було передано до статутного фонду позивача.

Установчі збори скликаються на той момент, коли акціонерне товариство ще не створене, і виконують свою основну функцію - приймають рішення про створення акціонерного товариства та затверджують його статут, а також вирішують інші питання.

На відміну від загальних зборів акціонерів, установчі збори не є органом акціонерного товариства, оскільки на момент проведення установчих зборів та прийняття ними рішень акціонерного товариства як юридичної особи ще не існує. Отже, рішення установчих зборів не належать до актів органів господарських товариств, які відповідно до закону чи установчих документів мають обов'язковий характер. У зв'язку з цим спори про визнання недійсними рішень установчих зборів, у тому числі про створення акціонерного товариства та затвердження його статуту, не є спорами про визнання недійсними актів, передбаченими п. 1 ст. 12 ГПК України.

Така позиція узгоджується з Узагальненням судової практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням Закону України „Про господарські товариства" у частині регу лювання діяльності акціонерних товариств, схваленим постановою Президії Верховного Су ду України від 03.03.04 №15 (розділ 1 „Спори про визнання недійсними установчих докуме нтів та скасування державної реєстрації” підрозділ „Проблемні питання вирішення спорів про визнання недійсними установчих документів акціонерних товариств”).

Окрім того, судом не враховано, що позовні вимоги про визнання законними рішення спостережної ради ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан” від 07.06.2004 та рішення установчих зборів ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод” від 24.06.2004 (у формі протоколу №1) не відповідають способам захисту цивільних прав, визначеним ст.16 ЦК України, та є непідвідомчими господарському суду, оскільки чинне законодавство передбачає лише можливість визнання недійсними актів органів господарських товариств з підстав їх невідповідності законодавству (незаконності), як це передбачено п. 1 ст. 12 ГПК України, а не навпаки (визнання законності (чи дійсності цих актів).

Що стосується задоволення судом позовних вимог про визнання дійсним акта прийому-передачі майна від 24.06.2004, складеного між ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан” та ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод”, то слід зазначити, що цей акт у матеріалах справи відсутній, а тому висновки суду з посиланням на цей письмовий доказ суперечать вимогам ст.ст.32, 36 ГПК України та мають характер припущень.

Колегія також враховує те, що чинне цивільне законодавство (ч.2 ст.215, ч.2 ст.220 ЦК України) допускає можливість визнання судом дійсним тільки нікчемного правочину, який нотаріально не посвідчений. В свою чергу, спірний акт передачі майна до статутного фонду господарського товариства не є правочином як і не є актом органу господарського товариства в розумінні ст.12 ГПК України, оскільки такий акт може бути спрямований виключно на виконання рішення установчих зборів ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод” від 24.06.2004 та фіксувати його виконання. Тобто юридичні наслідки в даному випадку породжує тільки рішення установчих зборів ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод” від 24.06.2004 у формі протоколу №1.

У зв’язку з наведеним касаційна інстанція вважає за необхідне на підставі ст.11112 ГПК України доручити суду першої інстанції при новому розгляді справи врахувати вимоги ст.80 ГПК України та вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для припинення позовного провадження по справі у зазначеній вище частині позовних вимог.

У відповідності до ст.107 Господарського процесуального кодексу України, касаційну скаргу мають право подати також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов'язків.

Відповідно до вимог п.3 ст.1119 та п.3 ч.2 ст.11110 ГПК України  касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення суду першої інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення, що стосується прав і обов’язків  осіб, які не були залучені до участі у справі. Вищенаведені обставини свідчать про наявність підстав для застосування Вищим господарським судом України  загаданих статей до спірних правовідносин, оскільки відсутність залучення до участі у справі ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод”  в якості іншого відповідача при прийнятті оскаржуваного рішення істотно зачіпає його  права та обов’язки, як власника спірного майна, а також відсутність залучення до участі у справі Корпорації “Шиппинг Технолоджи Лімітед” (співзасновник ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод”) в якості іншого відповідача та ТОВ СП “Нібулон” в якості третьої особи при прийнятті оскаржуваного рішення обмежує їх корпоративні права акціонерів  відповідно ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод” та ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан”, а, відтак, перешкоджає правильному об’єктивному та всебічному вирішенню даного спору з врахуванням прав  та охоронюваних законом інтересів всіх учасників спірних корпоративних правовідносин. В свою чергу, відсутність залучення Державної виконавчої служби у Заводському районі м.Миколаєва до участі у справі в якості третьої особи зачіпає також права та інтереси держави в частині наповнення державного бюджету за рахунок сум виконавчого збору, підлягаючих стягненню з ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан” в рамках провадження у справі №10/518/05 про банкрутство ВАТ “Суднобудівна верф “Меридіан”. При цьому судова колегія враховує, що згідно з ч.2 ст.11110 ГПК України  викладені вище обставини є в будь-якому випадку достатньою окремою підставою для скасування рішення та подальшого нового розгляду справи судом першої інстанції.

Враховуючи викладене та керуючись  ст.ст.1115, 1117, п.3 ст.1119, п.3 ч.2 ст.11110, ст.ст.11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги ТОВ “Нібулон” і Державної виконавчої служби у Заводському районі м.Миколаєва та касаційне подання першого заступника прокурора Миколаївської області задовольнити.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 10.11.2006 у справі №10/507/06 скасувати з передачею справи на новий розгляд до   господарського суду Миколаївської області.

Доручити господарському суду Миколаївської області вжити відповідних процесуальних заходів для залучення до участі в даній справі ЗАТ “Судноремонтно-суднобудівний завод”  та Корпорації “Шиппинг Технолоджи Лімітед” в якості інших відповідачів, а ТОВ “Нібулон” та Державної виконавчої служби у Заводському районі м.Миколаєва - в якості третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору.

Головуючий, суддя                                                                            В.Овечкін

Судді:                                                                                          Є.Чернов

В.Цвігун