ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2007 р.                                                 Справа №  11/304/07

м. Миколаїв

За позовом:  Відкритого акціонерного товариства “Зангас-Юг”

(юр. адреса:26300, Кіровоградська обл., м.Гайворон, вул..Автомобільна,3)

(пошт. адреса: 54028, м.Миколаїв, вул..Херсонське шосе, 102)

до відповідача: Українсько-російського спільного підприємства Акціонерного товариства закритого типу “Зангас-НГС” (54017, м.Миколаїв, вул.Мала Морська, 34)

Суддя Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Луговська В.В. –дов. №26 від 21.02.2007р.

від відповідача:

СУТЬ СПОРУ: усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та її звільнення

Позивачем подано клопотання про уточнення позовних вимог, в якому просить  зобов’язати відповідача усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою вул.Херсонське шосе, 102 (на підставі рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської Ради №2358  від 24.11.2006р за новою адресою: вул.Херсонське шосе, 102-в) шляхом звільнення земельної ділянки від будь-якого майна відповідача.

Відповідач відзив на позов не надав, подав клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на відпустку представника, який має представляти підприємство у суді та необхідність підготувати обґрунтовані заперечення.

Суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки представництво інтересів позивача може здійснюватись також іншою особою в силу повноважень, що ґрунтуються на довіреності. Крім того, відповідачем не підтверджено ніякими доказами твердження про  відпустку представника.

Представник позивача наполягає на розгляді справи на підставі наданих ним матеріалів посилаючись на те, що відповідач свідомо уникає від вирішення питання в досудовому порядку та затягує розгляд справи.

На підставі ст. 75 ГПК України суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, враховуючи його погляд на необхідність розгляду справи в відсутність представника відповідача, вивчивши надані матеріали  справи,  суд –

в с т а н о в и в:

На підставі державного акту на право постійного користування  земельною ділянкою І–МК №002354, виданого на підставі рішення Миколаївської міськради від 03.11.2000р. №23/43 та зареєстрованого в книзі записів державних актів на право постійного користування землею 04.12.2000р. за №378, позивач користувався земельною ділянкою, розташованою за адресою: м.Миколаїв, вул.Херсонське шосе, 102.

Відповідно до рішення Миколаївської міськради від 01.04.2005р. №32/20, між позивачем та міськрадою 16.06.2005р. було укладено договір оренди землі, площею 72783 кв.м., строком на 20 років для обслуговування майнового комплексу ВАТ “Зангас-Юг”, розташованого за адресою м.Миколаїв, вул.Херсонське шосе, 102.

Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Лашиною О.П. (зареєстровано у реєстрі 16.06.2005р. за №1967, зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП “Центр ДЗК” 29.06.2005р. за №07, зареєстрований у Миколаївській міській раді 29.06.2005р. за №3275).

Актом приймання-передачі від 29.06.2005р. Миколаївська міська рада передала вказану земельну ділянку, а позивач прийняв її у своє володіння та користування.

19.01.2007р. між позивачем та Миколаївською міськрадою було укладено Договір про зміни до договору оренди, яким  до п.1.1 Договору оренди від 16.06.2005р. були внесені зміни в частині адреси майнового комплексу, для обслуговування якого надана в оренду земельна ділянка, а саме: замість вул.Херсонське шосе, 102 зазначено - вул.Херсонське шосе, 102-в.

Договір про зміни також посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського нотаріального округу Лашиною О.П.( зареєстрований 19.01.2007р. за реєстровим №266, та зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП “Центр ДЗК” 14.02.2007р. за №00, зареєстрований у Миколаївській міській раді 14.02.2007р. за №2107).

За таких обставин, на даний час позивач є законним користувачем земельної ділянки площею 72783 кв.м., розташованої за адресою: м.Миколаїв, вул..Херсонське шосе, 102-в.

Як зазначає позивач у заяві, на належній йому земельній ділянці, без будь-яких правових підстав, знаходиться належне відповідачу рухоме майно, залізобетонна огорожа та сторожова вишка.

Неодноразові звернення позивача з вимогою прибрати майно та звільнити земельну ділянку були залишені відповідачем без задоволення, що стало підставою для звернення позивача до суду з вимогою про зобов’язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та звільнити земельну ділянку від будь-якого майна відповідача.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до приписів ст.48 Закону України “Про власність”, положення щодо захисту права власності поширюються також на особу, яка хоч і не є власником, але володіє майном на підставах передбачених законом або договором (титулярний власник).

Правомірність користування позивачем земельною ділянкою за адресою м.Миколаїв, вул.Херсонське шосе, 102 (на підставі рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської ради №2358 від 24.11.2006р. привласнена нова адреса: вул.Херсонське шосе, 102-в) витікає з Договору оренди від 16.06.2005р. та Договору про зміни від 19.01.2007р., укладеного з Миколаївською міською радою.

Відповідно до ст.95 Земельного кодексу України землекористувачі мають право самостійно господарювати на землі, а порушені права землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Як зазначає позивач у позові, перебування на належній йому земельній ділянці майна  відповідача позбавляє землекористувача можливості використовувати земельну ділянку в повному обсязі за її цільовим призначенням та ведення своєї господарської діяльності.

Факт перебування на належній позивачу земельній ділянці, без будь-яких правових підстав,  належного відповідачу рухомого майна, залізобетонної огорожі та сторожової вишки  встановлено судом під час розгляду справи №8/204/05нр.

Крім того, рішенням господарського суду Миколаївської області від 12.05.2006р. по вказаній справі, судом було встановлено, що належні відповідачу залізобетонна огорожа та сторожова вишка не відносяться до об’єктів нерухомого майна.

Відповідно до п.35 ГПК України, факти встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

З матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою припинити незаконне користування земельною ділянкою (листи №102 від 10.08.2006р., №142 від 08.11.2006р., №152 від 16.11.2006р., телеграма від 07.12.2006р.), однак будь-яких дій по усуненню порушень відповідачем не було вчинено.

На час розгляду справи відповідачем не надано суду доказів усунення порушень.

Згідно ч.2 ст.152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.

Статтею 33 Закону України “Про оренду землі” передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними об'єднаннями та організаціями.

Згідно ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України одними із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані,  підтверджені матеріалами справи, тому  підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 44,49, 82-85 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити в повному обсязі.

2. Українсько-російському спільному підприємству Акціонерному товариству закритого типу “Зангас-НГС” (54017, м.Миколаїв, вул.Мала Морська, 34, ) усунути перешкоди у користуванні ВАТ “Зангас-Юг” (26300, Кіровоградська обл., м.Гайворон, вул.Автомобільна,3, ) земельною ділянкою, розташованою за адресою вул.Херсонське шосе, 102 (на підставі рішення Виконавчого комітету Миколаївської міської Ради №2358  від 24.11.2006р за новою адресою: вул.Херсонське шосе, 102-в) шляхом  звільнення  земельної ділянки від будь-якого майна УРСП АТЗТ “Зангас-НГС”.

3.Стягнути з Українсько-російського спільного підприємства Акціонерного товариства закритого типу “Зангас-НГС”, 54017, м.Миколаїв, вул.Мала Морська, 34 (р/р 26008772 в МОД АППБ “Райффайзен Банк Аваль”, МФО 326182, ) на користь Відкритим акціонерним товариством “Зангас-Юг” (26300, Кіровоградська обл., м.Гайворон, вул..Автомобільна,3 (р/р 3740 в Кіровоградській обласній філії УСБ, МФО 323293, ) 85,0 грн. держмита  та 118,0 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання  апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя

04.06.2007р.