КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2007                                                                                           № 10/302

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Григоровича О.М.

суддів:                                          Гольцової  Л.А.

Рябухи  В.І.

при секретарі: :                    Решоткіній Т.О.

За участю представників сторін:

прокуратури: не з’явився;

позивача: Ніколаєнко С.В. (дов. від 10.01.07 №16/41) (після перерви не з’явився);

відповідача: не з’явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Племзавод “Тростянець”

на рішення Господарського суду  Чернігівської області від 12.12.2006

у справі № 10/302 (Пашкіна С.А.)

за позовом                               Першого заступника прокурора міста Чернігова в інтересах держави в особі: Міністерства внутрішніх справ України; відділу Державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області

до                                                   Відкритого акціонерного товариства “Племзавод “Тростянець”

про                                                  стягнення 97092 грн.,

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошувалась перерва

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 12.12.06 (з врахуванням ухвали від 05.03.07 про виправлення описки) позов задоволений повністю. Стягнуто з Відкритого акціонерного товариства “Племзавод “Тростянець” (далі –відповідач) на користь Державної служби охорони при УМВС України в Чернігівській області (далі – позивач) 84592 грн. боргу, 3304,79 грн. пені, 583,2 грн. 3% річних. Стягнуто  884,79 грн. державного мита в доход державного бюджету та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь Державного підприємства “Судовий інформаційний центр”.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в зв’язку з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, порушенням норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення про відмову в позові повністю.

Скарга мотивована тим, що висновки суду є помилковими, оскільки порушення зобов’язання сталося внаслідок непереборної сили, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу проти її доводів заперечує, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.

Представники прокуратури та відповідача в судове засідання не з’явилися, про причини неявки не повідомили. Суд вважає, що зазначені обставини не є перешкодою для розгляду справи, оскільки про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Розглянувши мотиви апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

05.04.06 між позивачем і відповідачем було укладено договір №443, відповідно до умов якого позивач прийняв під цілодобову охорону індивідуально визначену ділянку із посівами рослин, що містять наркотичні засоби, місця зберігання та їх переробки, а відповідач зобов’язався своєчасно вносити плату за надані послуги. Попередня сума договору (40 діб охорони) становить 134720 грн. (п.1 розд.2 договору). Якщо ж період надання послуг більше 40 днів, то сума договору збільшується відповідно до загальної тривалості періоду охорони та встановлених договором цін на послуги, тобто, 13 грн. за годину роботи одного працівника міліції охорони, 9 грн. за годину роботи працівника цивільної охорони (додаток  №3 до договору).

Згідно п.3 розділу 2 договору відповідач за 10 діб до початку надання охоронних послуг здійснює попередню оплату в розмірі 50% від загальної суми договору. Подальша оплата проводиться через кожні 14 діб із підписанням акту виконаних робіт. Кінцеві розрахунки здійснюються після підписання акта про знищення рослин та зняття охорони.

Як вбачається з підписаних сторонами актів прийому - передачі виконаних робіт  за період з липня по вересень 2006 року, загальна вартість наданих позивачем послуг становить 154092 грн.

Однак, надані позивачем послуги відповідачем були оплачені лише частково в сумі   57 000 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

В зв'язку з цим позивач надіслав на адресу відповідача претензію від 12.09.06 № 884 з вимогою погасити заборгованість.

В подальшому відповідач перерахував позивачу 12500 грн. в рахунок погашення заборгованості (платіжні доручення від 18.10.06 №257 та від 27.10.06 №39).

Таким чином, на час розгляду справи заборгованість відповідача складає 84592 грн.

Згідно ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки матеріалами справи підтверджується факт надання позивачем обумовлених договором послуг, а доказів належного виконання умов договору в частині їх оплати відповідачем не надано, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про стягнення з відповідача  84592 грн. заборгованості.

Пунктом 3 статті 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (штрафу, пені).

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п.1 розділу 7 договору у разі несвоєчасної (неповної) оплати за охорону об’єкта відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої оплати за кожен день прострочення платежу.

Враховуючи вищевикладене та перевіривши правильність розрахунків, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення з відповідача 3304,79 грн. пені  та  583,2 грн. 3% річних за період з 26.09.09 по 11.12.06. Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, мотивовано визнав позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню та прийняв відповідне рішення.

Крім того, позивачем до відзиву на апеляційну скаргу надане платіжне доручення від 31.01.07 №25, яким відповідач добровільно сплатив заборгованість та штрафні санкції, які є предметом позовних вимог у даній справі.

За таких обставин рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.12.06 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, доводи апеляційної скарги не є підставою для  його скасування.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105  Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 12.12.06 у справі №10/302 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Племзавод “Тростянець” -  без задоволення.

2. Матеріали справи №10/302 повернути до Господарського суду Чернігівської області.

Головуючий суддя                                                                      Григорович О.М.

Судді                                                                                          Гольцова  Л.А.

Рябуха  В.І.

03.04.07 (відправлено)