ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.03.07 р.                                                                               Справа № 14/292

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Н.В.Ломовцевої

При секретарі Бєліковій Н.А.

за участю:

Прокурора

Представників сторін:

Від позивача: не з’явився

Від відповідача: не з’явився.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод феросплавів” м.Нікополь

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Авдіївський коксохімічний завод” м.Авдіївка

про стягнення у сумі  2203грн. 35 коп.

Згідно із ст. 77 ГПК України в засіданні суду оголошувалась перерва з 05.03.2007р. по 15.03.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Відкрите акціонерне товариство „Нікопольський завод феросплавів” м. Нікополь звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Відкритого акціонерного товариства „Авдіївський коксохімпром” м. Авдіївка про стягнення суми збитків 2203грн. 35коп., у зв’язку з недостачею вантажу – «коксового горішку», який був одержаний позивачем від відповідача у вагонах №№ 65941346, 65258766, 67573287 за накладними, відповідно №№ 51352592, 51352642, 51352643.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору купівлі-продажу № 509/04Сб/1109 від 11.03.2004р.; виявлену при прийнятті недостачу вантажу, що було зафіксовано актами приймання вантажу за кількістю №№  3585/1 від 09.11.04р. та 3585/2  від 10.11.04р.

Відповідач свої заперечення проти вимог позивача виклав у відзиві на позов та додатковому письмовому поясненні, посилаючись на те, що позивачем були порушені вимоги Інструкції «Про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю» № П-6, затверджену  Постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965р. (далі – «Інструкція») та недотриманий претензійний порядок врегулювання спору.

Розпорядженням заступника голови господарського суду Донецької області від 05.12.2006р. справу призначено до розгляду судді Ломовцевій Н.В.

Строк розгляду справи продовжений відповідно до ст.69 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

На підставі договору купівлі-продажу № 509/04Сб/1109 від 11.03.2004р (далі – „договір”), укладеного між сторонами у справі, та за залізничними накладними №№ 51352592, 51352642, 51352643 у вагонах, відповідно №№ 65941346, 65258766, 67573287 зі станції „Авдіївка” Донецької залізниці  відповідач  - вантажовідправник передав, а позивач прийняв вантаж – „горішок коксовий” .

За відповідними накладними маса вантажу у вагонах при відправлені визначена за результатами перевірки на 100 тн електронних вагах. За накладними №№ 51352592, 51352642, 51352643 продукція була прийнята позивачем від відповідача у кількості, зазначеній у цих накладних, без будь-яких застережень.

У зв’язку з відсутністю ознак втрати, на підставі ст. 52 Статуту залізниць України (далі – „Статут”),  вантаж був виданий залізницею одержувачу без перевірки маси вантажу у вагонах, про що працівниками станції призначення „Нікополь” Придніпровської залізниці зроблений відповідний припис у графі 2 „Відмітки про видачу вантажу” залізничних  накладних  №№ 51352592, 51352642, 51352643.

Згідно п.4.1 договору прийомка продукції по кількості та якості повинна здійснюватися згідно вимог Інструкції.

Наполягаючи на задоволенні позовних вимог, а саме суми збитків в розмірі 2203грн.35коп. (у тому числі: загальна вартість нестачі вантажу в сумі 2156грн.47коп.,  залізничний тариф в сумі 39грн.06коп. та ПДВ 20% в сумі 367грн.23коп.), позивач послався на виявлену під час прийняття вантажу недостачу у загальній кількості 1,679 тн. вантажу, що підтвердив актами прийомки продукції (товарів) за кількістю №№   3585/1 від 09.11.04р. та 3585/2  від 10.11.04р., складених за результатами прийняття вантажу за правилами Інструкції.

Зважаючи на те, що:

-          згідно накладних №№ 51352592, 51352642, 51352643 вантаж був виданий вантажоодержувачу – позивачу у справі 09.11.04р. о 14.10год.; згідно відповідних актів приймання по кількості відвантаженого відправником вантажу позивачу було почато 09.11.04р. о 16.00год.; приймання продукції - зупинено 09.11.04р. о 16.09год., але в актах не зазначено де знаходилися вагони з вантажем з 14.10год до початку приймання вантажу за кількістю; і чи знаходились під відповідним зберіганням;

-          на порушення п.6 Інструкції із акту прийомки продукції (товарів) за кількістю №   3585/1 від 09.11.04р. не зазначено місто прийомки продукції, прийомка повинна здійснюватися на складі вантажоодержувача;

-          згідно п.25 Інструкції особи, які здійснюють прийомку продукції по кількості зобов’язані строго дотримувати  правила прийомки продукції та засвідчувати своїм підписом тільки ті факти, які були встановлені з їх участю. Проте акт прийомки продукції (товарів) за кількістю № 3585/2  від 10.11.04р.  складений та підписаний комісією в іншому складі ніж акт прийомки продукції (товарів) за кількістю №  3585/1 від 09.11.04р.

-          як вбачається із актів прийомки продукції (товарів) за кількістю  №№  3585/1 від 09.11.04р. та 3585/2  від 10.11.04р. позивачем здійснена прийомка продукції по кількості шляхом зважування на 100 тонних вагонних тензометричних вагах, при цьому відбір проб на вологість не здійснювався;

-          за поясненнями позивача суха вага вантажу визначена позивачем по вологості, яка вказана у Сертифікаті якості відповідача, згідно п.4.2 договору. Судом ухвалами від 11.01.07р. та 20.02.07р. у позивача витребувані докази визначення частки вологи у отриманого вантажу - «коксового горішку». Але сертифікат якості в обґрунтування вимог позивачем не доданий, тобто суд позбавлений можливості перевірити правильність та обґрунтованість розрахунку суми позову. Із наданого позивачем розрахунку позовних вимог не вбачається вага коксового горішку без врахування процентів вологи, тобто неможливо встановити як здійснений розрахунок кожної нестачі з урахуванням вологи коксу, при цьому письмове обґрунтування позовних вимог позивача не співпадає з наданим розрахункам;

-          згідно Державним стандартом ДСТУ № 322-12-2-94 «Кокс кам’яновугільний, пековий і термоантрацит. Правила прийняття» показник масової долі загальної вологи визначений у споживача, використовується для визначення сухої маси партії коксу, що надійшла, а із наданого розрахунку не вбачається як позивач використав для визначення сухої маси партії коксу, що надійшла, масову долю загальної вологості, визначену у постачальника та – зазначену у документі про якість;

-          відповідно до п.26 Інструкції  акт прийомки продукції затверджується керівником або заступником керівника підприємства - одержувача не пізніше ніж наступний день після складання акту, тоді як спірні акти складені 9.11.04р. та 10.11.04р., а затверджені 16.11.04р., а доводи позивача, що це є технічною помилкою судом не приймається  як обґрунтування зазначеного факту;

-          всупереч приписів п.25 Інструкції в акті  прийомки продукції (товарів) за кількістю №3585/2  від 10.11.04р. не зазначена точна кількість недопоставленої продукції та її вартість,

-          норми статей 33 – 34 ГПК України покладають на сторони обов’язок доказування обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до діючого законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування,

господарський суд, вважає доводи позивача щодо наявності недостачі вантажу у зазначених вагонах такими, що не ґрунтуються на  будь-яких доказах. Отже, факт недостачі позивачем є недоведеним з причини недодержання встановленого порядку прийомки продукції. Надані суду акти не мають юридичної сили і  не можуть бути прийняті господарським судом у якості доказів у розумінні ст. 34 ГПК України.

Судові витрати відносяться на позивача.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись Інструкцією «Про порядок прийомки продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю»  № П-6,  Державним стандартом ДСТУ № 322-12-2-94 «Кокс кам’яновугільний, пековий і термоантрацит. Правила прийняття»,  ст.ст. 43, 32 – 34, 43, 49, 82 – 84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства „Нікопольський завод феросплавів” м. Нікополь до Відкритого акціонерного товариства „Авдіївський коксохімпром” м. Авдіївка про стягнення суми збитків 2203грн. 35коп. відмовити за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту його підписання.

Суддя                                                                         Ломовцева Н.В.