ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" березня 2007 р.
Справа  № 28/62-07-940

За позовом   Приватне підприємство "Грін Стар";

до відповідача   Приватне підприємство "Лідер Голд"

про стягнення 21830,61грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: Семененко А.О. - за дорученням;

Від відповідача: Непомнящий І.О. - за дорученням;

Суть спору: позивач - Приватне підприємство «Грін Стар», звернувся до господарського суду Одеської області  із позовом до відповідача –Приватне підприємство «Лідер Голд», з позовними вимогами про стягнення з відповідача суми основного боргу, штрафних санкцій, встановленого індексу інфляції, трьох відсотків річних та збитків у вигляді витрат на оплату послуг юридичної фірми. Ціну позову, з урахуванням боргу, штрафних санкцій, інфляції, трьох відсотків річних та збитків у вигляді витрат на оплату послуг юридичної фірми, позивач визначив у сумі 21 830,61 гривень.

Ухвалою суду від 09 лютого 2007 р. були вжиті заходи забезпечення позову, шляхом накладання арешту на грошові кошти в сумі 21830,61 гривень, які належать ПП «Лідер Голд»та знаходяться на  банківських рахунках ПП «Лідер Голд».

Представник відповідача в судовому засіданні 08.03.2007 р. надав відзив на позовну заяву, у якому просить суд у частині позову, щодо стягнення з ПП «Лідер Голд»на користь ПП «Грін Стар»штрафних санкцій у розмірі 9705,80 грн., стягнення трьох відсотків річних у розмірі 111,61 грн. та встановленого індексу інфляції у розмірі 727,40 грн. –відмовити, а також у задоволені вимог в частині позову щодо стягнення витрат на оплату послуг юридичної фірми у розмірі 1580,00 грн. –відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримує та наполягає на задоволенні пред’явлених позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши представників сторін суд встановив:

01 липня 2006 р. між ПП «Грін Стар»та ПП «Лідер Голд»було укладено Договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого позивач продав та поставив, а відповідач прийняв продукцію на загальну суму у розмірі 46705,80 грн.. Про асортимент та вартість продукції сторонами згідно з п.1 договору купівлі-продажу від 01.06.2006 р. була складена, підписана та затверджена печаткою накладна № 1080 від 16.08.2006 р. на суму 15 394,42 грн..

ПП «Лідер Голд», за накладною №1080 від 16.08.2006 р., було сплачено на користь ПП «Грін Стар»грошову суму у розмірі 5688,62 грн., після чого оплати не здійснювались.

Позивачем, на підставі наданих до матеріалів справи доказів було доведено суду, що сума боргу ПП «Лідер Голд»перед ПП «Грін Стар»становить 9705,80 грн..

Відповідно до п. 5 договору купівлі-продажу № 51 від 01.06.2006 р. передбачено штраф за прострочення виконання обов’язку відповідача по сплаті отриманої за накладною продукцію.

Сума основного боргу складає 9705,80 грн., згідно п. 5 договору купівлі-продажу № 51 від 01.06.2006 р. встановлено штраф у розмірі 100% за прострочення платежу більш ніж 120 днів. Враховуючи, що ПП «Лідер Голд» не сплатив борг на користь ПП «Грін Стар» борг більше ніж 120 днів, ПП «Грін Стар»просить стягнути з ПП «Лідер Голд»на свою користь штраф у розмірі 100%.

Під час розгляду справи ПП «Грін Стар»надало суду обґрунтований розрахунок заявленої до стягнення суми, а саме штрафу, трьох відсотків річних, встановленого індексу інфляції та просить стягнути встановлений індекс інфляції у сумі 727,40, три процента річних у сумі 111,61 грн. та штрафні санкції у сумі 9705,80 грн..

Крім того, ПП «Грін Стар»просить суд стягнути з витрати на оплату послуг юридичної фірми в сумі 1580,00 грн..

Дослідивши матеріали справи, в тому числі наявні докази, що мають значення для справи, заслухавши пояснення представників сторін,  всебічно та повно з’ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, оглянувши у судовому засіданні оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги  підлягають задоволенню частково з наступних підстав:

Відповідно до ст.193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Припис ст. 525 Цивільного кодексу України вказує, що одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна умов договору не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 610 ЦК України свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань по Договору, що, відповідно до ст. 611 ЦК України, тягне за собою обов’язок відповідача відшкодувати заборгованість, збитки, сплату неустойки та інші наслідки, передбачені чинним законодавством України.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що  зобов’язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку, а згідно ст. 549 ЦК України,  неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов’язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов’язання.

Згідно п. 2 ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Відповідно до п. 1 ст. 624 ЦК України якщо за порушення зобов’язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків.

Також, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши надані розрахунки суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення суми основного боргу у сумі 9075,80 грн., штрафних санкцій у сумі 9705,80 грн., встановленого індексу інфляції у сумі 727,40, трьох процентів річних у сумі 111,61 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволеню.

Відповідно до ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов’язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов’язаних з розглядом справи.

Оскільки позивачем не було надано відповідних доказів здійснення представництва його інтересів було виконано адвокатом або адвокатським об’єднанням, не надано доказів сплати адвокатського гонорару, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню, у зв’язку з тим, що суперечать положенням ст. 44 ГПК України.

Оцінюючи вищевикладене у сукупності, суд вважає , що позовні вимоги доведенні не повністю та підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на відповідача пропорційно задоволених вимог, згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.  Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Лідер Голд» (65104, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, 13, корп. А, кв. 44) на користь Приватного підприємства "Грін Стар" (65083, м. Одеса, Французький бульвар, 60, п/р 260013119 у ОФ «Укрнафтогазбанк», м. Одеси, МФО 328588, ) борг у сумі 9705,80 (дев’ять тисяч сімсот п’ять гривень 80 коп.), штрафні санкції у сумі 9705,80 (дев’ять тисяч сімсот п’ять гривень 80 коп.), встановлений індекс інфляції у сумі 727,40 (сімсот двадцять сім гривень 40 коп.), три процента річних у сумі 111,61 (сто одинадцять гривень 61 коп.), витрати по сплаті державного мита в сумі  202,51 (двісті дві гривні 51 коп.), витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 118,00 (сто вісімнадцять гривень 00 коп.).

3. Скасувати заходи забезпечення позову застосовані ухвалою суду від 9 лютого 2007 року.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК України.

Рішення підписане 12 березня 2007 року.

Суддя                                                                                       Гуляк Г.І.