ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"28" березня 2007 р.
Справа №  17/447

Господарський суд Кіровоградської області у складі колегії суддів – С.В.Таран- головуючого, судді Н.В. Болгар, судді Ю.І. Хилько, розглянувши у відкритому судовому засіданні 28.03.2007 р. о 15 год. 30 хв. матеріали адміністративної справи №17/447

за позовом: житлово-експлуатаційної контори №2, м. Світловодськ Кіровоградської області

до відповідача 1: державного підприємства „Національна енергетична компанія” Укренерго”, м.Київ

до відповідача 2: Міністерства палива та енергетики України, м.Київ

про визнання нечинними постанов

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача - участі не брали;

від відповідача 1 - Скрипаль О.С., довіреність № 310  від 29.12.06р., представник;

від відповідача 2 - участі не брали.

Подано позов про визнання протиправними вимог державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії Міністерства палива та енергетики України щодо виконання заходів, передбачених нормативно-правовим актом, який не пройшов державної реєстрації та про визнання нечинними постанов №90/05 від 14.06.2005 р. та №152/05 від 17.10.2005 р. державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії Міністерства палива та енергетики України про накладення штрафів за порушення законодавства про електроенергетику.

Заявою №2 від 02.01.2007 р. позивач просить задовольнити його вимоги до Міністерства палива та енергетики, від імені якого діє державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" про визнання протиправними вимог державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії Міністерства палива та енергетики України щодо виконання заходів, передбачених нормативно-правовим актом, який не пройшов державної реєстрації та визнати нечинними постанови №90/05 від 14.06.2005 р. та №152/05 від 17.10.2005 р. державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії (а.с.20-21).

02.03.2007 р. до господарського суду Кіровоградської області надійшла заява від позивача (а.с.68), в якій він повідомляє, що ним подана позовна заява до відповідачів- Міністерства палива та енергетики України та державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" з однією вимогою до кожного з відповідачів: визнати протиправними вимоги державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії щодо виконання заходів, передбачених нормативно-правовим актом, який не пройшов державної реєстрації та визнати нечинними постанови №90/05 від 14.06.2005 р. та №152/05 від 17.10.2005 р. державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії.

26.03.2007 р. на адресу господарського суду Кіровоградської області надійшла аналогічна заява (а.с.94).

Позивач до суду 28.03.2007 р. не з'явився,  хоча належним чином був сповіщений про час та місце проведення судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №1391809 від 20.03.2007 р. (а.с.89). Між тим він надіслав на адресу суду заяву №199 від 21.03.2007 р. (вх.№02-05/9733 від 26.03.2007 р.) про розгляд даної справи за його відсутності (а.с.92).

Відповідач 1 (державне підприємство „Національна енергетична компанія” Укренерго”) позов заперечив, посилаючись на правомірність та законність винесення оспорених постанов, при цьому він звернув увагу суду на той факт, що приписи Держенергонагляду №39 від 17.02.2005 р., №88 від 01.04.2005 р. та №168 від 15.06.2005 р. в передбаченому чинним законодавством порядку позивачем не оскаржувались. Крім того, відповідач 1 (ДП „Національна енергетична компанія” Укренерго”) наполягає на застосуванні судом наслідків пропущення строків звернення до адміністративного суду, передбачених статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.72-75).

Відповідач 2 (Міністерство палива та енергетики України) участі в судовому засіданні 28.03.2007 р. не брав, хоча належним чином був сповіщений про час та місце його проведення, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №1391817  від 19.03.2007 р. (а.с.91); позов не заперечив, витребувані господарським судом документи не подав.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача 1 (ДП „Національна енергетична компанія” Укренерго”), оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, господарський  суд встановив наступне.

Указом Президента України „Про зміни в структурі центральних органів виконавчої влади” від 15.12.1999 №1573/99 Міністерство палива та енергетики України віднесено до складу центральних органів виконавчої влади України.

Згідно ст. 9 Закону України “Про електроенергетику” та п. 1 Положення про державний енергетичний нагляд за режимами споживання електричної та теплової енергії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.08.1996 № 929 (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), державний нагляд в електроенергетиці здійснює Державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії (Держенергонагляд), яка підпорядкована безпосередньо Мінпаливенерго в частині виконання функцій, покладених на Держенергонагляд цим положенням та діє у складі державного підприємства, що здійснює централізоване диспетчерське (оперативно-технологічне) управління об'єднаною енергетичною системою України, та його територіальних структурних підрозділів. Таким державним підприємством є „Національна енергетична компанія „Укренерго”, яка створена та підпорядкована Мінпаливенерго України.

Відповідно до Положення про відокремлений підрозділ “Держенергонагляд у Дніпровському регіоні” державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" завданням цього підрозділу є, зокрема, здійснення контролю за дотриманням суб’єктами електроенергетики і споживачами електроенергії вимог законодавства у сфері виробництва, постачання та споживання енергії, та усуненням виявлених порушень (а.с.129-142).

Згідно додатку №1 до вказаного Положення державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії у Кіровоградській області є структурним підрозділом відокремленого підрозділу "Держенергонагляд у Дніпровському регіоні" державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго", який в свою чергу підпорядкований безпосередньо Мінпаливенерго в частині виконання покладених на нього функцій та діє у складі Національної енергетичної компанії „Укренерго”.

16.02.2005 р., 31.03.2005 р. Регіональною державною інспекцією з енергонагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Дніпровському регіоні від імені якого діє державна інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Кіровоградській області проведена перевірка житлової експлуатаційної контори №2 (а.с.98-100, 111), в результаті якої виявлено ряд порушень вимог електроенергетичного законодавства, про усунення яких державним інспектором в порядку ст. 9 Закону України “Про електроенергетику” видано приписи №39 від 17.02.2005 року (а.с.24,101) та №88 від 01.04.2005 року (а.с.25).

В подальшому,  названою державною інспекцією проведена перевірка щодо виконання підприємством вимог припису №39 від 17.02.2005 року, в ході якої виявлено його недотримання (невиконання), про що складено акти перевірки від 20.05.2005 року (а.с.102, 103). На підставі вказаних актів обстеження позивачу повторно видано припис №168 від 15.06.2005 р. (а.с.26, 104).

Докази отримання позивачем вказаних приписів (№39 від 17.02.2005 р., №88 від 01.04.2005 р., №168 від 15.06.2005 р.) наявні в матеріалах справи (а.с.25-на звороті, а.с.26- на звороті, а.с.101- на звороті, а.с.104- на звороті, а.с.112- на звороті).

На підставі актів перевірки  від 11.05.2005 р., від 20.05.2005 р. та від 15.09.2005 р. (а.с.103, 105-106, 113-114) начальником інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Кіровоградській області на підставі ст. 27 Закону України “Про електроенергетику”  винесено постанову №90/05 від 14.06.2005 р. про накладення на підприємство позивача штрафу в розмірі 850 грн. за невиконання  пунктів 1,2 припису №88 від 01.04.2005 р., пунктів 3,4,5 та неповне виконання пунктів 2, 13 припису №39 від 17.02.2005 р., а також постанову №152/05 від 17.10.2005 р.  про накладення на підприємство позивача штрафу в розмірі 1700 грн. за невиконання  пунктів 1,2 припису №168 від 15.06.2005 р. (а.с.22, 23).

Постанову №90/05 від 14.06.2005 р. позивачем отримано 23.06.2005 р., постанову №152/05 від 17.10.2005 р.- 20.10.2006 р. Вказане підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.110, 116)

Житлово-експлуатаційна контора №2 не погодилась з  вимогами державної інспекції з енергетичного нагляду  за режимами споживання електричної та теплової енергії  та постановами №90/05 від 14.06.2005 р. і №152/05 від 17.10.2005 р. звернулась до суду 10.07.2006 р. з позовом про визнання вимог інспекції протиправними, а вказаних постанов - нечинними.

Частиною першою статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інакше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду є процесуальним строком.

Процесуальні строки-це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Як вбачається із матеріалів справи позивачем пропущено встановлений статтею 99 Кодексу адміністративного судочинства України строк для звернення до адміністративного суду про визнання протиправними вимог державної інспекції, викладених у приписах №39 від 17.02.2005 р., №88 від 01.04.2005 р., №168 від 15.06.2005 р. та про визнання нечинним постанови №90/05 від 14.06.2005 р. При цьому, відповідач заперечує позовні вимоги в тому числі і з підстав пропуску  житлово-експлуатаційною конторою №2 строку звернення до суду (а.с.75,96).

Статтею 100 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Враховуючи викладене та з огляду на відсутність заяви про поновлення пропущеного строку, позовні вимоги в частині визнання протиправними вимог державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії в Кіровоградській області, викладених у приписах №39 від 17.02.2005 р., №88 від 01.04.2005 р., №168 від 15.06.2005 р. та про визнання нечинною постанови від 14.06.2005 р. №90/05 про накладення штрафу за порушення законодавства про електроенергетику заявлені необґрунтовано і задоволенню не підлягають.

Вимоги позивача про визнання нечинною постанови від 17.10.2005 р. №152/05 про накладення штрафу за порушення законодавства про електроенергетику задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Згідно зі ст. 9 Закону України “Про електроенергетику” державні інспектори з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії, зокрема, мають право давати споживачам обов'язкові для виконання приписи про усунення порушень нормативно-правових актів та застосовувати в установленому законом порядку санкції за порушення законодавство про електроенергетику.

Відповідно до ст. 27 цього Закону суб'єкти господарської діяльності несуть відповідальність, зокрема, за таке правопорушення в електроенергетиці, як ухилення від виконання або несвоєчасне виконання рішень чи приписів Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії у вигляді штрафу у розмірі до п'яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Суми штрафу зараховуються до державного бюджету України.

Враховуючи відсутність в матеріалах даної справи доказів виконання припису №168 від 15.06.2005 р. в повному обсязі, постанова інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Кіровоградській області №152/05 від 17.10.2005 р. прийнята в межах компетенції та у відповідності до норм діючого законодавства.

Посилання  позивача на постанову Світловодського міськрайонного суду по справі про адміністративне правопорушення від 17.11.2006 р. є безпідставним, оскільки викладені в її мотивувальній частині висновки відповідно до вимог статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України не є обставинами, що не потребують доказування з огляду на різний суб"єктний склад сторін. До того ж при винесенні постанови  №152/05 від 17.10.2005 р. інспекція з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Кіровоградській області не керувалась Правилами технічної експлуатації електроустановок споживачів.

Керуючись статтями 71, 99, 100, 160, 162, 163, 167, 254, пунктом 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили  після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського господарського суду через господарський суд Кіровоградської області. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі  відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня  складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлено 30.03.2007 р.

Суддя
Суддя
Суддя

Н.В.Болгар
Ю.І.Хилько