ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-----------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"25" січня 2007 р.                                                                                  Справа №  11/5549

Господарський суд Черкаської області в складі судді Довганя К.І.,  при секретарі судового засідання Анастас”євій Л.В., за участю представників сторін: позивача –Фоменко А.В. ліквідатор, відповідача –Чорноус Я.С. голова, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробничий комерційний центр "Новас" до  сільськогосподарського фермерського господарства „Чорноус"  про  стягнення  32124 грн. 50 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Подано позов про стягнення з відповідача на користь позивача 32124,50 грн. боргу  на підставі переказного векселя № виданого 03.04.2003 року, як з акцептанта. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив з мотивів його безпідставності.

Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі документи, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити повністю, виходячи з наступного.

За доводами позивача 03.04.2003 року він видав переказний вексель з оплатою за пред'явленням, у відповідності до якого платником є відповідач по справі, а особою, якій або за наказом якої слід платити, вказано СТОВ "Обрій 2000".  Виходячи з тексту векселя він був акцептований відповідачем по справі, що засвідчується підписом та печаткою керівника підприємства.

У відповідності до ст. 16 Конвенції, власник переказного векселя вважається його законним держателем, якщо його право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній індосамент є бланковим. Закреслені індосаменти вважаються при цьому ненаписаними. Якщо за бланковим індосаментом іде інший індосамент, то особа, яка підписала останній, вважається такою, що придбала вексель за бланковим індосаментом.

У відповідності до текстів індосаментів, законним держателем векселя в даний час є АКБ "Тас Комерцбанк". Дану обставину представник позивача не спростував, доказів про відсутність претензій з боку даного банку по векселю суду не надав.

У відповідності до ст. 34 Конвенції, переказний вексель строком за пред'явленням підлягає оплаті при його пред'явленні. Він повинен бути пред'явлений для платежу протягом одного року від дати його складання.

Доказів про пред'явлення векселя до платежу позивач суду не надав. За доводами представника позивача вексель до платежу не пред'являвся, протест в неплатежі не здійснювався ( ст. 44 Конвенції).

У відповідності до ст. 4 Закону України "Про обіг векселів в Україні" від 05.04.2001 року переказні і прості векселі можуть видаватись  лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги. На момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат, або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов'язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем. Умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов'язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов'язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов'язання щодо платежу за векселем.

На вимогу суду надати відповідний договір під видачу наявного у справі векселя та необхідні документи на підтвердження права стягнення за векселем, представник позивача названі документи не надав.

У відповідності до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

На підставі викладеного, суд вважає, що позивач не довів своє право на стягнення заборгованості з відповідача по справі за векселем № виданого 03.04.2003 року , а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

У відповідності до ст. 49 ГПК України, при відмові у позові судові витрати на відповідача не покладаються.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85  ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено до Київського міжобласного апеляційного господарського суду протягом 10 днів.

Суддя                                                                                К.І. Довгань