ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007 р.
№ 1/918-7/298

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючий суддя
Муравйов О.В.

судді:
Полянський А.Г.
Ходаківська І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібосол"

на постанову
Львівського апеляційного господарського суду від 12.02.2007 року

у справі
№ 1/918-7/298 Господарського суду Львівської області

за позовом
Прокурора Галицького району м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради, уповноважений орган –Управління комунального майна Львівської міської ради (правонаступник –Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради)

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібосол"

про
розірвання договору оренди, виселення з приміщення

за участю  представників сторін:

позивача:
не з’явились,

відповідача:
не з’явились,

прокуратури:
Савицька  - посвідчення №231

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.10.2006 року у справі № 1/918-7/298 (суддя Білоус Б.) позов задоволено: розірвано договір №2880 від 19.11.1993 року з додатками від 01.01.2004 року та 03.08.2004 року оренди нежитлових приміщень площею 205м2 по вул. Городоцькій, 4 у м. Львові, укладеного між Фондом комунального майна Львівської міської ради (правонаступник УКМ Львівської міської ради) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хлібосол"; прийнято рішення виселити Товариство з обмеженою відповідальністю "Хлібосол" із орендованих приміщень площею 205м2 по вул. Городоцькій, 4 у м. Львові; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібосол" в доход державного бюджету 85грн. державного мита; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібосол" 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 12.02.2007 року (судді: Кордюк Г.Т., Давид Л.Л., Мурська Х.В.) вказане рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 03.10.2006 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.02.2007 року у справі № 1/918-7/298, і, прийняти нове рішення яким відмовити у задоволенні позову, мотивуючи касаційну скаргу тим, що вони прийняті з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач відзив на касаційну скаргу не надав.

Позивач та відповідач не скористалися своїм процесуальним правом на участю у судовому засіданні касаційної інстанції.

Розпорядженням виконуючого обов’язки Заступника Голови Вищого господарського суду України Першикова Є.В.  від 25.05.2007р., у зв’язку з відпусткою судді Фролової Г.М. для перегляду в касаційному порядку справи № 1/918-7/298, призначеної до розгляду на 29.05.2007року, утворено колегію суддів у складі: головуючого – судді Муравйова О.В., суддів –Полянського А.Г., Ходаківської І.П.

Заслухавши присутнього представника прокуратури, перевіривши повноту встановлення обставин справи, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.

Згідно статті 108 Господарського процесуального кодексу України       Вищий  господарський  суд  України  переглядає  за  касаційною   скаргою (поданням)    рішення    місцевого    господарського    суду    та    постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до вимог статті 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до роз’яснень, викладених у пунктах 1, 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року № 11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Мотивувальна частина рішення повинна містити встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Визнаючи одні і відхиляючи інші докази, суд має це обґрунтувати.

Судові рішення цим вимогам не відповідають.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, між Фондом комунального майна м. Львова, правонаступником якого є Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Хлібосол" 19.11.1993 року було укладено договір № 2880 на оренду нежитлових приміщень (далі - Договір), за умовами якого орендодавець здав, а орендар прийняв в оренду з 01.01.1992 року на невизначений термін до узгодження в користування нежитлові приміщення першого поверху площею 183,0м.кв. та підвалу площею 6,0м.кв. за адресою:м. Львів, вул. Городоцька, 4 під літерою 4-6, 8 для виробничої діяльності.

В п. 3 Договору сторони визначили розмір орендної плати, встановили, що орендар повинен щомісячно до 10 числа місяця за попередній сплачувати орендодавцю орендну плату у встановленому розмірі (п.4 Договору).

01.01.2004 року між сторонами було укладено додаток № 1 до Договору, відповідно до якого внесли зміни в п.4 цього договору, а саме зазначили, що орендна плата перераховується орендарем на рахунок відділу житлового господарства Галицької районної адміністрації.

30.08.2004 року між сторонами було укладено додаток № 1 до Договору, яким внесли зміни в п.1 Договору та зазначили, що загальна частина орендованих приміщень становить 205,2м.кв., в тому числі площа приміщень першого поверху становить 199,2м.кв., підвальні приміщення –6,0м.кв.

Розмір орендної плати станом на 01.09.2004 року сторонами було визначено в розмірі 1524,41грн.

При цьому, обґрунтовуючи позов, прокурор посилався на те, що відповідач допустив заборгованість по сплаті орендної плати за період з 01.01.2004 р. по 01.05.2004р. в сумі 1934,44грн.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої та апеляційної інстанції виходили з того, що відповідач допустив прострочення внесення орендної плати у визначені договором строки, та має місце факт заборгованості по ній, а саме за період з 01.01.2004 р. по 01.05.2004р.

Однак, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що 16.08.2005 року рішенням Господарського суду Львівської області розглянуто справу № 1/442-28/186 за позовом прокурора Галицького району м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради, уповноважений орган Управління комунального майна Львівської міської ради  до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібосол" про розірвання договору оренди №2880 від 19.11.1993 року, виселення із приміщення та стягнення заборгованості в сумі 1921,32грн., з тих підстав, що відповідач допустив заборгованість по сплаті орендної плати протягом 3-х місяців (з 01.01.2004 року по 01.04.2004 рік), не застрахував взятого в оренду майна, не забезпечив пожежної безпеки орендованого майна, не використовує об’єкт оренди за призначенням, без згоди орендодавця самовільно провів перепланування орендованого приміщення. За результатами розгляду справи у задоволенні позову було відмовлено, а рішення набрало законної сили (а.с. 19-21; 22-24).

З позовної заяви прокурора Галицького району м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради, уповноважений орган Управління комунального майна Львівської міської ради  до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібосол" від 30.08.2006 року про розірвання договору оренди №2880 від 19.11.1993 року та виселення із приміщення вбачається, що підставами для звернення з даним позовом є підстави, які вже були підставами під час розгляду справи № 1/442-28/186.

Залишаючи без змін рішення місцевого суду по справі, апеляційний суд зазначив, що обставини пов’язані зі сплатою орендних платежів та наявністю заборгованості з орендної плати за друге півріччя 2005 року та перше півріччя 2006 року не були і не могли бути предметом дослідження господарським судом у справі № 1/442-28/186 тому, що йдеться про інший проміжок часу виконання договору оренди.

Проте, як вбачається з вище наведеного, прокурор, подаючи позов про розірвання договору оренди №2880 від 19.11.1993 року, не змінював підстави розірвання договору, не вносив змін або уточнень до позовної заяви від 30.08.2006 року, які б давали можливість апеляційному господарському суду вийти за межі позовних вимог,  під час розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що заявлена позивачем вимога стосується вже вирішеного судом спору між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих самих підстав.

Згідно п.2 ч.1 ст.80 ГПК України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо є рішення господарського суду, який в межах своєї компетенції вирішив спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.

Якщо рішення місцевого господарського суду або постанова апеляційного суду є незаконними повністю або частково, касаційний суд скасовує його повністю або в частині, що суперечить закону. Скасувавши рішення повністю або частково, касаційний суд зобов’язаний припинити провадження у справі чи залишити позов без розгляду повністю або частково (п.4 ст.1119 ГПК).

Оскільки рішення та постанова є такими, що суперечать вимогам чинного законодавства, вони підлягають скасуванню, а касаційна скарга відповідно, частковому задоволенню.

Відповідно до статей 85, 1115 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою присутнього представника прокуратури  оголошена  вступна та резолютивна частини постанови.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 2 статті 80, статтями 1115, 1117, пунктом 4 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібосол" задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Львівської області від 03.10.2006 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 12.02.2007 року у справі № 1/918-7/298 скасувати.

Провадження у справі № 1/918-7/298 Господарського суду Львівської області припинити.

Головуючий    суддя                                                                  Муравйов О.В.

Судді                                                                                           Полянський А.Г.

Ходаківська І.П.