ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"29" березня 2007 р.                                                            Справа №10/1669-А

за позовом  Прокурора Деражнянського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі м. Деражня

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Поділля" с. Літки Деражнянського району

про стягнення 874,64 грн. заборгованості

Суддя  Виноградова В.В.                    Секретар судового засідання Матущак В.В.

Представники сторін:

позивача              Ковбасюк О.О. –за довіреністю №153/07 від 11.01.2007р.

відповідача            не з’явився

за участю           прокурора відділу прокуратури Хмельницької області –Шкадько В.В.

Суть спору:

Прокурор в інтересах позивача звернувся до суду з позовом про стягнення у відповідності до вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” з відповідача на користь управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі 303,75 грн. заборгованості по страхових внесках за грудень 2006 та за січень 2007р., що виникла станом на 27.02.2007р.

В підтвердження позовних вимог подав копії розрахунків сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2006р., за січень 2007р., які подавались відповідачем до управління Пенсійного фонду у Деражнянському районі, вимогу на стягнення заборгованості, картки особового рахунку, розрахунок суми позову.

Відповідач в судове засідання повноважного представника не направив, про причини неприбуття не повідомив, письмових заперечень щодо позовних вимог та доказів про сплату заборгованості не надав, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи із врученням повістки (повістку та ухвалу про відкриття провадження в адміністративній справі та призначення судового засідання вручено  22.03.2007р. згідно поштового повідомлення).

Розглядом   наданих матеріалів  справи  встановлено :

Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Поділля” с. Літки Деражнянського району як суб’єкт підприємницької діяльності - юридична особа включене до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка Хмельницького облуправління статистики №630), згідно ст.ст. 1,14 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування“ зареєстроване як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування згідно поданої заяви, реєстраційний №355.

У відповідача станом на 27.02.2007р. утворилась недоїмка по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2006р., за січень 2007р. в розмірі 874,64 грн., що підтверджується розрахунками сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, які подавались відповідачем до Пенсійного фонду України, за грудень 2006р., за січень 2007р., картками особового рахунку платника, розрахунком заборгованості.

Позивачем, відповідно до вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” виставлена відповідачу вимога від 02.02.2007р. про стягнення 8047,06 грн. заборгованості  (в т.ч. 594,46 грн. страхових внесків, 1043,18 грн. фінансових санкцій та 409,42 грн. пені з відміткою про вручення вказаної вимоги відповідачу 20.02.2007р. згідно поштового повідомлення.

Постановою господарського суду Хмельницької області від 11.12.2006р. по справі №5/6397-А з відповідача стягнуто недоїмку по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в розмірі 5660,85 грн. за жовтень-серпень 2006р., що виникла станом на 29.09.2006р.

Оскільки заборгованість по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в розмірі 874,64 грн. в добровільному порядку відповідачем не сплачена, прокурором в інтересах позивача подано позов до суду.

Досліджуючи надані докази, оцінюючи їх в сукупності, до уваги приймається  наступне.

Відповідно ст.1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (надалі –Закону), страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону  сплачують  страхові  внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові внески  - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне  пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування  відповідно  до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 14 Закону страхувальниками є роботодавці: підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок,  політичних партій, які  мають  окремий  баланс і самостійно ведуть розрахунки  із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб-суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок,  придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру.

Згідно п.6 ст.17 вказаного Закону платник страхових внесків зобов’язаний нараховувати,  обчислювати  і  сплачувати  в   установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Нормами ст. 106 зазначеного Закону передбачено, що у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені  статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і  стягуються.

Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням  Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.  Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Протягом десяти робочих  днів із дня  одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

У разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного  фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у  вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією,  включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з  позовом  про стягнення недоїмки.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність заборгованості відповідача та вжиття заходів її стягнення з врахуванням вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Судом враховується те, що відповідачем у розрахунку сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за грудень 2006р., за січень 2007р. самостійно визначено розміри внесків та в установленому законом порядку вимога про сплату заборгованості не оскаржувалась та не скасована, доказів про сплату заборгованості суду не подано.

За таких обставин, позовні вимоги прокурора в інтересах позивача обґрунтовані, підтвердженні матеріалами справи, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Позов з прокурора Деражнянського району в інтересах держави в особі управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі м. Деражня до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Поділля” с. Літки Деражнянського району стягнення 874,64 грн. заборгованості задоволити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агрофірма „Поділля” с. Літки Деражнянського району (код 32025885) на користь управління Пенсійного фонду України в Деражнянському районі м. Деражня, вул. Миру, 35 (код 14149349) 874,64 грн. (вісімсот сімдесят чотири гривні 64 коп.) заборгованості по страхових внесках.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Подаються до Житомирського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                                В.В. Виноградова

Віддрук. 5 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.

4,5- в прокуратуру