ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД міста КИЄВА
У Х В А Л А

№  3/543

02.08.07

За позовом   Міської дезінфекційної станції

До                      Відкритого акціонерного товариства «Київмедрембуд»

Про                       стягнення 26 464,35 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники:

Від позивача        Грицай І.М. –головний лікар

Від відповідача    Козуб М.М. –по дов. № 01-12/2006 від 01.12.2006

У засіданні брали участь

СУТЬ СПОРУ :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.01.2005 повністю задоволені позовні вимоги Міської дезінфекційної станції про стягнення з Відкритого акціонерного товариства «Київмедрембуд»22 090,64 грн. основного боргу, 2 198,92 грн. збитків від зміни індексу інфляції, 2 174,79 грн. пені, 264,64 грн. витрат по сплаті державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу та 1 250 грн. витрат по оплаті послуг адвоката.

Не погоджуючись з прийнятим рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2007 відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2006 рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2007 залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятою постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2007 відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 27.12.2006 відмовлено у відновленні пропущеного строку для подання касаційної скарги.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою Вищого господарського суду України від 27.12.2006 відповідач звернувся до Верховного Суду України з касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду України від 22.03.2007  відмовлено в порушення касаційного провадження з перегляду ухвали Вищого господарського суду України від 27.12.2006. Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Відповідач звернувся до господарського суду з заявою про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2005  у справі № 3/543 за нововиявленими обставинами. Нововиявленими обставинами вважає наступне.

В період з 11.06.2007  по 21.06.2007 згідно наказу директора ВАТ «КИЇВМЕДРЕМБУД»було проведено ревізію фінансово-бухгалтерської документації даного підприємства. За результатами ревізії по відновленню бухгалтерського обліку ВАТ «КИЇВМЕДРЕМБУД»було підготовлено довідку від 21.06.2007, відповідно до якої вбачається, що серед первинних документів щодо господарської діяльності даного підприємства виявлено угоду про розірвання договору оренди майна від 01.04.2001 до договору оренди № 35 від 03.02.1997 який був предметом спору у справі № 3/543. Відповідно до ч. 3 ст. 26 ЗУ «Про оренду державного та комунального майна»договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На підставі зазначеної угоди про розірвання договору оренди майна від 01.04.2001 вважає, що між ВАТ «КИЇВМЕДРЕМБУД»та Міською дезінфекційною станцією 01.04.2001 було досягнуто обоюдної домовленості щодо розірвання договору оренди № 35 від 03.02.1997 та з моменту набуття чинності даної угоди (01.04.2001) сторони не пов’язані будь-якими правами та обов’язками по  даному договору оренди, та рішення суду від 25.01.2005 по справі № 3/543 за даних обставин є передчасним. При розгляді справи № 3/543 оригінал угоди про розірвання договору оренди майна від 01.04.2001 до договору оренди № 35 від 03.02.1997 не витребувався, в результаті чого аналіз та оцінка спірного договору оренди на предмет продовження дії цього договору не проводились. Очевидно, що зазначені обставини є істотними, впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні по справі № 3/543, та були наявні на час розгляду даної справи. У позивача в період 2004-2007р.р. неодноразово проводилися перевірки податковими та іншими правоохоронними органами з вилученням усіх первинних документів фінансово-господарської діяльності, в результаті чого, тільки після вказаної ревізії стало відомо про вищевикладені обставини щодо наявності угоди про розірвання договору оренди майна від 01.04.2001 до договору оренди № 35 від 03.02.1997. укладеної між ВАТ «КИЇВМЕДРЕМБУД»та Міською дезінфекційною станцією. Строки за яких дана справа може бути переглянута за нововиявленими обставинами (не пізніше двох місяців з дня встановлення обставин) не минули.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2007 розгляд заяви було призначено на 02.08.2007.

Позивач у письмових поясненнях зазначає, що угода про розірвання договору оренди майна від 01.04.2001 між останнім та КМДС у наших архівах відсутня. Надана КМДС по факсу 30.07.2007 від КМРБ зазначена угода про розірвання договору оренди від 01.04.2001 засвідчена печаткою, що була виготовлена у серпні 2003 року. До цього моменту в КМДС була інша печатка: *МОЗ України* Київське міське територіальне медичне об’єднання «Санепідслужба»Міська дезінфекційна станція. Зазначена печатка та відповідний штамп були ліквідовані 01.08.2003 в установленому порядку та виготовлена нова печатка, відбиток якої є на копії угоди про розірвання договору оренди. Дозвіл на виготовлення нових печатки та штампу взамін існуючих для КМДС надано відділом дозвільної системи УГБ ГУМВС України в м. Києві від 23.07.2003 за № 14645 (довідка ВДС УГБ ГУМВС України в м. Києві від 31.07.2007).  Виготовлення нової печатки та штампу було здійснено в ВПП «Оберіг», котрому Київська міська санітарно-епідеміологічна станція, яка вела бухгалтерський облік централізовано для закладів санепідслужби, в т.ч. і для КМДС, перерахувала платіжним дорученням № 2244 від 31.07.2003  - 93 грн. за виготовлення нових печатки та штампу. Факт виготовлення та видачі КМДС гербової печатки згідно дозволу за № 14645 від 23.07.2003, виданого ВДС УАСМ ГУ МВС України в м. Києві, підтверджено листом від 01.08.2007 за № 35 ТОВ «Виробничо-поліграфічне підприємство «Оберіг». Просить звернути увагу та врахувати, що два приміщення площею 22,5 кв. м. та 25,2 кв. м. фактично знаходились в оренді у КМРБ згідно договору від 03.02.1997 № 35 до 19.11.2004 та 04.01.2005 відповідно, після чого були звільнені згідно «Актам передачі приміщень»у зазначені терміни (підписані керівниками КМРБ та КМДС акти додаються - додатки № 6, № 7). Тобто, згідно п.5 договору оренди від 01.04.1997 № 35, згадані приміщення були в оренді до дати підписання згаданих актів та з урахуванням ст. 795 ЦК України договір оренди мав чинність до моменту підписання сторонами актів про повернення орендованого приміщення, що і знайшло відображення в рішенні Господарського суду міста Києва від 21.01.2005 та в подальшому підтверджено судами різних інстанцій. Враховуючи вищевикладене, вважає, що угода про розірвання договору оренди майна від 01.04.2001 не має юридичної сили, а викладені в поданій відповідачем заяві обставини не можуть бути підставою для перегляду рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2005 по справі № 3/543.

В судовому засіданні було оглянутий оригінал угоди про розірвання договору оренди майна від 01.04.2001.

Розглянувши матеріали заяви та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

03.02.1997 між Міською дезінфекційною станцією та Закритим акціонерним товариством «Київмедрембуд»було укладено договір оренди майна № 35, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач отримав  в орендне користування нежиле приміщення і майно для майстерні і складу в будинку № 25 по вул. Дехтярівській у м. Києві, загальною площею 47,25 кв. м., що підтверджується актом прийому-передачі від 01.04.1997.

Сторонами було погоджено що договір вступає в силу після реєстрації його в Головному управлінні охорони здоров’я населення м. Києва (14.03.1997 за № 238/8) та підписання сторонами тексту договору до 01.04.2000 (п. 10 договору).

Рішенням Господарського суду міста Києва № 3/543 від 25.01.2005 було встановлено, що у відповідності до вимог ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», за відсутності заяв сторін, договір продовжений на той самий термін, тобто до 01.04.2003.

В якості нововиявлених обставин відповідач посилається на те, що при ревізії по відновленню бухгалтерського обліку ВАТ «КИЇВМЕДРЕМБУД»було виявлено угоду про розірвання договору оренди майна від 01.04.2001 до договору оренди № 35 від 03.02.1997. Тобто, вважає, що сторонами було досягнуто обоюдної домовленості щодо розірвання договору оренди № 35 від 03.02.1997 та з моменту набуття чинності даної угоди (01.04.2001) сторони не пов’язані будь-якими правами та обов’язками по  даному договору оренди.

Пунктом 5 договору оренди майна № 35 від 03.02.1997 передбачено, що у разі закінчення строку договору або при його достроковому розірванні орендар зобов’язаний повернути орендоване майно орендодавцю в задовільному стані з урахування нормального зносу по акту.

Згідно п. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов’язаний повернути орендодавцеві об’єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до п. 5 ст. 265 Цивільного кодексу УРСР при припиненні договору найму наймач зобов’язаний повернути майно в тому стані, в якому він його одержав, з урахуванням нормального зносу або у стані, обумовленому в договорі.

Відповідно до п. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона бала одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Крім того, умовами договору майна № 35 від 03.02.1997 (пункт 6) передбачено, що у разі звільнення орендарем приміщення (будинку) без складання акту про передачу майна у належному стані, орендар несе матеріальну відповідальність за нанесені в зв’язку з цим збитки. Орендар при прострочці внеску платежів (крім орендної плати) сплачує пеню в розмірі 0,5% в день з простроченої суми за кожний день прострочки.

За невиконання обумовлених цим договором обов’язків орендар сплачує недоїмку в розмірі 10% річної орендної плати та інших обумовлених цим договором платежів.

При цьому орендар не звільняється від внесення орендної плати та інших обумовлених цим договором платежів до передачі майна за актом.

Тобто, сторонами передбачено, що в разі розірвання договору оренди майна правовідносини між сторонами продовжують існувати, а саме продовжує існувати обов’язок орендаря (відповідача) сплатити заборгованість з орендних платежів.

Відповідачем доказів на підтвердження того, що в зв’язку з розірванням (угодою від 01.04.2001) договору оренди майна № 35 від 03.02.1997 відповідач звільнив орендовані приміщення (акт прийому-передачі) не надав. В судовому засіданні представник відповідача зазначив, що такі докази у відповідача відсутні.

Відповідно до ст. 112  Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може  переглянути  прийняте   ним   судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення  для  справи  і  не  могли  бути  відомі заявникові.

Згідно з п.1 роз’яснення Вищого господарського суду України № 04-5/563 від 21.05.2002 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами», до нововиявлених  обставин  відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші  факти, які  мають  значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.  Необхідними  ознаками нововиявлених  обставин  є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи,  по-друге,  те, що  ці  обставини  не  могли  бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Відповідно до п.1.1 роз’яснення Вищого господарського суду України № 04-5/563 від 21.05.2002 «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами», на  підставі  статті  112 ГПК судове рішення може бути  переглянуто  за  двох  умов:  істотність  нововиявлених обставин для вирішення спору або розгляду справи про банкрутство і виявлення  їх  після  прийняття  судового  рішення зі справи. Виникнення  нових  або  зміна  обставин  після вирішення спору або розгляду справи про банкрутство не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, підстави для перегляду рішення Господарського суду міста Києва № 3/543 від 25.01.2005 за нововиявленими обставинами, передбачені ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, відсутні, в зв’язку з чим рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2005 у справі № 3/543 слід залишити без змін.

Витрати відповідача по сплаті державного мита за розгляд заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 86, 112-114  ГПК України, -

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви Відкритого акціонерного товариства «Київмедрембуд»про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2005  у справі № 3/543 відмовити повністю.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 25.01.2005  у справі           № 3/543 залишити без змін.

Суддя
В.В.Сівакова