ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

02.04.07
Справа  № 7/218-3386

Львівський
апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                Р. Марко

суддів                                           Т.
Бонк

С. Бойко

При
секретарі
Ковалишин Ю.

розглянувши
апеляційну скаргу Тернопільської ОДПІ від 17.01.07 №
2157/7/10-015

на
постанову господарського суду
Тернопільської області від 07.11.06

у
справі      7/218-3386

за
позовом            п/п
ОСОБА_1

до відповідача -Тернопільської
ОДПІ

про          визнання  нечинним податкового повідомлення- рішення

за участю представників сторін:

від позивача- Данчак Л.

від відповідача- Папа Н.

В С Т А Н О В И В :

Постановою господарського суду Тернопільської області від

07.11.06 по даній справі задоволено
позов п/п ОСОБА_1.

Визнано нечинним податкове
повідомлення- рішення          від

19.05.06 НОМЕР_1.

Не погоджуючись із прийнятою постановою,
відповідач подав

апеляційну скаргу, в якій просить
постанову суду скасувати з

підстав
порушення норм матеріального права, неповного

з»ясування обставин справи. Зокрема
апелянт зазначає, що

судом не взято до уваги той факт, що
позивачем в порушення

вимог пп.7.2.3 п. 7.2 ст.7 Закону
України "Про податок на

додану вартість", не виконав
вимог  даної норми закону, яка

передбачає , що податкова накладна
складається у момент

виникнення податкових зобов'язань
продавця у двох примірниках;

оригінал податкової накладної надається
покупцю, копія

залишається у продавця  товарів (робіт, послуг); Платники

податку повинні зберігати податкові
накладні протягом строку,

передбаченого законодавством для зобов'язань
із сплати

податків.

Зокрема, позивачем включено до складу
податкового кредиту з ПДВ суми податку з вартості придбаних товаро-матеріальних
цінностей та послуг, які у відповідних звітних періодах не знаходить
підтвердження в податковому обліку ПП "Багро", а податкова накладна
не виконує своєї законодавчо встановленої функції і її оригінал не
підтверджується копією.

Апелянт вважає, що пп.7.4.1 п.7.4
ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" окрім інших
обов'язкових підстав виникнення у платника податку права на податковий кредит з
податку на додану вартість, передбачає наявність ще й такої підстави, як сплата
платником податку у звітному періоді відповідних сум.

Оскільки, суми податку на додану
вартість, включено Позивачем до складу податкового кредиту, у відповідному
звітному періоду, а його контрагентом не були включені до складу податкового
зобов'язання, та в подальшому не були сплачені до бюджету, відповідно, дані
суми підлягають виключенню з податкового кредиту.

Також апелянт не погоджується із
висновком суду про те, що п/п Бек правомірно включив до складу податкового
кредиту суму податку на додану вартість в розмірі 1973 грн. згідно податкової
накладної від 28 липня 2005 року № 1 виписаної ФГ "Оксамит - 2004",
так як за повідомленням Козівської МДПІ від 10 травня 2006 року ФГ
"Оксамит - 2004'' зареєстроване платником податку на додану вартість 30
грудня 2005 року.

У відповідності до пп.7.2.4 п.7.2 ст.7
Закону "Про ПДВ'" право на нарахування податку та складання
податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованих як платники
податку у відповідності до цього Закону. Окільки контрагент позивача
зареєстрований платником ПДВ 30.12.2005р., а тому не мало права на нарахування
податку та виписувати податкову накладну.

В судовому засіданні, представник
позивача заперечив проти доводів апелянта, просив постанову суду залишити без
змін, як таку, що прийнята з дотриманням норм чинного законодавства та на
підставі досліджених усіх обставин справи.

Розглянувши доводи апеляційної скарги,
заслухавши представників сторін,
дослідивши обставини справи, перевіривши правильність застосування судом
першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів не вбачає правових
підстав для задоволення вимог апелянта.

При цьому колегія виходила з наступного.

На підставі акту перевірки складеного
щодо позивача ( НОМЕР_2 від 10.05.06) відповідачем прийнято податкове
повідомлення- рішення НОМЕР_1 від 19.05.06, яким визначено до сплати 11163 грв.
ПДВ та 5581,50 грв. штрафних санкцій.

ДПІ в акті зазначило, що позивачем
порушено п.п 1.8 ст. 8 ст. 7 Закону України «про ПДВ», а саме занижено
податкове зобов»язання з ПДВ на 7782 грв., безпідставно включено до податкового
кредиту 1973 грв. ПДВ та  1408 грв. ПДВ.

Однак із висновками ДПІ не можна
погодитися, оскільки  відповідно до п.п.
7.4.1. п. 7.4. ст. 7 Закону про ПДВ, податковий кредит звітного періоду
складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у
звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких
відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи
нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Доказом правомірності включення
відповідних сум до податкового кредиту та проведення його відшкодування є
належним чином оформлена податкова накладна, передбачена підп. 7.4.5. п, 7.4.
ст. 7 Закону про ПДВ, відповідно до якого не дозволяється включення до
податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку не підтверджених
податковими накладними.

Підставою виникнення права платника
податку на податковий кредит, згідно пп. 7.5.1. п. 7.5. ст. 7 Закону про ПДВ
вважається дата здійснення першої з подій: дата списання коштів з банківського
рахунку платника в оплату товарів (робіт, послуг) або дата отримання податкової
накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт,
послуг).

Право на нарахування податку та
складання податкових накладних згідно пп. 7.2.4. п. 7.2. ст. 7 Закону про ПДВ
надано виключно особам зареєстрованим як платники податку в порядку
передбаченому ст. 9. даного закону.

Як вбачається із матеріалів
справи,  податковий кредит в сумі 11
163,00 грн., підприємцем сформований на підставі даних податкових накладних:
НОМЕР_3 від 26.08.2005р., виданої ПП „Багро" на підтвердження
відпущеного згідно усної домовленості ріпаку на суму 8 449,01 гри., в тому
числі ПДВ 1408,17 грн., вартість якого оплачена готівкою 26.08.2005р.,
про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру.

Зазначена податкова накладна виписана
платником ПДВ, так як ПП „Багро" зареєстроване платником ПДВ 22.12.2003р.,
про що підприємству видано свідоцтво платника ПДВ, яке станом на 31.10.2006р.
не анульоване і суб'єкт господарської діяльності не виключений з Реєстру
платників ПДВ. Також, вищезазначена податкова накладна оформлена у відповідності
з вимогами передбаченими пп. 7.2.1. п. 7.2. ст. 7 Закону про ПДВ і була
предметом проведення перевірки, про що зазначає в акті  податкова інспекція; податкової накладної № 1
від 28.07.2005р. видана ФГ „Оксамит - 2004" на підтвердження
відпущених позивачу згідно усної домовленості по даній накладній  ріпаку вартістю 11840,04 грн., в тому числі
1973,34 грн. ПДВ, вартість якого оплачена готівкою в сумі 2000грн.
28.07.2005р., про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру № 1 та
платіжним дорученням НОМЕР_4 від 28.07.2005р. в сумі 9840,04 грн..

Доводи податкової інспекції про те, що
дане господарство зареєстроване платником податку на додану вартість
29.12.2005р., а тому не мало права виписувати податкову накладну відповідно до
п. 7.2.4. п. 7.2. ст. 7 Закону про ПДВ, у зв'язку з чим позивач в порушення пп.
7.4.5. п.7.4. ст.. даного закону неправомірно включив суму ПДВ сплачену у
вартості продукції до податкового кредиту, є безпідставними, так як відповідно
до п. 9.4. Закону про ПДВ, особа, яка підпадає під визначення платника податку
відповідно до п. 2.3. ст. 2 Закону про ПДВ, але своєчасно не зареєструвалася як
платник ПДВ, несе відповідальність за не нарахування або несплату податку на
додану вартість на рівні зареєстрованого платника без права нарахування
податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування. Податкова інспекція
не надала суду доказів, що ФГ ,,Оксамит - 2004" не підлягало реєстрації в
липні 2005р., як платник ПДВ .

Також безпідставним є висновок ДПІ про
безпідставне заниження позивачем податкового зобов'язання по декларації за
липень 2005р.на суму 7782 грн. ПДВ, яка надійшла на рахунок П/П Бек В.Я.
в липні 2005р. від ПП „Гарман" в загальній сумі 46694,06грн., оскільки
відповідно до пп. 7.3.1. п. 7.3. ст. 7 Закону про ПДВ, датою виникнення
податкових зобов'язань з поставки товарів, вважається дата, яка припадає на
податковий період, протягом якого відбувається будь - яка з подій, що сталася
раніше, або дата зарахування коштів від покупця, як оплата товарів, що
підлягають поставці, або дата відвантаження товарів.

Як підтверджується матеріалами справи,
позивачем 29.07.2005р. по накладній НОМЕР_5 відвантажено ПП „Гарман" ріпак
вартістю 97402,24 грн., в тому числі ПДВ 16233,71 грн, на що виписано податкову
накладну НОМЕР_5 від 29.07.2005р.. Дана сума податку включена підприємцем при
формуванні податкового зобов'язання з ПДВ в липні 2005р., що підтверджено актом
перевірки.

Відповідно до п. 1. ст. 71 КАС України,
кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
В адміністративних справах про протиправність рішень обов'язок щодо доказування
правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

Однак, апелянтом в силу даного
положення не доведено підставності прийняття спірного податкового повідомлення-
рішення.

Колегія суддів, вважає, що місцевим
господарським судом за наявних у справі доказів в цілому зроблено правильні
висновки щодо обставин справи, постанова прийнята  з дотриманням вимог матеріального права, що
свідчить про відсутність підстав для скасування постанови місцевого
господарського суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.  195, 198, 200, 205 п.7 Розділу VІІ
Прикінцевих та перехідних положень КАС України,
Львівський апеляційний господарський суд -

Ухвалив:

Постанову господарського суду
Тернопільської  області від 07.11.06 у
справі № 7/218-3386 залишити без змін, а апеляційну скаргу  - без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено у
касаційному порядку.

Матеріали справи скерувати до
господарського суду Тернопільської області.

Суддя-доповідач                                                               Р.
Марко

Судді
С. Бойко

Т.  Бонк