ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 травня 2007 р.

№ 35/374

Вищий господарський суд України у
складі колегії: головуючого, судді Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М., Палій
В.М., за участю представника позивача О. Приходька (дов. від 27.06.06),
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу приватного
підприємця ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського
суду від 12 лютого 2007 року у справі № 35/374 за позовом відкритого
акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі
Криничанського району електричних мереж до приватного підприємця ОСОБА_1 про
стягнення 2 369 грн. 37 коп.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2006 року відкрите
акціонерне товариство “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі
Криничанського району електричних мереж звернулося до господарського суду
Дніпропетровської області з позовом до приватного підприємця ОСОБА_1 про
стягнення вартості спожитої та недоврахованої електричної енергії.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 24 жовтня 2006 року позов задоволено.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 12 лютого 2007 року (судді Т.Верхогляд,
І.Сизько, І.Тищик) рішення скасовано і позов задоволено частково в сумі 1 256
грн. 96 грн.

Постанова мотивована порушенням
відповідачем правил споживання електричної енергії та позовною давністю.

Приватний підприємець ОСОБА_1
просить постанову скасувати з підстав неправильного застосування господарським
судом статей 77 і 99 Господарського процесуального кодексу України та прийняти
нове рішення, яким в позові відмовити.

Крім того, відповідач просить розглянути
касаційну скаргу без його участі.

Відкрите акціонерне товариство
“Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” проти доводів касаційної скарги
заперечує і в її задоволенні просить відмовити.

Колегія суддів вважає, що касаційна
скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Господарськими судами встановлено,
що 4 вересня 2002 року сторони уклали договір НОМЕР_1 (далі - Договір), на
умовах якого позивач постачавє відповідачу електричну енергію, а відповідач -
сплачує її вартість.

В травні 2003 року контрагенти
склали графік погашення боргу в розмірі 1 420 грн. 7 коп., але відповідач
погасив його лише частково.

Крім того, проведеними в липні та
листопаді 2004 року перевірками встановлені факти самовільного підключення
відповідача до мереж електропостачання.

За таких обставин господарський суд
задовольнив позов.

Скасовуючи рішення, апеляційний
господарський суд виходив з того, що не участь відповідача в судовому засіданні
завадила йому подати заяву про застосування до спірних правовідносин позовної
давності.

Апеляційний господарський суд
встановив, що в межах строку позовної давності, а саме з 7 вересня 2003 року по
7 вересня 2006 року заборгованість відповідача складає 89 грн. 68 коп.

За правилами частини 4 статті 26
Закону України “Про електроенергетику” передбачено, що споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та Правил
користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних
інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та
теплової енергії згідно законодавства України.

Відповідно до пунктів 7.32 і 8.4
Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної
комісії регулювання електроенергетики від 31 липня 1996 р № 28 (у редакції
постанови Національної комісії регулювання електроенергетики від 22 серпня 2002
року № 928), самовільне приєднання або підключення споживачем струмоприймачів
до мережі електропередавальної організації є порушенням встановленого порядку
споживання електричної енергії, при виявленні якого постачальником електричної
енергії визнається обсяг недорахованої електричної енергії таабо сума завданих
споживачеві збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи
для їх сплати.

Обсяг недорахованої електроенергії
визначається згідно Методики обчислення обсягу електричної енергії,
недорахованої внаслідок порушення споживачем - юридичною особою Правил
користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії
регулювання електроенергетики України № 1197 від 5 грудня 2001 року.

З матеріалів справи вбачається, що
9 липня 2004 року та 3 листопада 2004 року позивачем були складені акти
НОМЕР_2, НОМЕР_3 про порушення відповідачем пункту 7.30 Правил користування
електроенергією - самовільне підключення поза приладами обліку торгівельного
кіоску і вартість недорахованої електроенергії за вказаними актами становить
відповідно 308 грн. 16 коп. та 859 грн. 12 коп.

За таких обставин апеляційний
господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог
в частині стягнення з відповідача 1256 грн. 96 коп.

Твердження скаржника про порушення
апеляційним господарським судом статей 77 і 99 Господарського процесуального
кодексу України спростовується листом відповідача, в якому він просить
апеляційний господарський суд провести розгляд апеляційної скарги без його
участі.

Отже, з урахуванням меж перегляду
справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду
справи фактичні її обставини були встановлені апеляційним господарським судом
на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів,
висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з
правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115,
1117, 1119, 11111 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 12 лютого 2007 року у справі № 35/374
залишити без змін, а касаційну скаргу приватного підприємця ОСОБА_1 без
задоволення.

Головуючий, суддя

М. В. Кузьменко

Суддя

І.
М. Васищак

Суддя

В. М. Палій