ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.03.07 р.                                                                               Справа № 20/401

Суддя господарського суду Донецької області Донець О.Є.

розглянуву відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Закритого акціонерного товариства “Інтерхім”, м.Дніпропетровськ

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства “Енергомашспецсталь”, м.Краматорськ

про стягнення 10669,92 грн.

Суддя Донець О.Є.

За участю представників:

позивача: Семакін О.О. – за довіреністю

відповідача: Салтанова Н.М. – за довіреністю

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Донецької області звернулося Закрите акціонерне товариство “Інтерхім”, м.Дніпропетровськ, із позовом до Відкритого акціонерного товариства “Енергомашспецсталь”, м.Краматорськ, про стягнення заборгованості за договором № 15/691 від 21.10.04 р. в сумі 10332,12 грн., суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, в розмірі 269,19 грн., 3% річних в сумі 41,61 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на договір поставки № 15/691 від 21.10.04 р., специфікації, накладні, довіреності на отримання товару, рахунки на оплату товару, претензію № 1561 від 15.09.06 р.

Відповідач проти позову заперечив, у відзиві на позов від 18.12.06 р. просив залишити позов без розгляду.

За письмовим клопотанням сторін від 22.01.07 р. строк розгляду справи було продовжено до 31.03.07 р.

У судових засіданнях оголошувалась перерва з 01.03.07 р. до 22.03.07 р.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд ВСТАНОВИВ:

21 жовтня 2004 р. між Закритим акціонерним товариством “Інтерхім”, м.Дніпропетровськ (“Постачальник”) та Відкритим акціонерним товариством “Енергомашспецсталь”, м.Краматорськ („Замовник”) був укладений договір поставки № 15/691, згідно з умовами якого Постачальник зобов'язався поставити, а Замовник – прийняти та оплатити товар в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в специфікаціях до даного договору.

Відповідно до п.2.1. договору, узгоджена ціна на кожну партію товару, що постачається, зазначається у специфікаціях.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що передплата кожної партії товару здійснюється у розмірі 100% за безготівковими розрахунками за банківськими реквізитами постачальника, вказаними в договорі, в національній валюті України.

Згідно із п.4.2. договору, оплата здійснюється замовником за умови обов’язкового надання постачальником рахунків-фактур.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов’язань з оплати отриманого товару, позивач звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з останнього борг в сумі 10332,12 грн., суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, в розмірі 269,19 грн., 3% річних в сумі 41,61 грн.

Відповідач у відзиві від 18.12.06 р. просив суд залишити позов без розгляду, обґрунтовуючи це ненаданням позивачем доказів направлення рахунків-фактур, через що, на його думку, строк кінцевих розрахунків за поставлену продукцію не визначено. У цьому ж письмовому відзиві відповідач проти факту отримання товарів від позивача не заперечив, але вважає, що факт передачі товару не є підставою для виникнення зобов’язань по оплаті такого товару.

У письмових поясненнях від 26.07.07 р. відповідач пояснив, що відправлення рахунків здійснювалось позивачем на його адресу факсимільним зв’язком, а у випадку відсутності рахунків товар оплачувався за фактом поставки.

Відповідач також зазначив, що за даними його бухгалтерії, станом на 01.03.07 р. за ВАТ “Енергомашспецсталь” на користь позивача існує заборгованість за товар, поставлений у 2005 р. в сумі 16104,00 грн.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Як свідчать наявні у матеріалах справи копії специфікацій, довіреностей на отримання товару, накладних №№ 132, 138, 169, 200, 201, 236, 238, 263, 281, 293, 336, 360, 375, 404, 421, 438, 454, 481, 492, 509, 541, 575, 596, 637, 657, 675, 703, 752, 793, 822, 890, 924, 957, 995, 1036, 1102, 1140, 1183, 1239, 1248, 1288, 1356, 1380, 1431, 1460, 1507, а також рахунків на оплату товару, за період з лютого 2005 р. по грудень 2005 р., позивач поставив відповідачу товар (алюмофлюс) на загальну суму 521472,00грн.

Згідно з наявними у справі копіями банківських виписок, відповідач здійснив оплату отриманого товару частково – в сумі 511139,88 грн.

Відповідно до п.4.1. договору, оплата за товар здійснюється у вигляді передплати у розмірі 100%.

Проте, ст.538 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. Якщо зустрічне виконання обов'язку  здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку,

друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання  боржником  обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем направлялась на адресу відповідача претензія від 15.09.06 р. з вимогою погасити борг, про що свідчать наявні у справі копії вказаної претензії та повідомлення про її вручення відповідачу.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним

чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті  обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості на користь позивача в сумі 10332,12 грн., що виникла за договором поставки № 15/691 від 01.08.04 р.

Факт існування зазначеного боргу підтверджується наявними у справі копіями специфікацій, довіреностей на отримання товару, накладних, рахунків на оплату товару, акту звірки від 29.09.06 р., підписаного представниками сторін без зауважень.

З огляду на вищевикладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 10332,12 грн. обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на те, що факт передачі товару не є підставою для виникнення зобов’язань по оплаті такого товару судом до уваги не приймається, оскільки суперечить умовам договору поставки № 15/691 від 21.10.04 р. та приписам ст.ст.530, 536, 538 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Посилання відповідача на ненадання позивачем доказів направлення рахунків-фактур спростовується письмовими поясненнями відповідача від 26.07.07 р., в яких він підтвердив, що відправлення рахунків здійснювалось позивачем на його адресу факсимільним зв’язком.

Згідно із ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням

встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, в розмірі 269,19 грн. та 3% річних в сумі 41,61 грн. є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.4-2, 4-3, 22, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,ст.ст.526, 530, 538, 625 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Закритого акціонерного товариства “Інтерхім”, м.Дніпропетровськ, до Відкритого акціонерного товариства “Енергомашспецсталь”, м.Краматорськ, - задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Енергомашспецсталь” (84306, м.Краматорськ, поточний рахунок № 252 у філії ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України, МФО 334817, ) на користь Закритого акціонерного товариства “Інтерхім” (49081, м.Дніпропетровськ, пр.ім.Газети «Правда», 29, поточний рахунок № 0100 в ДОД АППБ «Аваль», МФО 305653, ) борг в сумі 10332,12 грн., суму, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, в розмірі 269,19 грн., 3% річних в сумі 41,61 грн., витрати по сплаті держмита в сумі 106,43 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00 грн.

Видати наказ у встановленому законом порядку.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошена 22.03.07 р.

Повний текст рішення підписано 27.03.07 р.

Суддя                                                                         Донець О.Є.

Надруковано 3 примірники: 1- позивачеві; 1 – відповідачеві; 1 – у справу