П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007 року

м. Київ

Судова палата у господарс
ьких справах
Верховного Суду України у с
кладі:

головуючого
Шицького І.Б.,

суддів:
Барбари В.П., Гуля В.С., Карп
ечкіна П.Ф., Колесника П.І., Нов
ікової Т.О., Потильчака О.І.,
Черногуза Ф.Ф., Щотки С.О.,

за участіпредставника

відповідача
Демяновського Ю.Г.,

розглянувши у відкритому с
удовому засіданні касаційну
скаргу товариства з обмежен
ою відповідальністю “Леосві
т” на постанову Вищого госпо
дарського суду України від 7 г
рудня 2006 року у справі №1/530-22/164 за п
озовом товариства з обмежено
ю відповідальністю “Капітол
ь” до товариства з обмеженою
відповідальністю “Леосвіт”
про витребування майна з чуж
ого незаконного володіння,

в с т а н о в и л а:

У травні 2006 року товариств
о з обмеженою відповідальніс
тю “Капітоль” звернулося до
суду із зазначеним позовом, п
осилаючись на те, що відповід
но до договору найму від 4 черв
ня 2005 року йому було передано р
ухоме майно, зазначене у дода
тку №1 до цього договору. Оскіл
ьки спірне майно перебуває у
незаконному володінні відпо
відача, позивач просив суд пр
о задоволення позовних вимог
.

Одночасно товариством з об
меженою відповідальністю “К
апітоль” було подано клопота
ння про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на
вказане майно.

Ухвалою Господарського су
ду Львівської області від 24 тр
авня 2006 року порушено пров
адження у зазначеній справі,
вжито заходів до забезпечен
ня позову шляхом накладення
арешту на спірне майно та заб
оронено відповідачу і будь-я
ким іншим особам вчиняти буд
ь-які дії, спрямовані на відчу
ження зазначеного майна.

Постановою Львівського ап
еляційного господарського с
уду від 31 липня 2006 ро
ку вказану ухвалу місцевого
господарського суду скасова
но в частині вжиття заходів д
о забезпечення позову.

Постановою Вищого господа
рського суду України від 7 гру
дня 2006 року постанову а
пеляційного господарського
суду скасовано, ухвалу суду п
ершої інстанції залишено без
змін.

Ухвалою колегії суддів Вер
ховного Суду України від 15 лют
ого 2007 року за касаці
йною скаргою товариства з об
меженою відповідальністю “Л
еосвіт” порушено провадженн
я з перегляду у касаційному п
орядку зазначеної постанови
Вищого господарського суду
України.

У касаційній скарзі ставит
ься питання про скасування п
останови суду касаційної інс
танції та передачу справи на
новий розгляд до суду першої
інстанції. В обґрунтування с
карги зроблено посилання на
невідповідність оскаржуван
ої постанови положенням Конс
титуції України та різне зас
тосування Вищим господарськ
им судом України одного й тог
о ж положення закону у аналог
ічних справах.

Позивач не використав над
аного законом права на участ
ь свого представника у судов
ому засіданні.

Заслухавши доповідь судді
-доповідача, пояснення предс
тавника відповідача, обговор
ивши доводи касаційної скарг
и таперевіривши матеріали
справи, Судова палата вважає
, що касаційна скарга підляга
є задоволенню з наступних пі
дстав.

Скасовуючи постанову суду
апеляційної інстанції та за
лишаючи без змін ухвалу місц
евого господарського суду, В
ищий господарський суд Украї
ни виходив із того, що, задовол
ьняючи клопотання товариств
а з обмеженою відповідальніс
тю “Капітоль” про забезпечен
ня позову, господарський суд
дійшов обґрунтованого висно
вку про те, що існує загроза вт
рати спірного майна та зниже
ння його вартості. За таких об
ставин вважав, що у Львівсько
го апеляційного господарськ
ого суду не було визначених з
аконом підстав для скасуванн
я запобіжних заходів.

Проте з таким висновком пог
одитися не можна.

Відповідно до статті 66 Го
сподарського процесуальног
о кодексу України забезпечен
ня позову допускається в буд
ь-якій стадії провадження у с
праві, якщо невжиття таких за
ходів може утруднити чи зроб
ити неможливим виконання ріш
ення господарського суду.

Згідно з частиною 1 статті 67 К
одексу позов забезпечується
зокрема накладенням арешту
на майно або грошові суми, що н
алежать відповідачеві, та за
бороною іншим особам вчиняти
певні дії, що стосуються пред
мета спору.

Як встановлено судами перш
ої та апеляційної інстанцій,
предметом даного позову є ви
требування наймачем товар
иством з обмеженою відповіда
льністю “Капітоль” орендо
ваного ним майна, яке знаходи
ться у володінні іншого найм
ача товариства з обмежено
ю відповідальністю “Леосвіт
”. Отже, позовні вимоги стосую
ться лише орендних відносин.

Статтею 41 Конституції Украї
ни передбачено, що кожен має п
раво володіти, користуватися
і розпоряджатися своєю влас
ністю. Ніхто не може бути прот
иправно позбавлений права вл
асності. Право приватної вла
сності є непорушним.

Зі змісту частини 1 статті 759
Цивільного кодексу України в
бачається, що за договором на
йму (оренди) наймодавець пере
дає або зобовязується пере
дати наймачеві майно лише у к
ористування.

Таким чином, забезпечення п
озову шляхом накладення ареш
ту на спірне майно та заборон
а відповідачу і будь-яким інш
им особам вчиняти будь-які ді
ї, спрямовані на його відчуже
ння, суперечить вищезазначен
ій нормі, викладеній у частин
і 1 статті 67 Господарського пр
оцесуального кодексу Україн
и, та порушує права власника ц
ього майна, який на момент при
йняття оскаржуваної ухвали н
е був встановлений судом і не
залучався до участі у даній с
праві. Фактично вказаною ухв
алою місцевий господарський
суд, з висновками якого погод
ився Вищий господарський суд
України, обмежив власника сп
ірного майна у здійсненні пр
ав, передбачених статтею 41 Кон
ституції України.

При наявності в матеріалах
справи правовстановлюючих д
окументів на будівлю кінокон
цертного комплексу з відпові
дним обладнанням, оформлених
на імя ОСОБА_1, та заяви в
казаної особи про те, що спірн
е майно є її власністю, виснов
ок суду касаційної інстанції
про те, що предметом даного сп
ру є не кіноконцертний компл
екс (нерухоме майно), а рухоме
майно, вказане у доданому до п
озовної заяви переліку є пер
едчасним.

Також нелогічною є заборон
а суду вчиняти будь-які дії, сп
рямовані на відчуження спірн
ого майна саме відповідачем,
оскільки з матеріалів справ
и вбачається, що дана особа вз
агалі не наділена таким прав
ом.

Крім того, у рішеннях судів
першої та касаційної інстанц
ій відсутнє обґрунтування, я
ким чином невжиття застосова
них судом заходів до забезпе
чення позову може утруднити
чи зробити неможливим викона
ння в подальшому рішення гос
подарського суду.

У звязку з цим прийняті
у даній справі постанова Вищ
ого господарського суду Укра
їни та ухвала Господарського
суду Львівської області не м
ожуть залишатися в силі.

Водночас незаконною є пост
анова Львівського апеляційн
ого господарського суду від
31 липня 2006 року, оскільки з наяв
ного у матеріалах справи пов
ідомлення про вручення пошто
вого відправлення №1606703 вбачає
ться, що ухвала Львівського а
пеляційного господарського
суду від 14 липня 2006 року, я
кою прийнято до розгляду апе
ляційну скаргу відповідача т
а призначено час судового за
сідання, не була надіслана на
поштову адресу товариства з
обмеженою відповідальністю
“Капітоль”. Ця обставина дає
підстави для висновку, що поз
ивача не було повідомлено на
лежним чином про час і місце з
асідання суду апеляційної ін
станції, а це відповідно до пу
нкту 2 частини 2 статті 11110 Госпо
дарського процесуального ко
дексу України є безумовною п
ідставою для скасування зазн
аченої постанови.

За таких обставинвсі пост
ановлені в справі судові ріш
ення підлягають скасуванню,
а справа передачі на новий
розгляд до суду першої інста
нції.

Керуючись статтями 11117-11121 Гос
подарського процесуального
кодексу України, Судова пала
та у господарських справах В
ерховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

Касаційну скаргу товари
ства з обмеженою відповідаль
ністю “Леосвіт” задовольнит
и.

Постанову Вищого господа
рського суду України від 7 гру
дня 2006 року, постанову
Львівського апеляційного го
сподарського суду від
31 липня 2006 року та ухвалу Г
осподарського суду Львівськ
ої області від 24 травня
2006 року скасувати, а справу п
ередати на новий розгляд до г
осподарського суду першої ін
станції.

Постанова є остаточною і ос
карженню не підлягає.

Головуючий

І.Б. Шицький

Судді:

В.П. Барбара

В.С. Гуль

П.Ф. Карпечкін

П.І. Колесник

Т.О. Новікова

О.І. Потильчак

Ф.Ф. Черногуз

С.О. Щотка