РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" травня 2007 р.

Справа № 17/98-1573

Господарський суд Тернопільської
області

у складі   судді Андрусик
Н.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні справу

за позовом Тернопільської
об`єднаної державної податкової інспекції,
м. Тернопіль

до
відповідача Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1, м. Тернопіль

за участю представників сторін:

позивача: Переймибіда Р.Б., довіреність
№71/7/10-10 від 09.01.07р.,

відповідача: не з'явився

Тернопільська об'єднана державна
податкова інспекція звернулася 02.04.07р. до господарського суду Тернопільської
області з позовом до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи
ОСОБА_1, який проживає в АДРЕСА_1, про стягнення 258,22 грн. податкового боргу
по єдиному податку на підприємницьку діяльність з фізичних осіб за рахунок
активів платника податків.

Свої позовні вимоги, підтримані в
судовому засіданні його повноважним представником, позивач мотивує тим, що
відповідачем, в порушення вимог податкового законодавства, зокрема пп.5.3.1.
п.5.3. ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21.12.2000
року № 2181-III несвоєчасно та не в повному об'ємі сплачено узгоджені суми
податкового зобов'язання, що призвело до виникнення податкового боргу.

Свої позовні вимоги, підтримані в
судовому засіданні його повноважним представником, позивач обґрунтовує заявою
відповідача про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та
звітності від 20.08.2004р.; копією корінця свідоцтва ОСОБА_1 про сплату єдиного
податку Серії НОМЕР_1 від 20.08.2004р.; розрахунком суми позовних вимог в
частині податкового боргу по єдиному податку на підприємницьку діяльність з
фізичних осіб підприємця ОСОБА_1;  даними
картки особового рахунку відповідача; рішенням Тернопільської об»єднаної ДПІ
НОМЕР_2  про стягнення коштів та продаж
інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу від
05.01.2005р.; корінцем першої податкової вимоги
НОМЕР_3  від 27.09.2004р.;
корінцем другої податкової вимоги
НОМЕР_4  від 15.11.2004р. та
копіями поштових повідомлень про вручення НОМЕР_5 від 11.10.04р. та НОМЕР_6 від
24.11.04р.; копіями податкових повідомлень-рішень НОМЕР_7 та НОМЕР_8 від 12.04.05р.,   іншими матеріалами.

З метою належного повідомлення
відповідача про час, дату та місце слухання справи, судове засідання
відкладалося в порядку ст. 77 ГПК України з 24.04.2007 року до 10-00 год. 15
травня 2007 року, відтак, зобов'язано позивача надати суду довідку
адресно-довідкового бюро з відомостями про зміну місце проживання відповідача,
оскільки доказів вручення поштового відправлення відповідачу не отримано
господарським судом.

Як вбачається з поданої позивачем
на вимогу суду довідки адресно-довідкового бюро від 10.05.2007р., ОСОБА_1
прописаний за адресою: АДРЕСА_1, тобто за адресою, вказаною Тернопільською
об'єднаною ДПІ у позовній заяві.

Згідно п. 26.4.71
Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від
31.05.2002 р. „Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило
чинність, деяких роз'яснень президії Вищого господарського суду України”,
особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про  час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу
про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в
позовній заяві. За таких обставин, суд вважає, що відповідач був повідомлений
належним чином про час, дату та місце слухання справи у відповідності до ст.64
ГПК України.

Відповідач відзиву на позов не
подав, його повноважний представник у судове засідання не з'явився, а тому
справа розглядається згідно ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доводи представника позивача, оцінивши зібрані по справі докази, суд
дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з такого.

ОСОБА_1 21 липня 2004 року
зареєстрований Виконавчим комітетом Тернопільської міської ради як суб'єкт
підприємницької діяльності - фізична особа, про що йому видано відповідне
свідоцтво.

20 серпня 2004 року в порядку,
визначеному Указом Президента України „Про спрощену систему оподаткування,
обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва” в редакції від
28.06.1999р. №746/99 та затвердженим наказом ДПА України від 29.10.1999р.,
Порядком видачі свідоцтва про сплату єдиного податку, суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1 звернувся в Тернопільську об'єднану державну
податкову інспекцію із заявою про право застосування спрощеної системи оподаткування,
обліку та звітності, відповідно до змісту якої відповідач просив перевести його
на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності на 2004 рік, починаючи з
01 вересня 2004 року, за видом діяльності у сфері громадського харчування.

Перехід на спрощену систему
здійснюється шляхом видачі органом державної податкової служби за місцем
державної реєстрації підприємця Свідоцтва про сплату єдиного податку.

Відповідно до поданої заяви,
податковою інспекцією 20 серпня 2004 року видано підприємцю свідоцтво про
сплату єдиного податку Серії НОМЕР_1. Згідно з ч. 4 п. 2 Порядку видачі
свідоцтв про сплату єдиного податку, свідоцтво видається на зазначений в заяві
термін, але в межах календарного року.

Пунктом 2 Указу передбачено право
підприємців самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком,
ставки яких встановлюються місцевими радами за місцем державної реєстрації
підприємця залежно від здійснюваного ним виду діяльності та сплачуються до 20
числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного казначейства
України.

Згідно із змістом названої статті
Указу, у разі коли платник єдиного податку здійснює підприємницьку діяльність з
використанням найманої праці ставка податку збільшується на 50 відсотків за
кожну особу.

Як вбачається із наявних в
матеріалах справи свідоцтва Серії НОМЕР_1, копії заяви  підприємця від 20 серпня 2004 року,
відповідач повинен був перебувати на спрощеній системі оподаткування, обліку та
звітності до кінця 2004 року.

Згідно з ч. 2 п. 2 Указу ставка
єдиного податку для суб'єктів малого підприємництва - фізичних осіб
встановлюється місцевими радами за місцем їх державної реєстрації залежно від
виду діяльності.

Рішенням сесії Тернопільської
міської ради № 4/9/53 від 11.12.2003 р. встановлено ставку єдиного податку на
обраний підприємцем вид діяльності з 01.01.2004 р. в розмірі 130,00 грн. за
місяць. Таким чином, за період з вересня по грудень 2004 року відповідач взяв
на себе обов'язок сплачувати щомісячно по 130,00 грн. єдиного податку у строк,
передбачений ч. 6 п. 2 Указу.

Однак, як вбачається із матеріалів
справи, відповідач в порушення вимог Указу Президента України не своєчасно
сплачував єдиний податок, у зв'язку з чим виникла заборгованість у сумі 195,00
грн. за жовтень 2004 року (130 грн. єдиного податку та 65 грн. за використання
праці одного найманого працівника), що підтверджується картками особового
рахунку, корінцями податкових вимог НОМЕР_3 від 27.09.2004 р. та НОМЕР_4  від 15.11.2004 р., розрахунком розміру позовних
вимог.

У відповідності до ст. 17 Закону №
2181 податковим органом було нараховано штрафні санкції за несвоєчасну сплату
узгодженої суми податкового зобов»язання в розмірі 58,50 грн. та прийнято
податкові повідомлення-рішення НОМЕР_9 та НОМЕР_10 від 12.04.2005р.

Порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з
податків і зборів (обов'язкових платежів) регулюється нормами спеціального
закону з питань оподаткування, яким є Закон України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (далі - Закон №2181).

Згідно з п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5
Закону №2181 податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим
органом, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового
повідомлення. Податкове повідомлення надсилається платнику податків в порядку,
передбаченому Порядком направлення органами державної податкової служби України
податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, затвердженому наказом ДПА України № 253 від 21.06.2001 р.

Таким чином, зважаючи на наявні в
матеріалах справи копії поштових повідомлень про вручення НОМЕР_5 від
11.10.04р. та НОМЕР_6 від 24.11.04р. першої та другої податкових вимог Гулунову
В.В. та копії реєстру від 20.05.05р. невручених податкових повідомлень-рішень,
котрі розміщено на дошці податкових оголошень, слід дійти до висновку, що
податковий борг відповідача узгоджений у встановленому Законом №2181  порядку.

Статтею 67 Конституції України
кожну особу зобов'язано сплачувати податки
і  збори  в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону
України „Про систему оподаткування” платники
податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні
суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.
Обов'язок фізичної особи щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)
припиняється із сплатою податку і збору (обов'язкового платежу) або його
скасуванням, а також у разі смерті платника (ч. 4 ст. 9 вищеназваного Закону).

Статтею 10 Закону України “Про
державну податкову службу в Україні” №509-ХІІ від 04.12.1990р. передбачено, що
органи державної податкової служби наділені функціями по контролю за
додержанням законодавства про податки та правильністю їх обчислення і
своєчасного надходження.

05 січня 2005 року Тернопільською
об»єднаною ДПІ винесено рішення НОМЕР_2 про стягнення коштів та продаж інших
активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу, згідно з
яким відповідно до Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” вирішено здійснити
стягнення коштів та продаж інших активів, що перебувають у власності платника
податків, а також тих активів, права власності на які він набуде у майбутньому,
в рахунок погашення узгодженої суми податкового боргу цього платника податків.

Відповідно до п.16.1.1,16.1.2 ст.16
Закону №2181 після закінчення строку погашення узгодженого податкового
зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахована
податковою службою та неоспорена відповідачем сума пені становить 4,72 грн.

У відповідності до наявних в
матеріалах справи, розрахунку позовних вимог в частині податкового боргу по
єдиному податку на підприємницьку діяльність суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 та виписки з картки особового рахунку платника податків
слідує, що заборгованість відповідача перед бюджетом станом на 03.03.2007 р., з
урахуванням суми пені в розмірі 4,72 грн., становить 258,22 грн., з яких 195,00
грн. боргу по єдиному податку, 58,50 грн. штрафних санкцій та 4,72 грн. пені,
нарахованої за несвоєчасну сплату узгодженої суми зобов»язання.

Згідно з п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3
Закону № 2181 активи  платника  податків можуть бути примусово стягнені в
рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням  суду. Доказів на підтвердження сплати спірних
сум податкового боргу відповідачем не подано, а судом не здобуто.

Відповідно до приписів ст. ст. 32,
33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З урахуванням викладеного,
заборгованість по сплаті єдиного податку
підтверджена документально та не спростована відповідачем, а тому
підлягає до стягнення в судовому порядку.

У відповідності до ст. 85 ГПК
України в судовому засіданні 15.05.2007 р. за згодою представника позивача,
оголошено вступну та резолютивну частини рішення господарського суду.

Згідно з ст. 44, 49 ГПК України,
судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись
ст. 43-47, 32, 33, 43, 44, 49, 64, 75, 811,
82-85, 116, 117 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов
задовольнити.

2. Стягнути
з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_11):

- 253,50 грн. податкового боргу по
єдиному податку на підприємницьку діяльність з фізичних осіб та 4,72 грн. пені
шляхом звернення стягнення на активи, які перерахувати на р/р № 0002,
код платежу 16050200 зведеного бюджету ВДК у м. Тернополі, код одержувача
23588119, УДК в Тернопільській області, МФО 838012;

-
102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита в доход державного бюджету
України;

- 118 (сто вісімнадцять) грн. 00
коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в доход
державного бюджету України (р/р 0002 у ГУДКУ у Тернопільській
області, МФО 838012, код 23588119).

Накази видати після набрання
рішення законної сили.

На рішення суду, яке не набрало
законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор -
апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) „_21__”
травня___2007р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя
Н.О. Андрусик