ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"01" березня 2007 р.

Справа  № 14/512-06-14072А

Господарський суд Одеської області

у складі судді Горячук Н.О.

при секретарі судового засідання
Прус А.М.

представника позивача ОСОБА_1

представника  відповідача по дов. Горюхіна Р.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань №404 господарського

суду Одеської області в м. Одесі
адміністративну справу №14/512-06-14072А

за позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи  ОСОБА_2

до відповідача Державної податкової
інспекції у Біляївському районі

про скасування податкових
повідомлень-рішень від 08.08.2006 року НОМЕР_1 та від 12.09.2006р. НОМЕР_2

В С Т А Н О В И В:

Суть спору: Позивач звернувся до суду
з позовом про скасування податкових повідомлень-рішень від 08.08.2006 року
НОМЕР_1 та від 12.09.2006р. НОМЕР_2. Відповідач позовні вимоги не визнає з
підстав викладених у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши представників сторін встановлено наступне:

З 19.06.2006р. по 03.07.2006р. ДПІ у
Біляївському районі відповідно до плану-графіку проведення документальних
перевірок суб'єктів господарювання проведена планова виїзна документальна
перевірка СПД ОСОБА_2 за період з 01.01.2004р. по 31.03.2006р. За результатами
перевірки був складений акт НОМЕР_3 від 06.07.2006р., на підставі якого ДПІ у
Біляївському районі були прийняті податкові повідомлення-рішення:

·          НОМЕР_1
від 08.08.2006р. про сплату 45092,83 грн. по податку на додану вартість і
18806,54 грн. штрафні санкції;

·          НОМЕР_2
від 12.09.2006р. про сплату 22348,07 грн. по податку з доходів фізичних осіб.

СПД ОСОБА_2 (код НОМЕР_4) на протязі
2004-2005рр. була платником єдиного податку.
Відповідно до п.4 Указу Президента України "Про спрощену систему
оподаткував №727/98 від 03.07.1998р. форма та порядок видачі свідоцтва про
право сплати єдиного податку встановлюються ДПА України і є єдиними на всій
території України.

На виконання зазначеного пункту Указу
Президента ДПА України розробила та затвердила наказом від 29.10.1999р. №599
„Порядок видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку”(зареєстровано в
Міністерстві юстиції України 02.112.1999р. №752/4045). Пунктом 1 «Порядку
видачі Свідоцтва про сплату єдиного податку»передбачено, що відповідно до Указу
Президента України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва" в редакції від 28.06.1999р.
№746/99 суб'єкти підприємницької діяльності-фізичні особи, які займаються
підприємницькою діяльністю без створення юридичної особи і у трудових відносинах
з якими, включаючи членів сімей, протягом календарного року перебуває не більше
10 осіб та обсяг виручки яких від реалізації продукції (товарів, робіт,
послуг.) за календарний рік не перевищує 500 тис. грн. мають право обрати
спосіб оподаткування доходів за єдиним податком шляхом отримання свідоцтва про
сплату єдиного податку (далі - Свідоцтво) за встановленою формою.

Пунктом 2 «Порядку видачі Свідоцтва
про сплату єдиного податку» визначено, що підставою для видачі Свідоцтва є
подання суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою письмової заяви
згідно з додатком 1 до цього Порядку та платіжного документу (квитанція, копія
платіжного доручення з відміткою банківської установи) про сплату
(перерахування) єдиного податку за період не менше ніж календарний місяць.
Заява має бути ним подана не пізніше ніж за 15 днів до початку кварталу, з
якого він обирає спосіб оподаткування доходів за єдиним податком за умови
сплати всіх установлених податків та обов'язкових платежів, термін сплати яких
настав на дату подання заяви. Орган державної податкової служби за місцем
державної реєстрації суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи за
наявності платіжного документа про сплату єдиного податку зобов'язаний  протягом десяти робочих днів після отримання
заяви безоплатно видати Свідоцтво або надати письмову мотивовану відмову.
Свідоцтво видається на зазначений в заяві термін, але в межах календарного
року.

Враховуючи вищевикладене, підставами
для видачі свідоцтва про сплату єдиного податку чи надання письмової
мотивованої відмови у його видачі, є надання платником податку до органу
податкової служби в термін не пізніше ніж за 15 днів до початку кварталу, з
якого вибирає спосіб оподаткування доходів за єдиним податком, письмової заяви
та платіжного документа, який свідчить про сплату єдиного податку.

Згідно журналів обліку вхідної
кореспонденції ДПІ у Біляївському районі та особової справи СПД ОСОБА_2, заява
на право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності у
2006 році надійшла від позивача 10.03.2006р. (вх.НОМЕР_5). На підставі даної
заяви ДПІ у Біляївському районі видала свідоцтво про сплату єдиного податку від
02.03.2006р. про що свідчить підпис позивача на корінці свідоцтва. Тобто, СПД
ОСОБА_2 реалізувала своє право на спрощену систему оподаткування з 01.04.2006р.

Ствердження
позивача про те, що 05.12.2005р. у присутності ОСОБА_3 вона подала заяву про
застосування спрощеної системи оподаткування не підтверджується журналом
реєстрації відвідувачів ДПІ з Біляївському районі. Так, згідно зазначеного
журналу у переліку відвідувачів ДПІ у Біляївському районі за 05.12.2005р.
відсутні прізвища ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Засвідчені копії журналу додаються до
матеріалів справи.

Відповідно, в акті перевірки
зроблений правомірний висновок про те, що СПД ОСОБА_2 не подавши у встановлений
термін заяву до ДПІ у Біляївському районі, у період з 01.01.2006р. по
31.03.2006р. не використала права на застосування спрощеної системи
оподаткування на умовах сплати єдиного податку. Таким чином, в період з
01.01.2006р. по 31.03.2006р. СПД ОСОБА_2 знаходилась на загальній системі
оподаткування та повинна була надати до ДПІ в Біляївському районі декларацію
про отримані доходи за 1 квартал 2006 року, згідно вимог п.4 розділу IV Декрету
Кабінету Міністрів України "Про прибутковий додаток з громадян"
№13-92 від 26.12.1992 року із змінами і доповненнями та п.14.5 розділу IV
Інструкції про прибутковий податок з громадян, затвердженої Наказом ДПІ України
21.04.1993р. №12 (зареєстровано Мінюстом України 09.06.1993р. №64).

Пункт 1 ст.14 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про прибутковий податок з громадян" №13-92 від
26.12.1992р. передбачає нарахування податку податковими органами на підставі
декларацій, поданих громадянами про очікуваний (оціночний) у поточному році
доход або про фактично одержані у звітному календарному році доходи та інших
відомостей про доходи громадян. СПД ОСОБА_2 взагалі не подала декларації про
очікуваний у поточному році дохід та про фактично одержаний доход. Відповідно до
п.2. ст.14 Декрету Кабінету Міністрів України "Про прибутковий податок з
громадян" №13-92 від 26.12.1992р. оподаткування доходів громадян
податковими органами здійснюється на підставі:

§          декларацій
громадян про очікуваний (оціночний) доход у поточному році або про фактично
одержані ними протягом року доходи;

§          матеріалів
перевірок діяльності громадян, проведених податковими органами.

Таким чином, СПД ОСОБА_2 було
правомірно визначено податкове зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб
від здійснення підприємницької діяльності, на підставі матеріалів перевірки.

Згідно п.11.4. ст.11 Закону України
"Про податок на додану вартість" №168/97 від 03.04.1997р. (зі змінами
та доповненнями) зміни порядку оподаткування податком на додану вартість можуть
здійснюватися лише шляхом внесення змін до цього Закону окремим законом з
питань оподаткування цим податком. У разі якщо іншим законом, незалежно від
часу його прийняття встановлюються правила оподаткування цим податком, відмінні
від зазначених у цьому Законі пріоритет мають норми цього Закону.

Таким чином, порядок оподаткування
податком на додану вартість здійснюється відповідно до норм Закону України
"Про податок на додану вартість" №168/97 від 03.04.1997 р.

Відповідно до п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2
Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97 від
03.04.1997 р. (зі змінами та доповненнями) особа підлягає обов'язковій
реєстрації як платник податку у разі, коли загальна сума від здійснення
операцій з поставки товарів (послуг), що підлягають оподаткуванню згідно з цим
Законом, нарахована (сплачена, надана) такій особі або в рахунок зобов'язань
третім особам, протягом останніх дванадцяти календарних місяців сукупно
перевищує 300000 гривень (без урахування податку на додану вартість).
Враховуючи дані податкового обліку СПД ОСОБА_2 загальна сума від здійснення
операцій з поставки послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з Законом
України „Про податок на додану вартість" протягом останніх дванадцяти
календарних місяців (обсяг виручки за 2005 рік згідно даних податкового обліку
по результатам перевірки) станом на 01.01.2006р. сукупно склала - 499542,60
грн. У зв'язку з цим відповідно до вимог п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2 Закону
України "Про податок на додану вартість" СПД ОСОБА_2 підлягала .обов'язковій
реєстрації як платник ПДВ і повинна була зареєструватися платником цього
податку з 01.01.2006р.

Відповідно до пункту 9.4 Закону
України "Про податок на додану вартість", якщо обсяг оподатковуваних
операцій особи протягом звітного податкового періоду перевищує суму, визначену
п.п.2.3.1 п.2.3 ст.2 цього Закону, не більше ніж в два рази, така особа
зобов'язана надіслати податковому органу заяву про реєстрацію протягом двадцяти
календарних днів, наступних за таким звітним податковим періодом. Особа, що не
надсилає таку заяву у таких випадках та у такі строки, несе відповідальність за
не нарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без
права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

В порушення вище наведеної норми
Закону, СПД ОСОБА_2 не зареєструвалась платником податку на додану вартість,
хоча обсяг її оподатковуваних операцій за останні 12 місяців станом на
01.01.2006р. склав 499542,60 грн. (обсяг виручки за 2005 рік згідно даних
податкового обліку по результатам перевірки).

Таким чином, СПД ОСОБА_2 було
правомірно визначено податкове зобов'язання по податку з доданої вартості.

Враховуючи викладене позовні вимоги
не обґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 94, п.3 ст.160,
ст.ст.161-163 КАС України суд,

П О С Т А Н О
В И В:

У
позові відмовити.

Сторонам надано право ст.185 КАС
України подати апеляційну заяву на постанову господарського суду Одеської
області.

Згідно п.1 ст.254 КАС України
постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого п.3 ст.186 КАС України.

Суддя
Горячук Н.О.