ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 січня 2007 р.
№ 01/83-38 (04/34-38)

Вищий господарський суду України у складі колегії суддів:

головуючого                                    Невдашенко Л.П.

суддів:                                               Михайлюка М.В.

Дунаєвської Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу
Сільськогосподарського виробничого кооперативу “Мрія”, с. Старосілля

на постанову
від 23.11.2006
Львівського апеляційного господарського суду

у справі
господарського суду
№ 01/83-38
Волинської області

за  позовом
Сільськогосподарського виробничого кооперативу “Мрія”, с. Старосілля

до

Товариства з обмеженою відповідальністю “Аргос”, м Луцьк

Відкритого акціонерного товариства “Ківерцівське хлібоприймальне підприємство”, с. Дерно

про
стягнення 47 301 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Сільськогосподарський виробничий кооператив “Мрія” звернувся з касаційною скаргою на постанову від 23.11.2006 Львівського апеляційного господарського суду.

Зазначеною постановою скасовано рішення господарського суду Волинської області від 27.09.2006 р, в позові відмовлено.

В касаційній скарзі заявник посилається на те, що  при винесенні ухвали апеляційним судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно до п.п. 3, 4 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо:

-          до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі;

-          до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

До матеріалів касаційної скарги Сільськогосподарського виробничого кооперативу “Мрія” додано ксерокопії квитанцій  про відправку кореспонденції та ксерокопію платіжного доручення про сплату державного мита. Вказані ксерокопії не можуть бути належним доказом відправки копії касаційної скарги іншій стороні (сторонам) та доказом сплати державного мита у встановленому порядку, оскільки належним доказом надсилання копії касаційної скарги іншій стороні по справі  визнаються оригінали квитанцій, фінансових чеків, реєстрів, описів,  а не їх ксерокопії чи фотокопії, а доказом сплати державного мита оригінал платіжного документа.

Відповідно до ч.2 ст. 36 Господарського процесуального кодексу України ксерокопії чи фотокопії поштових квитанцій чи реєстрів можуть прийматися в якості належних доказів лише в разі їх засвідчення установою зв’язку.

Згідно п. 14 Інструкції про порядок обчислення та сплавляння державного мита затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від 22.04.1993 № 15 при сплаті державного мита готівкою до документа, щодо якого вчиняється відповідна дія, додається оригінал квитанції кредитної установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з рахунку платника –останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту “Зараховано в доход бюджету  ___ крб. (дата)”. Цей напис скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відтиском печатки кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

Додане до касаційної скарги Сільськогосподарського виробничого кооперативу “Мрія” платіжне доручення не може бути належним доказом сплати державного мита, оскільки не містить вище вказаного напису, чим порушено встановлений порядок сплати державного мита та не є оригіналом.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що після усунення обставин, наведених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу, а прокурор внести касаційне подання в загальному порядку.

Звертаємо увагу на те, що реалізація права скаржника на повторне звернення з належно оформленою касаційною скаргою, передбаченого ч.3 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, не тягне автоматичного відновлення пропущеного процесуального строку, встановленого ст. 110 ГПК України.

Зважаючи на те, що касаційна скарга не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України, скарга не дає підстав для перегляду постанови Львівського апеляційного господарського суду в касаційному порядку і підлягає поверненню.

Керуючись  ст.ст.  86, 111, 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу “Мрія” на постанову від 23.11.2006 Львівського апеляційного господарського суду у справі  № 01/83-38 повернути скаржнику, а справу Львівському апеляційному господарському суду.

Головуючий                                                                                Л.Невдашенко

Судді                                                                                            М.Михайлюк

Н.Дунаєвська