ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"13" квітня 2007 р.
Справа №  14/50

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Колодій С.Б., розглянувши матеріали справи №1450

за  позовом Закритого акціонерного товариства “Радій”, м. Кіровоград

до відповідача Державної податкової інспекції у м. Кіровограді, м. Кіровоград

про  визнання протиправним та скасування актів

Секретар судового засідання – Дряпак Я.В.

Представники :

Від позивача – Замедянська Н.М., довіреність №47211 від 03.02.2006 р.

Від позивача – Яворська Є.І., довіреність №бн від 19.01.2007 р.

Від відповідача – Панасенко І.Б., довіреність №153 від 19.04.2006 р.

Від відповідача – Полтавець Л.Ж., довіреність №11 від 24.01.2007 р.

Від відповідача – Ткач В.С., довіреність №22 від 03.04.2007 р.

Подано позов про визнання протиправними та скасування  податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Кіровограді №0 від 10.08.2006 р., №1 від 18.10.2006 р., №2 від 28.12.2006 р. про визначення суми податкового зобов”язання по податку на додану вартість  в розмірі 137 964,00 грн. основного платежу, 68 982,00 грн. штрафної(фінансової) санкції.

Позивач не погоджується з твердженням податкової служби щодо безпідставного включення до податкового кредиту податкових накладних в сумі 96 964,41 грн. з минулих звітних періодів, по яких в листопаді 2004 року проведено документальну перевірку з питань повноти нарахування податків за період з 01.10.2002 р. по 30.06.2004 р. та наполягає, що  проведення даних операції відповідає вимогам підпунктів 7.4.1, 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, статті 15 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та не суперечить наданим ДПА України роз”ясненням в листах від 11.08.2003 р. №6936615-2415-9 та від 11.08.2004 р. №15316715-2417.

Позивач заперечує твердження державного податкового органу про порушення ЗАТ “Радій” вимог підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” в частині завищення податкового кредиту по податковій накладній №6 від 31.08.2005 р. ПП “Форвард-В”, виданої останнім в зв”язку з придбанням позивачем за договором купівлі-продажу №50128 від 15.08.2005 р. станків. При цьому наполягає, що в період перевірки відповідачу представлені податкова накладна №6 від 31.08.2005 р., договір купівлі-продажу №50128 від 15.08.2005 р. та специфікація до нього, видаткова накладна №310801 від 31.08.2005 р., товарно-транспортна накладна №3-0802 від 31.08.2005 р., які підтверджують придбання ЗАТ “Радій” станків за договором від 15.08.2005 р. та правомірність віднесення до податкового кредиту в грудні 2005 року податку на додану вартість в розмірі 41 000,00 грн. згідно отриманої податкової накладної від 31.08.2005 р.

В запереченнях на позовну заяву відповідач не погоджується з позовними вимогами та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Спеціалістами ДПА у Кіровоградської області та ДПІ у м. Кіровограді проведено комплексну планову документальну перевірку ЗАТ “Радій” з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.07.2004 р. по 31.03.2006 р.

Документальною перевіркою встановлено порушення позивачем підпункту 7.2.6 пункту 7.2, підпункту 7.4.1. пункту 7.4 , підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті7 Закону України “Про податок на додану вартість”, в зв”язку з чим відповідач прийшов до висновку про завищення підприємством податкового кредиту та відповідне заниження податкового зобов”язання з податку на додану вартість за липень 2004 р. на 27 567,00 грн., за травень 2005 р. на 49 464,00 грн., з вересень 2005 р. на 19 933,00 грн., за грудень 2005 р. на 41 000,00 грн.

За результатами перевірки складено акт від 28.07.2006 р. №67-23-114312430, який став підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення від 10.08.2006 р. №0 про визначення позивачу податкового зобов”язання по податку на додану вартість в розмірі 137 964,00 грн. основного платежу та 68 982,00 грн. штрафних(фінансових) санкцій.

Не погодившись з зазначеним рішенням позивач оскаржив його в процедурі адміністративного узгодження. За результатами розгляду скарг позивача податкове повідомлення-рішення залишено без змін та прийнято податкові повідомлення-рішення від 18.10.2006 р. №1, від 28.12.2006 р. №2.

Господарський суд задовольняє позовні вимоги позивача в силу наступного.

З матеріалів справи вбачається, що в перевіряємому періоді ЗАТ “Радій” включені до податкового кредиту через коригування податкові накладні на суму 96 964,41 грн. з минулих звітних періодів, по яким спеціалістами податкової служби проведена відповідна перевірка повноти нарахування податків.

Даний факт позивач пояснює тим, що спірні податкові накладні були отримані ЗАТ “Радій” несвоєчасно, тобто після проведення в листопаді 2004 року планової документальної перевірки за період з 01.10.2002 р. по 30.06.2004 р. , а тому включені в податковий облік в наступному перевіряємому періоді по даті отримання податкової накладної.

Відповідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених(нарахованих) платником податків у звітному періоді у зв”язку з придбанням товарів(робіт, послуг) вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва(обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

При цьому, відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 цього Закону не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого(нарахованого) податку у зв”язку з придбанням товарів(послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

Пунктом 7.5 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість” визначено, що датою виникнення права на податковий кредит вважається дата здійснення першої події: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товару.

Враховуючи ту обставину, що позивач своєчасно не отримував від контрагентів податкові накладні, а права на отримання податкового кредиту в разі відсутності факту списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товару виникає лише в день отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товару, господарський суд вважає правомірними дії позивача щодо включення до податкового кредиту через коригування податкових накладних в сумі 96 964,41 грн. з минулих звітних періодів.

Таку позицію підтримує ДПА України, про що свідчать лист ДПА України від 11.08.2003 р. №6936615-2415-9  зі змісту якого вбачається, що у разі коли платник податку отримує належним чином оформлену податкову накладну із запізненням, то він відповідно до зазначених законодавчих норм, але з урахуванням граничного строку давності визначення сум податкових зобов”язань, встановленого статтею 15 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (не пізніше закінчення 1095 дня наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації звітного періоду), не позбавляється права на включення вказаної в неї суми ПДВ до складу податкового кредиту у звітному періоді, в якому була отримана. До також висновку прийшла ДПА України в листі від 11.08.2004 р. №15316715-2417. згідно якого у випадку коли право платника на податковий кредит підтверджується податковими накладними, отриманими після закінчення податкових періодів, в яких відбулася оплата та отримання товарів(робіт, послуг) суми податку, вказані в таких податкових накладних, можуть бути включені до складу податкового кредиту в податковому періоді, в якому такі податкові накладні отримані. Для відображення таких податкових накладних у податковій декларації передбачено рядок 16.2 коригування податкового кредиту за попередні звітні періоди – інші випадки.

Вищезазначені листи ДПА України використані позивачем, як податкові роз”яснення у розумінні підпункту 4.4.2 пункту 4.4 статті 4 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, але дана обставина не врахована податковою службою при прийняття спірного податкового повідомлення-рішення.

Представлені для огляду в судовому засіданні книги обліку придбання  товарів(робіт, послуг) за 2003 р.- 2004 р., витяги з яких додані до матеріалів справи(т.1, а.с.60-71, 91-107,111—114) підтверджують  не включення позивачем до податкового кредиту податку на додану вартість за спірними податковими накладними(т.1, а.с. 52-59,72-89,108,109) в попередній перевіряємий період (01.10.2002 р. - 30.06.2004 р.). Даний факт відповідачем  не спростовано.

За таких обставин господарський суд вважає безпідставним висновок податкового органу про завищення позивачем податкового кредиту та відповідно заниження податкового зобов”язання з податку на додану вартість за липень 2004 р. в розмірі 27 567,00 грн., за травень 2005 р. в розмірі 49 464,00 грн., за вересень 2005 р. в розмірі 19 933,00 грн., а всього на 96 964,41 грн.

Господарський суд  також не погоджується з висновком податкової служби щодо завищення податкового кредиту та відповідно заниження податкового зобов”язання по податку на додану вартість за грудень 2005 року в розмірі 41 000,00 грн.

В обґрунтування  висновку щодо порушення позивачем підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” відповідач в акті перевірки зазначив, що підприємством  в грудні 2005 року до податкового кредиту включено податок на додану вартість по податковій накладній №6 від 31.08.2005 р. ПП “Форвард-В” за станки на суму 246 000,00 грн., в тому числі ПДВ в сумі 41 000,00 грн., за зазначені в податковій накладній станки підприємство розрахунки не проводило, а для підтвердження отримання станків перевіряючим пред”явлено станки, старі, зношені, які у виробництві не використовуються. Зазначені обставини послугували підставою для висновку про завищення підприємством суми податкового кредиту за грудень 2005 року в розмірі 41 000,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 15.08.2005 року між ПП “Форвард-В” та ЗАТ “Радій” укладено договір купівлі-продажу №50128(т.1, а.с.117), згідно якого ПП “Форвард-В” зобов”язався передати у власність ЗАТ “Радій” станки згідно спеціфікації, згідно видаткової накладної №310801 від 31.08.2005 р.(т.1 а.с.115) продавець відвантажив, а представник ЗАТ “Радій” за дорученням ЯКЧ №770069 від 31.08.2005 р. отримав станки на загальну суму 246 000,00 грн., в тому числі ПДВ 41 000,00 грн.

31.08.2005 року ПП “Форвард-В”, як продавець видав позивачу, як покупцю податкову накладну №6 на загальну суму 246 000,00 грн., в тому числі ПДВ 41 000,00 грн(т.2., а.с.6). Згідно товарно-транспортної накладної 3-0802 від 31.08.2005 р. (т.1, а.с 116) товар доставлено позивачу.  Факт вводу в експлуатацію станків оформлено актами приймання-передачі основних засобів 31540,1541,1542,1543 від 01.09.2005 р.(т.2, а.с. 2-5).

Для підтвердження факту використання станків у господарської діяльності підприємства позивачем подано комплект документів, в яких зазначається про використання спірних станків у технологічному процесі(т.2, а.с.7-126, т.3, а.с.1-78).

В поясненнях по справі, поданому до суду в останній день слухання справи, представник відповідача заперечує факт придбання платником податку станків у ПП “Форвард-В” та наполягає, що станки нібито придбані у ПП “Форвард-В” фактично є старими списаними станками ЗАТ “Радій”, при цьому будь-яких доказів  щодо підтвердження даного факту, а також вивчення  під час перевірки питання про можливу належність та списання  даних станків ЗАТ “Радій”  суду не надає. В тому ж поясненні представник  відповідача констатує факт відсутності у позивача будь-яких документів, які б підтвердили факти навантаження-розвантаження, монтажу станків, заїзду на територію та виїзду з території підприємства автомобіля, зазначеного у товарно-транспортній накладній від 31.08.2005 р. №3-0802 та інші обставини, які, як вважає відповідач, підтверджують відсутність факту поставки станків ЗАО “Радій”.

В той же час жодна з обставин, зазначена в пояснення відповідача не досліджувалась перевіряючими під час перевірки, про що свідчить акт перевірки (т.1, а.с.14,15), отже твердження відповідача можна вважати лише припущеннями, які не доведені належними доказами.

Відповідно до пункту 7.5 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість”  датою виникнення права на податковий кредит вважається дата здійснення першої події: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товару.

Оскільки позивач не здійснив оплату за станки, право на податковий кредит у нього виникло з дати отримання податкової накладної №6 від 31.08.2006 р., що засвідчила факт придбання платником податку станків.

За нормою пункту 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб”єкта владних повноважень обов”язок щодо доказування правомірності свого рішення , дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач не довів суду порушення позивачем підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” та завищення податкового кредиту в грудні 2005 року на 41 000,00 грн.

За таких обставин, господарський суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі.

Керуючись частинами 1-3 статті 160, частиною 1 статті 162, статтею 163, частинами 1-4 статті 254, статтею 258, пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу  адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді від 10.08.2006 р. №0, від 18.10.2006 р. №1, від 28.12.2006 р. №2 про визначення суми податкового зобов”язання по податку на додану вартість в розмірі 137 964,00 грн. основного платежу, 68 982,00 грн. штрафної(фінансової) санкції.

Стягнути з Державного бюджету України (№ рахунку 0002, МФО 823016, отримувач коштів УДК у м. Кіровограді, банк отримувача ГУДКУ у Кіровоградській області, ідентифікаційний код 24145329) на користь ЗАТ " Радій" (25006, м. Кіровоград вул Героїв - Сталінграда 29, р/р рахунок 004 в ОД УСБ м. Кіровоград МФО 323293 код 14312430) судові витрати по справі 3,40 грн. державного мита.

За заявою стягувача після набрання постановою законної сили господарський суд видає виконавчий лист.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження , але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційної інстанції через господарський суд Кіровоградської області.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України – з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя