КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.2007                                                                                           № 7/299

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Вербицької О.В.

суддів:                                          Коваленка В.М.

Пантелієнка  В.О.

при секретарі:                              Котелянець О.О.

За участю представників:

від стягувача: Шенкевич О.І. (дов. від 12.10.2006 р. № 2-Д);

від суб’єкта оскарження: не з’явились;

скаржника: не з’явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія"

на ухвалу  Господарського суду м.Києва від 09.11.2006

у справі № 7/299 (Якименко М.М.)

за скаргою                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія"

до                                                   Державної виконавчої служби у Голосіївському районі м.Києва

стягувач           Товариство з обмеженою відповідальністю “Агроконтракт-Н”

про                                                  визнання дій Державної виконавчої служби у Голосіївському районі м.Києва неправомірними

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 09.11.2006 р. у справі № 7/299 у задоволені скарги Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія” (далі – скаржник, ТОВ “Українська аграрно-хімічна компанія”) про визнання дій Державної виконавчої служби у Голосіївському районі м. Києва неправомірними (далі – ДВС у Голосіївському районі м. Києва, орган оскарження) по виконанню рішення господарського суду м. Києва від 12.09.2005 року у справі №7/299 про стягнення з Товариство з обмеженою відповідальністю “Агроконтракт-Н” (далі – стягувач, ТОВ “Агро контракт-Н”) 154 703,17 грн. відмовлено.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія”, не погоджуючись з прийняттям судом такої ухвали, звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 09.11.2006 року та прийняти нову якою визнати недійсною постанову Державної виконавчої служби у Голосіївському районі м. Києва від 19.10.2006 року про внесення змін до постанови Державної виконавчої служби у Голосіївському районі м. Києва від 20.09.2006 року за № 698/5 про відкриття виконавчого провадження, як таку, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

В обґрунтування апеляційних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія” зазначає, що оскаржувана ухвала прийнята місцевим господарським судом з порушення норм процесуального права, а саме, ч. 6 ст. 12 та ч. 2 ст. 24 Закону України “Про виконавче провадження”.

Ухвалою від 17.01.2007 року Київський апеляційний господарський суд прийняв апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія” до провадження та призначив її розгляд на 26.02.2007 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Агроконтракт-Н” надало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи, наведені в апеляційній скарзі, та просить залишити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія” без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 09.11.2006 року у справі № 7/299 – без змін.

06.02.2007 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія” про забезпечення скарги, згідно якої скаржник, посилаючись на норми ст..ст.. 66-67 Господарського процесуального кодексу України, просить: “зупинити стягнення Державної виконавчої служби у Голосіївському районі м. Києва з Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія” згідно наказу господарського суду м. Києва по справі № 7/299 від 16.11.2005 року суми 49 711,78 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агроконтракт-Н”, до розгляду апеляційною інстанцією справи по суті, так як невжиття таких заходів може утруднити повернення грошових коштіів в 49 711,78 грн., які можуть бути списані банком з Боржника у разі скасування судом апеляційної інстанції постанови Державної виконавчої служби у Голосіївському районі м. Києва від 20.09.2006 року про відкриття виконавчого провадження”.

Колегія суду вважає, що зазначена заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія” не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, Товариство з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія” посилається в заяві на ст..ст.. 66-67 Господарського процесуального кодексу України.

У ст..ст.. 66-67 розділу 10 Господарського процесуального кодексу України встановлюють: “Господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.”

Таким чином, аналіз  вищезазначених норм діючого законодавства дає можливість зробити висновок, що вказаний розділ 10 Господарського процесуального кодексу України стосується лише вжиття судом заходів до забезпечення позову, а не скарги, як посилається Товариство з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія”.

Також слід зазначити, що жодна норма Господарського процесуального кодексу України не передбачає такої процесуальної дії як вжиття заходів забезпечення скарги.

Крім того, відповідно до ст.. 67 ГПК України, забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Тобто таке забезпечення можливе саме до прийняття рішення господарським судом.

Оскільки справа № 7/299 знаходиться на стадії виконання прийнятого судом рішення, яке набрало законної сили, (отже, судове провадження у справі закінчено), то вжиття заходів забезпечення позову законодавством не передбачено.

В судове засідання з’явився представник Товариства з обмеженою відповідальністю “Агроконтракт-Н”. Представники органу оскарження та Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія” в судове засідання не з’явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, а також, враховуючи те, що в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце слухання справи по розгляду апеляційної скарги, колегія вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції у даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників органу оскарження та Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія”.

Заслухавши пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю “Агроконтракт-Н”, розглянувши доводи апеляційної скарги, письмового відзиву стягувача на неї, дослідивши матеріали справи, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія” не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі по тексту – ГПК України) апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги (подання) і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Згідно ст. 106 ГПК України, ухвали місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". У випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду міста Києва від 12.09.2005 року у справі № 7/299 в задоволені позовних Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроконтракт-Н" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська аграрно-хімічна компанія" про стягнення 154 703,17 грн. відмовлено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2005 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроконтракт-Н" на рішення господарського суду м. Києва від 12.09.2005 року задоволено частково; так, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроконтракт-Н" 48 914,35 грн. понесених збитків, 733,71 грн. в порядку повернення сплаченого мита та 63, 72 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Постановою Вищого господарського суду України від 16.02.2006 року постанову Київського апеляційного господарського суду залишено без змін.

20 квітня 2006 року судова палата у господарських справах Верховного Суду України, розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія” на постанову Вищого господарського суду України від 16.02.2006 року у справі 7/299, в порушенні провадження з перегляду вищевказаної постанови у касаційному порядку відмовила.

16.11.2005 року господарським судом м. Києва видано наказ про примусове виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 01.11.2005 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.09.2006 року у справі № 7/299 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю “Агроконтракт-Н” про видачу дубліката наказу у справі № 7/299 від 16.11.2005 року.

20.09.2006 року державним виконавцем Державної виконавчої служби у Голосіївському районі м. Києва була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду міста Києва від 16.11.2005 року № 7/299 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія” на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроконтракт-Н" 49 711,78 грн.

16.10.2006 року державним виконавцем Державної виконавчої служби у Голосіївському районі м. Києва прийнята постанова, якою внесено зміни до постанови № 698/2 від 20.09.2006 року про відкриття виконавчого провадження, а саме, змінено дату прийняття постанови з 20.09.2006 року на 28.09.2006 року та зазначено, що органом, який видав виконавчий документ слід вважати господарський суд м. Києва.

Не погоджуючись, з прийняттям Державною виконавчою службою у Голосіївському районі м. Києва постанови від 16.10.2006 року, Товариство з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія” звернулось до місцевого господарського суджу із скаргою на дії Державної виконавчої служби у Голосіївському районі м. Києва.

Відповідно до ст. 5 Закону України “Про виконавче провадження” від 21.04.1999 року № 606-XIV (далі – Закон № 606), державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом, зокрема, здійснювати інші повноваження, передбачені цим та іншими законами

Це положення кореспондується із положенням, закріпленим ч. 2 ст.. 4 Закону України “Про державну виконавчу службу”, згідно якої державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Статтею 18 Закону № 606 передбачено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в статті 3 цього Закону; за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; в інших передбачених законом випадках.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроконтракт-Н" звернулось із заявою про прийняття до виконання наказу господарського суду м. Києва від 16.11.2005 року № 7/299 25.09.2006 року, а постанова про відкриття виконавчого провадження Державної виконавчої служби у Голосіївському районі м. Києва датована 20.09.2006 роком.

Таким чином, станом на 20.09.2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроконтракт-Н" ще не зверталось із заявою про виконання наказу № 7/299 від 16.11.2005 року, а тому не було підстави для відкриття виконавчого провадження за цим виконавчим документом.

Крім того, постанова, прийнята державним виконавцем Державної виконавчої служби у Голосіївському районі м. Києва 16.10.2006 року називається “постанова”, а не “постанова про внесення змін”. Постановою про внесення змін до постанови про відкриття виконавчого провадження вона названа лише в супровідному листі, разом з яким дана постанова направлялась сторонам до відома.

Таким чином, оскільки, відповідно до ст.. 5 Закону № 606 державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом, то, виправляючи раніше допущені державним виконавцем технічні помилки та не змінюючи суті виконавчого документу, державний виконавець Державної виконавчої служби у Голосіївському районі м. Києва діяв в межах повноважень, передбачених чинним законодавством.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що  при прийняті постанови від 16.10.2006 року державним виконавцем не порушено жодної норми чинного законодавства. А форма постанови від 16.10.2006 року відповідає, встановленій додатком 19 до пунктів 4.19.1, 4.19.5, 10.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 року № 74/5.

Згідно ст.. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Товариство з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія” не наддало суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог, а тому вони не підлягають задоволенню.

Таким чином, враховуючи викладене, судова колегія Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд повно з’ясував всі обставини справи та дав їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до зміни чи скасування ухвали по справі, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст.ст. 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Українська аграрно-хімічна компанія” залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду м. Києва від 09.11.2006 року по справі № 7/299 – без змін.

Справу № 7/299 повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Вербицька О.В.

Судді                                                                                          Коваленко В.М.

Пантелієнко  В.О.

28.02.07 (відправлено)