СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29.05.07

Справа № 16/42

Позивач:  ТзОВ "Долина - Агро".

вул.Б.Хмельницького,25,  м.Долина, Івано-Франківська область,77500

до
відповідача:  Підприємець  ОСОБА_1.

АДРЕСА_1

Cуддя
Калашник Володимир Олександрович
.

При
секретарі   Гурик Ірина Прокопівна.

Представники:

Від
позивача: ОСОБА_2-представник, доручення №8/06 від 01.10.2006 р.

Від
відповідача:  не з"явився.

До початку розгляду справи, сторонам роз"яснено права і
обов"язки, передбачені ст. 22 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ:
заявлено позов про стягнення заборгованості в сумі 4531,23 грн. по сплаті
орендної плати за користування нежитловим приміщенням на підставі договору
суборенди.

В судовому засіданні, 03.05.2007
року оголошена перерва до 29.05.2007р.

Розгляд   справи
завершено.

Розглянувши  в
судовому засіданні матеріали справи, з"ясувавши її фактичні обставини, суд
-

В с т а н о в и в:

Між
ТзОВ "Ягода" та ТзОВ "Долина-Агро", 01.01.2004 року  укладено Договір оренди цілісного майнового
комплексу, який знаходиться в м.Долина по вул.Б.Хмельницького,25.

Розмір
орендної плати, відповідно до Договору, визначається Протоколом узгодження
ціни, який є додатком до основного Договору.

Протоколом
узгоджена сума орендної плати від 01.01.2004 року, вартість оренди складала
1000,00 грн. на місяць.

Між  Позивачем, ТзОВ "Долина-Агро"
та  Відповідачем, Підприємець  ОСОБА_1, 01.09.2006 року  укладено Договір суборенди  основних засобів.

За
умовами даного Договору, Позивач передав, а Відповідач прийняв в оперативну
суборенду на визначений термін  з
обов"язковим поверненням основні
засоби,  а саме: частину складу
№2,  для використання під складське
приміщення,  площею 425 кв.м.

Розділом
4 Договору визначено, що суборендна плата за домовленістю сторін щомісячно
оформляється рахунком.

"Суборендар"
зобов"язується вносити суборендну плату щомісячно до 10 числа звітного
місяця шляхом перерахування нарахованої до сплати суми на розрахунковий рахунок
"Суборендодавця".

16.10.2006
року, Позивачем надіслано Відповідачу рахунок НОМЕР_1 на суму 6052,84 грн.

Однак,
Відповідач, в порушення договірних умов провів оплату лише частково,  в сумі 1512,61 грн.

Враховуючи
дану обставину, Позивачем надіслано Відповідачу претензія НОМЕР_2  з вимогою провести повний розрахунок.

В
цій же  претензії Позивач послався на
п.5.2 Договору, який надає
суборендодавцю нараховувати тарифні ставки до договору при зміні умов,
що впливають на вартість даних послуг (інфляція, девальвація, зміна
прожиткового мінімуму та мінімальної заробітної плати, орендна плата, інше) з
врахуванням змін та коньюктури ринку аналогічних послуг.

Про
зміну суборендної плати, Позивач повідомив Відповідача листом НОМЕР_3, в якому
вказав, що в зв"язку зі зміною прожиткового мінімуму та збільшенням  мінімальної
зарплати,  з 01.11.2006 року
вартість одного квадратного метра
суборендованої площі становитиме - 16,00 грн.

Однак,
Відповідач  вимоги претензії  не виконав, суму заборгованості в
добровільному порядку Позивачу не сплатив.

В
зв"язку  з цим, Позивачем подана до
суду позовна заява про стягнення  з
Відповідача заборгованості по
суборендній платі в сумі 4531,23 грн., а також 400,00 грн. завданих
збитків, які виразились в оплаті послуг підприємця ОСОБА_2 по підготовці
матеріалів до господарського суду і представлення інтересів Позивача в суді.

Представник
Позивача в судовому засіданні  позовні
вимоги підтримав, просить суд позов задоволити та   стягнути
з Відповідача  суму боргу та
завдані збитки.

Відповідач
позовні  вимоги не визнав, вважає  їх
необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Свої
доводи в заперечення позовних  вимог
виклав у відзиві на позов.

Представник
Відповідача в  судовому  засіданні пояснив, що  при укладенні Договору суборенди  основних засобів від 01.09.2006 року, сторони
дійшли згоди про нарахування суборендної плати за ставкою 4 грн. за 1 кв.м., що
підтверджується  рахунками НОМЕР_4,  НОМЕР_5.

Однак,  рахунок НОМЕР_1 за суборенду складського
приміщення, згідно Договору суборенди від 01.09.2006 року розрахований за
ставкою 16 грн. за 1 кв.м.

Про
зміну ставок суборендної плати Позивач повідомив Відповідача, надіславши
йому  листа  НОМЕР_3, мотивуючи підвищення ставок
суборендної плати зміною прожиткового мінімуму та збільшенням  мінімальної
заробітної плати.

Відповідач
з даною мотивацією не погодився, оскільки відповідно до ст. 65 Закону України
"Про Державний бюджет України на 2006 рік", прожитковий мінімум, який
з 01.04.2006 року дорівнював 465 грн., з 01 жовтня збільшився на 7 грн. і
дорівнював 472 грн., тоб-то зріс на 1,5%.

Що
стосується мінімальної  заробітної плати,
то відповідно до ст. 82 цього ж Закону, з 01.07.2006 року по 01.12.2006 року
вона становила 375 грн., а вже починаючи з
01.12.2006 року, розмір заробітної плати збільшився на 25 грн.і становив
400 грн.,  тоб-то зростання мінімальної
заробітної плати  склало лише 7,14%.

Таким
чином, Відповідач вважає підняття Позивачем ставок суборендної плати на 300% -
необгрунтованим,  а сплачена сума в
ромірі 1521,61 грн. є вартістю
суборендної плати, розрахованої за попередньою ставкою 4 грн. за 1 кв.м.

Враховуючи
викладені обставини,  Відповідач просить
суд в позові відмовити.

Представник
Позивача   в судовому засіданні пояснив,
що збільшення суборендної плати відбувалось, фактично внаслідок збільшення
орендної плати, на підставі  Протоколу
узгодження ціни  від 16.10.2006 р.,
складеного відповідно до Договору оренди від 01.01.2004, року,  укладеного між ТзОВ "Ягода" та ТзОВ
"Долина-Агро".

Заслухавши в судовому засіданні доводи
представників сторін , дослідивши обставини у справі і подані ними докази, суд
вважає, що позов не підлягає  задоволенню
із слідуючих підстав:

Статтею
638  ЦК України визначено, що Договір
є  укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних умов Договору.

Істотними
умовами  Договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені Законом, як істотні або є необхідними для
Договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнута згода.

Уклавши
Договір  суборенди  основних засобів від 01.09.2006 року, сторони
досягли згоди з усіх  істотних  умов та набули відповідних прав і
обов"язків.

Статтею
629  ЦК України визначено, що Договір є
обов"язковим для виконання сторонами.

Відповідно
до Договору суборенди, Позивач зобов"язувався та передав  в оперативну суборенду на визначений термін
частину основних  засобів (склад №2,
площею 425 кв.м.), а Відповідач прийняв це майно в суборенду та
зобов"язувався вносити суборендну плату.

Відповідно
до п. 4.1 Договору, суборендна плата визначається  за домовленістю сторін щомісячно  та оформляється рахунком.

Тоб-то,
відповідно до положень ст. 638  ЦК
України, ціна договору суборенди основних
засобів є істотною  умовою
договору, по якій сторони повинні досягнути згоди.

Однак,
Позивач без належного погодження з Відповідачем вартості орендної  плати, збільшив її та надіслав Відповідачу
рахунок  НОМЕР_1 на суму 6052,84 грн.,  провівши розрахунок суборендної  плати за ставкою 16,00 грн. за 1 кв.м.

Суд
не може прийняти, як доказ повідомлення Відповідача про збільшення
вартості  суборендної плати до 16,00 грн.
за 1 кв.м, оскільки Позивач мотивує  її
збільшення  зміною прожиткового мінімуму
та збільшенням  мінімальної  заробітної плати, а не дійсними обставинами,
які призвели до її зростання.

Крім
цього, збільшення вартості  суборендної
плати  є фактичною зміною  істотних
умов договору.

Статтею
651 ЦК України визначено, що зміна  або
розірвання Договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або Законом.

Пунктом
4.1 Договору від 01.09.2006 року передбачено, що  суборендна плата визначається  за домовленістю сторін.

Відповідно
до ст. 652 ЦК України, в разі істотних змін обставин, якими сторони керувались
при укладенні договору, договір може бути
змінений за згодою сторін.

Враховуючи
наведену норму Закону, Позивач зобов"язаний був погодити з Відповідачем
ціну Договору враховуючи істотну зміну обставин.

Оскільки,
такого погодження не відбулось, Відповідач правомірно продовжував сплачувати
суборендну плату за користування основними засобами, відповідно до Договору від
01.09.2006 року , за ставками, визначеними при його укладенні.

Врахувуючи
наведені обставини  та норми Закону, суд
вважає, що в позові слід відмовити.

На
підставі викладеного, у відповідності до ст. 124 Конституції України, ст.629,
632, 638, 651, 652 ЦК України, керуючись ст.35, 49,  82-84 Господарського процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В
позові  відмовити.

Суддя                                                            Калашник
Володимир Олександрович

рішення підписане 29.05.07

викон.
в діл-ві

Гурик  І.П.