ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

17.01.2007
Справа  № 2/264

За позовом
приватного підприємства
побутових послуг „Смерічка”, м. Ужгород

ДО приватного підприємцяОСОБА_1, м. Ужгород

Про стягнення суми 5436,86грн., в тому числі
1767,86грн. заборгованості по орендній платі та комунальні послуги за договором
орендиНОМЕР_1. та 3669грн. збитків у вигляді не отриманої орендної плати

Суддя О.Ф.
Ремецькі

Представники
сторін:

від позивача
- Лосяков Г. -представник за
дорученням

від
відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: стягнення суми 5436,86грн., в тому числі
1767,86грн. заборгованості по орендній платі та комунальні послуги за договором
орендиНОМЕР_1. та 3669грн. збитків у вигляді не отриманої орендної плати.

Представник
позивача просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі по мотивах,
викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість матеріалами
справи. Зокрема, вказує на те, що внаслідок припинення договору оренди у
відповідача виникло зобов'язання по негайному поверненню орендованого
приміщення, однак, таке на день звернення з позовом не повернуто орендодавцю.
Вважає, що з огляду на такі обставини діями відповідача завдано позивачу
збитків у вигляді недоотримання орендної плати у зв'язку з неповерненням
орендованого майна.

Відповідач
вкотре вимоги ухвали суду від 27.11.2006р., від 11.12.2006р. та від
03.01.2007р. не виконав, витребуваних судом матеріалів не подав, свого
уповноваженого представника на засідання суду не направив (ухвала про порушення
провадження у справі надіслана на адресу відповідача, що зазначена в позовній
заяві,  рекомендованою поштовою
кореспонденцією з повідомленням про вручення), а тому справу розглядається в
порядку вимог статті 75 Господарського процесуального кодексу України за
наявними в ній матеріалами.

Вивчивши
матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд
встановив:Між сторонами, а саме колективним підприємством побутових послуг
„Смерічка” та приватним підприємцем ОСОБА_1 06.03.2006 року було укладено
договір  за НОМЕР_4 оренди нежитлового
приміщення, розташованого на сьомому поверсі в Будинку побуту, що знаходиться в
м. Ужгород, АДРЕСА_2  загальною площею
84кв.м. Згідно пункту 2.2 договору сторони визначають, що датою

Продовження
рішення господарського суду
Закарпатської  області  від 17.01.2007р. по справі №2/264

початку
використання орендованого майна орендарем є дата підписання сторонами акту
прийому-передачі майна. У відповідності до даної умови сторонами 06.03.2006р.
було підписано відповідний акт приймання-передачі орендованого майна, тобто з
цього часу у орендаря виникає обов'язок по здійсненню розрахунків за
користування орендованим майном.

Відповідно до
розділу 3 договору сторонами було визначено орендну плату, розмір якої підлягав
корегуванню на індекс інфляції поточного місяця залежно від зміни цін та курсу
національної грошової одиниці і яку орендар зобов'язувався у відповідності з
п.3.3 договору перераховувати на рахунок орендодавця не пізніше 15-го числа за
поточний календарний місяць. Крім того, згідно пунктів 3.6 та 3.7 договору
орендар повинен відшкодовувати орендодавцю крім орендної плати також вартість
використаних транзитних та не транзитних комунальних послуг, а також
компенсувати вартість спожитої активної та реактивної електроенергії.

Відповідно до
статті 19 Закону України „Про оренду державного та комунального майна” від
10.04.1992р. №2269-ХІІ, з подальшими змінами та доповненнями та статті 286
Господарського кодексу України, орендна плата за користування об'єктом оренди
вноситься незалежно від наслідків господарської діяльності. Відповідно до умов
договору оренди нарахування орендної плати за об'єкт, що орендується,
припиняється з моменту підписання акту приймання-передачі орендованого
приміщення. Так, як відповідач до сьогоднішнього дня продовжує користуватися
приміщенням (доказів у підтвердження зворотнього відповідачем суду не подано),
то відповідно зобов'язаний перераховувати встановлену договором суму орендної
плати щомісячно не пізніше 15-го числа за поточний календарний місяць.

Позивач
стверджує, що взяті на себе зобов'язання орендар не виконував належним чином та
порушено умови договору щодо своєчасності внесення орендної плати в порядку п.3
статті 26 Закону України “Про оренду державного та комунального майна України”,
у зв'язку з чим 01.07.2006 року ним було задоволено відповідну заяву орендаря
про розірвання договору оренди, а такий відповідно припинено. Вказує на те, що
станом на день розірвання договору заборгованість по орендній платі склала суму
1767,86грн., однак, враховуючи неповернення орендарем орендованого майна після
припинення договірних зобов'язань просить також стягнути з відповідача збитки
завдані таким невиконанням за період з липня по вересень 2006 року в сумі
3669грн., що складає вартість орендної плати за цей період.

Відповідно до
статті 188 Господарського кодексу України пропозиція про розірвання договору
може виходити від будь-якої сторони і має бути викладена письмово. Дії сторін
щодо розірвання договору спрямовані на зміну чи припинення правовідносин, отже,
є правочином, який має відповідати загальним положенням цивільного
законодавства про правочини. Оскільки за загальним правилом господарські
договори мають письмову форму, досягнута сторонами згода про розірвання
договору також має бути зафіксована письмово. Однак, позивачем не подано
суду  доказів про звернення відповідача
до позивача, чи навпаки, з письмовою вимогою про розірвання договору, а також
сама письмова угода про його розірвання, відповідно, у суду відсутні підстави
вважати договір розірваним за взаємною згодою сторін.

Згідно ст. 525,
526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільні
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Продовження
рішення господарського суду
Закарпатської  області  від 17.01.2007р. по справі №2/264

Одностороння
відмова від зобов'язання, одностороння зміна його умов не допускається, якщо
інше не встановлено договором,  законом.

Статтями 286 ГК
України та 762 ЦК України передбачено обов'язок сплачувати орендарем
орендодавцю орендну плату незалежно від наслідків своєї господарської
діяльності та інші види платежів, якщо такі обумовлені умовами договору.

Відповідно до
ст.ст. 32, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

За умовами
договору оренди встановлено, що оплата за оренду приміщення проводиться
орендарем, тобто відповідачем у справі, незалежно від фінансово-господарської
діяльності орендаря безготівково не пізніше 15 числа за поточний календарний
місяць. Додані позивачем до матеріалів справи документи свідчать про виникнення
у відповідача обов'язку щодо оплати боргу по орендній платі. Факт порушення
відповідачем договірних зобов'язань та наявності боргу у відповідача перед позивачем
за Договором станом на 01.07.2006р. в сумі 1767,86грн. основного боргу належним
чином доведений, документально підтверджений, тому позовні вимоги в частині
стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того,
позивачем у відповідності до ст.ст.612 та 623 Цивільного кодексу України
заявлено до стягнення з відповідача суми 3669грн. збитків у вигляді не
отриманої орендної плати за період з 01.07.2006 року по 01.10.2006 року
(упущеної вигоди) у зв'язку з неповерненням орендованого відповідачем майна в
передбачений договором термін.

Відповідно до
статті 623 ЦК України боржник, який
порушив  зобов'язання,  має
відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір   збитків,
завданих   порушенням    зобов'язання, доказується кредитором.
Збитки   визначаються   з
урахуванням  ринкових  цін,
що існували  на  день
добровільного  задоволення  боржником
вимоги кредитора  у  місці,
де  зобов'язання  має бути виконане,  а якщо вимога не була  задоволена
добровільно,  -  у  день  пред'явлення позову,  якщо інше не встановлено договором або
законом.  Суд може задовольнити вимогу
про відшкодування  збитків,  беручи
до  уваги ринкові ціни, що
існували на день ухвалення рішення. При
визначенні  неодержаних  доходів
(упущеної  вигоди) враховуються
заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Таким чином,
для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна
наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної
поведінки; збитків; причинного зв'язку між протиправною поведінкою боржника та
збитками; вини. Відповідно до вимог статті 54 Господарського процесуального
кодексу України тягар доведення факту невиконання або неналежного виконання
зобов'язання контрагентом, наявність збитків, а також причинного зв'язку між
першим та другим лежить на позивачеві.

Однак,
позивачем не доведено суду наявності невиконання або неналежного виконання
зобов'язання щодо повернення орендованого майна орендарем, збитків та причинного
зв'язку між першим та другим, оскільки, як вбачається з матеріалів справи та не
спростовано належними доказами, сторонами не дійдено згоди стосовно припинення
договору оренди, а від так і виникнення обов'язку по поверненню відповідачем
орендованого майна.

Отже, в
задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача суми збитків у вигляді
не отриманої орендної плати (упущеної вигоди) у зв'язку з неповерненням
орендованого відповідачем майна слід відмовити.

Продовження
рішення господарського суду   Закарпатської  області
від 17.01.2007р. по справі №2/264

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82 -85 Господарського процесуального
кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов
задоволити частково.

2. Стягнути з
приватного підприємцяОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ідент код НОМЕР_2) на користь
приватного підприємства побутових послуг „Смерічка”, м. Ужгород, пл. Кирила і
Мефодія, 1-А (рах. НОМЕР_3в Укрексімбанку м. Ужгород, МФО 312226, ) суму числі 1767,86грн. заборгованості по орендній платі та комунальні
послуги за договором орендиНОМЕР_1., а також суму 33,17грн. у відшкодування
витрат по сплаті державного мита та суму 38,37грн. у відшкодування витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В
задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4.  Рішення набирає законної сили в порядку ст.
85 Господарського  процесуального  кодексу
України.

Суддя
О.Ф. Ремецькі