ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" січня 2007 р.                                                          Справа №  2/3160

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Гулової А.Г.

суддів:                                                                        Пасічник С.С.

Шкляр Л.Т.

при секретарі                                                            Павловській Л.П. ,

за участю представників сторін:

від позивача: Омельчука С.І. - директора ТОВ "Променергетик"

від відповідачів:

- ДПІ у Малинському районі: Олексієнко О.В. - представника за довіреністю від 09.07.2006р. ,

Ничипорука О.В. - представника за довіреністю від 09.10.2006р.;

- Головного управління Державного казначейства у Житомирській області:

Ліневича М.Т. - представника за дорученням №21-11/71 від 15.11.2006р.,

- Виконавчого комітету Малинської міської ради:

Ясинської А.С. - представника за довіреністю від 09.08.2006р.;

- Фінансового управління виконавчого комітету Малинської міської ради:

Борисенко Т.А. - начальника, посвідчення №728 від 10.12.2004р. (присутньої в

судовому засіданні 16.01.2007р.);

Сілімінчук А.В. - представника за довіреністю №58 від 17.01.2007р.

прокурора відділу представництва інтересів громадян та держави в судах Житомирської області Чирко Н.В., посвідчення №43 від 14.04.2003р. (присутньої в судовому засіданні 16.01.2007р.)

розглянувши апеляційне подання Прокурора Малинського району, м.Малин Житомирської області

на рішення господарського суду Житомирської області

від "20" вересня 2004 р. у справі №  2/3160 (суддя Тимошенко О.М.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергетик", м.Київ

до 1. Державної податкової інспекції у Малинському районі, м.Малин Житомирської області,

2. Головного управління Державного казначейства України у Житомирській області,

3. Виконавчого комітету Малинської міської ради, м.Малин Житомирської області,

4. Фінансового управління виконавчого комітету Малинської міської ради, м.Малин Житомирської області

про стягнення 1103146,16грн.,

з перервою в судовому засіданні з 16.01.2007р. до 18.01.2007р. згідно                                  ст.77 Господарського процесуального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 20.09.2004р. у справі № 2/3160 позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергетик" (м.Київ), заявлений до Малинської міжрайонної державної податкової інспекції, Відділення Державного казначейства у Малинському районі, Управління державного казначейства у Житомирській області та Малинської міської ради про стягнення збитків в сумі 1103156,16грн. задоволено частково та зобов'язано Управління Державного казначейства у Житомирській області повернути позивачу коштів в сумі 73414грн. від реалізації безхазяйного майна й відшкодувати з державного бюджету позивачеві 1029742грн.16коп. майнової шкоди. Вказаним рішенням суд відмовив в задоволенні клопотання Малинської міжрайонної державної податкової інспекції про призначення повторної судової експертизи.

Вважаючи, що рішення місцевим господарським судом прийняте з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, прокурор Малинського району звернувся до суду з апеляційним поданням, в якому просить дане рішення скасувати з викладених у поданні підстав.

Обґрунтовуючи апеляційне подання, прокурор зазначив наступне:

- не направивши Малинській міжрайонній державній податковій інспекції, Відділенню Державного казначейства у Малинському районі, Малинській міській раді та Управлінню державного казначейства у Житомирській області копію висновку експертизи, як того вимагає ст.42 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд першої інстанції порушив процесуальні права відповідачів;

- ухвалою господарського суду Житомирської області від 24.03.2004р. проведення експертизи з метою оцінки виробничих приміщень з критою площадкою по вул.Огієнка,63-г у м.Малині було доручено Житомирському бюро незалежних експертиз та оцінок, яке листом від 06.07.2004р. повідомило суд про неможливість проведення судової експертизи за відсутності технічної документації на об'єкт, що підлягав оцінці, однак, оскаржене рішення прийняте судом на підставі необ'єктивного та упередженого висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №3896 від 07.07.2004р., експерти якого Малік В.П. та Наугольна Н.І. не вказали, які технічні документи застосовувались при проведенні експертизи, чи співставлялись і враховувались ними дані з результатами оцінки, проведеної Житомирською торгово-промисловою палатою в 1999 році, а також не з'ясовували питання про проведення капітального ремонту попереднім володільцем приміщення Науменком В.О. Фактично оцінка майна проведена за замовленням позивача, а не на підставі судової ухвали, про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку експерти не були повідомлені, що свідчить про незаконність дій суду.

Мотивуючи свій вступ у справу, прокурор Малинського району зазначив, що безпідставне стягнення місцевим господарським судом зайвих коштів з державного бюджету безпосередньо зачіпає інтерес держави, ставить у скрутне фінансове становище виконання загальнодержавних і місцевих соціальних програм, унеможливлює належне фінансування передбачених кошторисами видатків з Державного бюджету.

Позивач з доводами апеляційного подання не погоджується, зазначивши у письмовому відзиві №10/01 від 10.01.2005р. на апеляційне подання, а також клопотанні №09/03 від 09.03.2005р. (т.1 а.с.229-230, т.2 а.с.28-29), що оцінка доказів, яким є висновок експертизи №3896 від 07.07.2004р., покладається згідно процесуального законодавства на суд, який визнав відомості, викладені у вказаному висновку достатніми для прийняття рішення, а твердження прокурора про те, що експерти не були повідомлені про кримінальну відповідальність, не відповідають дійсності.

Управління державного казначейства у Житомирській області у письмовому відзиві №21-11/152 від 12.01.2005р. (т.1 а.с.222) підтримало апеляційне подання прокурора Малинського району, стверджуючи, що рішення господарського суду першої інстанції в частині відшкодування з державного бюджету 1 029 742,16грн. майнової шкоди є безпідставним, а також звернувши увагу на ту обставину, що управління Державного казначейства не є органом, який визначає розмір і порядок повернення сплачених сум, а відтак, і не може судити про правомірність їх повернення.

Крім того, Управлінням Державного казначейства у Житомирській області надано доповнення №21-11/5163 від 21.11.2005р. до відзиву на апеляційне подання   (т.2 а.с.106-108), в якому відповідач стверджує про відсутність матеріальних норм для залучення Управління в якості відповідача та наполягає на скасуванні рішення місцевого господарського суду в частині відшкодування з державного бюджету України 1 029 742,16грн., вказуючи, що будь-які неправомірні дії з боку Управління Державного казначейства у Житомирській області, а також причинно-наслідковий зв'язок між ними та завданням позивачу шкоди, відсутні.

Виконавчий комітет Малинської міської ради у відзиві №108/2-6 від 10.02.2005р. (т.2 а.с.2-3) також підтримав вимоги апеляційного подання щодо скасування судового рішення у даній справі, посилаючись на те, що стягнуті судом суми підлягають виплаті з місцевого бюджету, що безпосередньо зачіпає інтерес територіальної громади міста Малин.

Малинська міжрайонна державна податкова інспекція надала письмовий відзив №662 від 15.02.2005р. (т.2 а.с.6), де вказала на обґрунтованість вимог прокурора щодо скасування рішення господарського суду Житомирської області у даній справі.

Ухвалою Житомирського апеляційного господарського суду від 24.10.2006р.             (т.3 а.с.68-69) за заявою Малинської міжрайонної державної податкової інспекції на підставі відповідних документів та ст.25 Господарського процесуального кодексу України було здійснено заміну відповідача – Малинської міжрайонної державної податкової інспекції – її правонаступником – Державною податковою інспекцією у Малинському районі.

16.11.2006р. Житомирським апеляційним господарським судом було здійснено заміну відповідачів у справі – Управління Державного казначейства у Житомирській області та Відділення Державного казначейства у Малинському районі – їх правонаступниками – Головним управлінням Державного казначейства України у Житомирській області (ухвала, т.3 а.с.97).

З метою з'ясування всіх обставин спору, ухвалою суду апеляційної інстанції від 05.12.2006р. (т.3 а.с.101-102) до участі у справі в якості відповідача було залучено Фінансове управління виконавчого комітету Малинської міської ради.

На вимогу судової ухвали від 05.12.2006р. Фінансове управління Малинського міськвиконкому надало письмовий відзив №1214 від 13.12.2006р. на апеляційне подання (т.3 а.с.105-106), де зазначило, що залучення його відповідачем є безпідставним, оскільки рішення про визнання майна безхазяйним приймалось виконавчим комітетом, за яке Фінансове управління відповідальності не несе, а 19.12.2006р. заявило клопотання про виключення його зі складу відповідачів                        (т.3 а.с.120).

Вказане клопотання відхилене судом апеляційної інстанції як безпідставне (протокол судового засідання, т.3 а.с.134-135).

Представники Державної податкової інспекції у Малинському районі, Виконавчого комітету Малинської міської ради, Фінансового управління виконавчого комітету Малинської міської ради, а також прокурор в судовому засіданні просили скасувати рішення господарського суду від 20.09.2004р. у даній справі та прийняти нове рішення - про відмову в позові.

Представник Головного управління Державного казначейства у Житомирській області просив скасувати рішення місцевого господарського суду в частині відшкодування з державного бюджету шкоди в сумі 1029742,16грн. й прийняти в цій частині нове рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, прокурора, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в рішенні господарського суду Житомирської області від 20.09.2004р., судова колегія дійшла висновку, що апеляційне подання прокурора Малинського району підлягає задоволенню частково, виходячи з наступних підстав.

26.09.1988р. виконавчим комітетом Ленінської районної Ради народних депутатів м.Києва було прийняте рішення №470 про реєстрацію Статуту виробничо-впроваджувального кооперативу "Променергетик", створеного у відповідності до Закону СРСР "Про кооперацію в СРСР" (т.3 а.с.144-153).

15.06.1990р. між Виробничо-впроваджувальним кооперативом "Променергетик" та Малинським будівельно-монтажним управлінням "Промжитлобуд-7" було укладено договір купівлі-продажу, на підставі якого БМУ по акту від 27.08.1990р. передало кооперативу майно по вул.Дзержинського,63 у м.Малині, вартість якого в сумі 1025810,00крб. сплачена кооперативом згідно платіжного доручення №188 від 10.08.1990р. (т.2 а.с.7-13). Факт купівлі-продажу встановлено й рішенням господарського суду Житомирської області від 11.10.2001р. у справі №5/279"НМ"                 (т.1 а.с.8-11).

Згідно наявної в матеріалах справи довідки Малинського районного комунального підприємства по технічній інвентаризації Житомирської обласної ради від 16.01.2006р. (т.3 а.с.13) назва вулиці Дзержинського змінилася в 1992 році на вулицю Огієнка, а нумерація будинків з 1988 року не змінювалася.

Як свідчать матеріали справи, в різних документах зазначаються адреси спірної будівлі: будинок №63 та №63-г по вул.Огієнка у м.Малині, однак, сторони у справі не спростовують того факту, що так позначалось спірне майно.

За рішенням зборів засновників від 14.07.1993р. і зборів засновників від 04.08.1993р. громадянами Заікою В.М., Латишевим О.М. та Заікою С.А. було вирішено створити Товариство з обмеженою відповідальністю "Променергетик", установчий договір цього товариства підписано 13.08.1993р. (т.3 а.с.154-158), а Статут                       (т.3 а.с.159-163)  затверджено зборами учасників від 14.07.1993р. й зареєстровано Старо-Київською райдержадміністрацією 05.08.1993р. Вказане товариство є правонаступником Малого сімейного підприємства "Променергетик", яке, в свою чергу, було правонаступником кооперативу "Променергетик", що підтверджується матеріалами справи №5/279"нм" (а.с.11-55), копії яких залучено до матеріалів даної справи (т.3 а.с.164,165) та рішенням господарського суду Житомирської області від 11.10.2001р. у справі №5/279"нм".

03.11.1990р. між громадянами Лінковим В.Л., Лінковою І.І. та Лінковим В.В. укладено контракт з метою організації фірми "Промінь". Вказані громадяни виступили засновниками вказаної фірми.

07.12.1990р. загальними зборами засновників було затверджено Приватну виробничо-комерційну фірму "Промінь" (протокол, т.2 а.с.180), а 31.12.1990р. засновниками Приватної виробничо-комерційної фірми "Промінь" та Приватною виробничо-комерційною фірмою "Промінь" було укладено договір про діяльність цієї фірми, місцезнаходження якої – м.Малин, вул.Дзержинського,63.

На підставі відповідних клопотань директора фірми "Промінь" згідно розпорядження представника Президента України №93 від 03.07.1992р. в Статут                   ВКФ "Промінь" внесено зміни щодо назви фірми, перереєстровано назву ВКФ "Промінь" у ВКФ "Промінь-Ватерлоу" (т.2 а.с.171,172).

Згідно протоколу зборів засновників Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергетик" та ВКФ "Промінь-Ватерлоу" від 10.01.1994р. (т.2 а.с.177-178) було вирішено створити Товариство з обмеженою відповідальністю "Еконовація" і таке товариство було створене вищевказаними особами на підставі установчого договору від 11.01.1994р. й зареєстроване розпорядженням Представника Президента України Малинської райдержадміністрації №36 від 15.02.1994р. (т.2 а.с.173-175, 183-213).

По акту від 02.02.1994р. (т.2 а.с.181-182) ВКФ "Промінь-Ватерлоу" передала в статутний фонд новостворюваного  товариства майно по вул.Огієнка,63-г у м.Малині, в тому числі будівлі та споруди, машини та обладнання, передаточне устаткування, виробничий та господарський інвентар, транспортні засоби.

01.12.1997р. загальними зборами засновників ТОВ "Променергетик" було вирішено вийти зі складу ТзОВ "Еконовація" (т.3 а.с.166), а згідно акту від 09.12.1997р. (т.3 а.с.167-170), підписаного представниками ТзОВ "Еконовація" та                                 ТОВ "Променергетик" в Статутний фонд ТОВ "Променергетик" було повернено майно по вул.Огієнка,63 вартістю 242357,79грн., в тому числі будівлі і споруди вартістю220442,62грн., передаточні пристрої вартістю 16050,98грн., машини та обладнання вартістю 5684,19грн.

В подальшому, як свідчать наявні в матеріалах т.2 даної справи докази, ухвалою арбітражного суду Житомирської області від 05.05.2000р. у справі №5/130"б" про банкрутство ВКФ "Промінь-Ватерлоу" останню було ліквідовано, рішенням арбітражного суду Житомирської області від 06.04.2000р. у справі №85"НМ" скасовано державну реєстрацію ТзОВ "Еконовація".

Відомості про те, що внесення майна по вул.Огієнка,63 у м.Малині в статутні фонди ВКФ "Промінь-Ватерлоу" та ТзОВ "Еконовація" супроводжувалося реєстрацією права власності на виробничі приміщення за даними підприємствами органом технічної інвентаризації, відсутні.

Відсутні докази на підтвердження й того факту, що спірне майно увійшло в ліквідаційну масу вищевказаних осіб.

Як випливає із змісту наявних в матеріалах справи №2/3160 реєстраційного напису від 20.09.1996р. за №382 на документі про право власності (інвентарна справа №5348 на приміщення по вул.Огієнка,63), листа Малинського районного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації №6 від 18.05.2001р., (т.1 а.с.20, т.2 а.с.7-9,232), власником об'єктів нерухомого майна - виробничих приміщень по вул.Огієнка,63-г до 18.03.1999р. (дати прийняття рішення виконавчим комітетом Малинської міської Ради №50 "Про визнання приміщення безхазяйним") було Товариство з обмеженою відповідальністю "Променергетик".

Докази на підтвердження того, що власником вищезазначеного майна до           1999 року являлась будь-яка інші особа, в матеріалах даної справи відсутні.

Таким чином, в 1999 році ТОВ "Променергетик" було протиправно позбавлене свого права власності на приміщення по вул.Огієнка,63-г у м.Малині, про що свідчать наступні обставини.

Так, 10.02.1999р. прокурором Малинського району Державній податковій інспекції в Малинському районі було внесено припис за вих.№100 "Про усунення порушень вимог Закону України "Про державну податкову службу" (т.1 а.с.131-132,        т.2 а.с.214), де прокурор, посилаючись на те, що при перевірці дотримання вимог Закону України "Про державну податкову службу" щодо сплати до бюджету неподаткових доходів було встановлено, що з 1996 року припинила свою діяльність ВКФ "Промінь-Ватерлоу", яка розміщувалась по вул.Огієнка,63 у м.Малині, і, починаючи з цього часу, до органів податкової служби податкові декларації, документи бухгалтерської звітності вказаною фірмою не подавались, місцезнаходження посадових осіб фірми невідоме, вимагав вжити заходів щодо усунення вимог закону шляхом проведення роботи, пов'язаної з виявленням, обліком, оцінкою та реалізацією у встановленому порядку безхазяйного майна.

Всупереч ч.3 ст.137 діючого на той час Цивільного кодексу Української РСР, де зазначено, що заява про визнання майна безхазяйним може бути подана не раніше як через один рік після прийняття майна на облік відповідним фінансовим органом або виконавчим комітетом селищної, сільської Ради народних депутатів, листом №378 від 03.03.1999р., копія якого знаходиться в матеріалах даної справи (т.1 а.с.141,                       т.2 а.с.118), ДПІ у Малинському районі повідомила міського голову про те, що у приміщенні по вул.Огієнка,63 у м.Малині, яке перебувало на обліку податкового органу, здійснювала свою підприємницьку діяльність Виробничо-комерційна фірма "Промінь-Ватерлоу", котра з 1994 року припинила свою діяльність, а місцезнаходження її засновників невідоме, й просила вирішити питання про визнання вказаного приміщення безхазяйним на підставі ст.137 Цивільного кодексу Української РСР.

Розглянувши вказане клопотання ДПІ у Малинському районі, виконавчий комітет Малинської міської Ради прийняв рішення №50 від 18.03.1999р. "Про визнання приміщення безхазяйним" (т.2 а.с.119), яким приміщення по вул.Огієнка,63 у м.Малині визнано безхазяйним майном, не зважаючи на те, що в Малинському районному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації право власності на вказане майно було зареєстроване за позивачем.

На підставі "Порядку обліку, оцінки й реалізації конфіскованого, безхазяйного майна, майна, що за правом спадкоємства перейшло у власність держави та скарбів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №375 від 06.07.1992р., ДПІ у Малинському районі провела оцінку майна, визнаного виконкомом Малинської міської Ради безхазяйним, склавши 09.07.1999р. акт опису й оцінки (т.2 а.с.127-128).

Крім того, на замовлення ДПІ у м.Малин Житомирською торгово-промисловою палатою в особі експерта Чермошенцевої О.В. було складено Звіт по експертній оцінці виробничого приміщення і критого майданчика з мостовим краном по вул.Огієнка,63 в м.Малині (т.1 а.с.48-80).

Звітом визначено ліквідаційну вартість оцінюваного об'єкта в розмірі 69334,00грн. В цьому ж звіті зазначено, що дійсна вартість майна складає 617858,00грн.

В подальшому спірне майно (виробниче приміщення з критою площадкою в м.Малині по вул.Огієнка,63) було продано 12.07.1999р. на аукціоні підприємцю Науменку Володимиру Олександровичу (копія протоколу №2 від 12.07.1999р. аукціону з продажу майна знаходиться в матеріалах справи, т.1 а.с.119).

Як вбачається з реєстрів кредитових електронних документів від 27.07.1999р. 05.08.1999р. 11.08.1999р., 31.08.1999р. 08.09.1999р. (копії яких наявні в матеріалах справи, т.1 а.с.113-116,146-147) відповідні відрахування із суми реалізації майна до державного бюджету (в особі Малинського казначейства) було перераховано кошти в сумі 73414,00грн. (т.1 а.с.113-116,145-147).

В травні 2001р. прокурор Малинського району вніс до Малинського районного державного комунального підприємства по технічній інвентаризації протест за №7/129 від 21.05.2001р. (т.2 а.с.230-231), яким вимагав скасувати реєстраційний напис про право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергетик" на промислове приміщення по вул.Огієнка,63-г у м.Малині.

Листом №6 від 18.05.2001р. (т.2 а.с.232) Малинське районне державне комунальне підприємство по технічній інвентаризації повідомило прокурора Малинського району про те, що реєстраційний напис про право власності                        ТОВ "Променергетик" на промислове приміщення по вул.Огієнка,63-г погашено.

В той же час, прокурор Малинського району вносить протест №7/130 до виконавчого комітету Малинської міської Ради (т.2 а.с.120-121), отриманий останнім 22.05.2001р., в якому, посилаючись на те, що виконком міської ради при прийнятті рішення №50 від 18.03.1999р. про визнання спірного приміщення безхазяйним майном не встановив, що на той час дійсним власником цього приміщення було                           ТОВ "Променергетик", поставив вимогу про скасування означеного рішення.

Розглянувши протест прокурора, виконавчий комітет Малинської міської ради 29.05.2001р. прийняв рішення за №137 (копія рішення знаходиться в матеріалах даної справи, т.2 а.с.122) про скасування свого рішення за №50 від 18.03.1999р.

Рішенням господарського суду від 11.10.2001р. у справі №5/279"нм" за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергетик" (м.Київ) до суб'єкта підприємницької діяльності Науменка Володимира Олександровича, Малинської міжрайонної державної податкової інспекції, за участю третіх осіб – Виконавчого комітету Малинської міської Ради та Житомирської торгово-промислової палати протокол №2 аукціону (лот №14) з продажу виробничого приміщення з критою площадкою по вул.Огієнка,63-г у м.Малині було визнано недійсним (копія рішення наявна в матеріалах справи №2/3160, т.1 а.с.8-11).

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 16.05.2002р. судове рішення у справі №5/279"НМ" скасоване та припинено провадження у справі.

Проте, постановою від 17-31 жовтня 2002р. Вищий господарський суд України постанову суду апеляційної інстанції скасував, залишивши рішення господарського суду Житомирської області від 11.10.2001р. у справі №5/279"нм" в силі (т.1 а.с.13-17).

Верховним Судом України підприємцю Науменку В.О. було відмовлено у порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 17-31.10.2002р. (ухвала ВСУ від 10.01.2003р.).

До того ж, 13.12.2006р. господарським судом Житомирської області було винесено ухвалу, якою було відмовлено у задоволенні подання прокурора Малинського району про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду Житомирської області від 11.10.2001р. та залишено зазначене рішення без змін.

В судовому засіданні, яке відбулось 16.01.2007р., оглядалась справа №5/279"нм".

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, Науменко В.О. звертався в Малинський районний суд з позовом до Малинської міжрайонної державної податкової інспекції про визнання права власності на промисловий комплекс та криту площадку з мостовим краном по вул.Огієнка,63, що був придбаний ним на аукціоні.

Вказаний позов рішенням Малинського районного суду від 12.09.2002р.                 (т.1 а.с.81-82) було задоволено та визнано Науменка Володимира Олександровича власником вищезазначеного майна.

Докази оскарження цього рішення відсутні, а тому воно набуло законної сили.

Вищенаведене свідчить про те, що виконавчий комітет Малинської міської ради, прийнявши 18.03.1999р. рішення за №50 "Про визнання приміщення безхазяйним", яке не відповідало вимогам законодавства та яке в подальшому було скасоване виконкомом згідно рішення від 29.05.2001р. за №137 "Про розгляд протесту районної прокуратури", протиправно позбавив ТОВ "Променергетик" права власності на виробниче приміщення по вул.Огієнка,63-г у м.Малині.

В жовтні 2003 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Променергетик" звернулось в господарський суд Житомирської області з позовом до Малинської міжрайонної державної податкової інспекції про відшкодування на його користь вартості майна та збитків на загальну суму 897744,77грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач посилався на встановлені рішенням господарського суду Житомирської області від 11.01.2001р. у справі №5/279"НМ" обставини щодо того, що майно (виробниче приміщення з критою площадкою)  по вул.Огієнка,63-г у м.Малині  належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Променергетик" і його продаж на аукціоні Житомирською промислово-торговою палатою 12.07.1999р. був незаконний.

На підтвердження своїх доводів позивач надав копії рішення господарського суду Житомирської області від 11.01.2001р. у справі №5/279"нм";  постанови Вищого господарського суду України від 17-31.10.2002р. про залишення вказаного рішення без змін; ухвали Верховного Суду України від 10.01.2003р. про відмову в порушенні касаційного провадження з перегляду постанови Вищого господарського суду України від 17-31.10.2002р., тощо (т.1 а.с.8-11,13-18).

Посилаючись на те, що вищевказане майно незаконно вибуло з його власності, а також норми Конституції України та відповідні положення Закону України "Про власність", позивач просив відшкодувати йому вартість майна (617856,00грн.) та збитки в сумі 279888,77грн., які позивач обрахував з урахуванням індексу інфляції за період з 08.07.1999р. по 18.08.2003р.

Вказуючи вартість майна, яке підлягало відшкодуванню, позивач виходив з даних Звіту про експертну оцінку виробничої будівлі та критої площадки з мостовим краном по вул.Огієнка,63 у м.Малині, проведену Житомирською торгово-промисловою палатою 08.07.1999р. (т.1 а.с.22-25, 50-80).

Відповідач проти позову заперечив (відзив №4856 від 19.11.2003р. на позовну заяву, т.1 а.с.28), стверджуючи, що виробниче приміщення, вартість якого просить відшкодувати позивач, знаходиться у власності гр.Науменка В.О.

Крім того, відповідач ставить під сумнів суму вартості майна, яку просив відшкодувати позивач, а також зазначив, що позивач не врахував, що відповідно до п.18 прикінцевих положень Постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.1998р. №1340 "Про порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним", у разі скасування рішення суду про конфіскацію майна або рішення іншого органу про перехід його у власність держави (що мало місце у даному випадку, коли за результатами розгляду протесту прокурора на рішення виконкому Малинської міської ради №50 від 1999р. про визнання приміщення по вул.Огієнка,63 безхазяйним, виконком прийняв рішення про скасування свого рішення), орган, у розпорядження якого воно надійшло, повертає майно або його вартість відшкодовується власникові в порядку, встановленому законодавством, в тому числі органами Державного казначейства.

За клопотанням відповідача (т.1 а.с.40) до участі у справі в якості відповідачів господарський суд Житомирської області залучив Управління Державного казначейства у Житомирській області та Відділення державного казначейства у Малинському районі.

02.03.2004р. судом першої інстанції було винесено ухвалу про залучення до участі у справі відповідачем Виконавчого комітету Малинської міської ради (т.1 а.с.136).

Виконавчий комітет у відзиві №229/2.6 від 11.03.2004р. (т.1 а.с.138-139) заперечило проти залучення його до участі у розгляду справи, посилаючись на те, що рішення про визнання безхазяйним майна, належного Товариству з обмеженою відповідальністю "Променергетик", не приймав, а рішення про визнання безхазяйним приміщення по вул.Огієнка,63-г у м.Малині було прийняте за відповідним клопотанням Державної податкової інспекції у Малинському районі.

Ухвалою від 24.03.2004р. (т.1 а.с.149-150) господарський суд Житомирської області для визначення вартості виробничого приміщення з критою площадкою по вул.Огієнка,63 у м.Малині призначив судову товарознавчу експертизу, проведення якої доручив Житомирському бюро незалежних експертиз та оцінок.

Однак, дана експертна установа відмовилась від проведення експертизи, посилаючись на те, що надані експерту документи, є недостатніми для дачі висновку на поставлені в ухвалі суду питання (лист Бюро незалежних експертиз та оцінок №70 від 06.07.2004р., т.1 а.с.154).

За клопотанням позивача у справі експертизу було проведено Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

Згідно висновку експерта №3896 від 07.07.2004р. (т.1 а.с.158-166), виконаного на замовлення генерального директора ТОВ "Променергетик", дійсна вартість виробничого корпусу і критої підкранової однопрогінної естакади, які розташовані по вул.Огієнка,63-г в м.Малині, в цінах діючих на час проведення дослідження склала 1103156,16грн.

Господарський суд першої інстанції, приймаючи оскаржене рішення, взяв до уваги вищевказаний висновок експертизи, не зважаючи на те, що ухвала про призначення експертизи не виносилась, а також те, що згідно з ч.1 ст.4 Закону України "Про судову експертизу" правильність висновку забезпечується процесуальним порядком призначення експерта.

В ході судового розгляду справи позивач заявив клопотання №04/08 від 04.08.2004р. (т.1 а.с.170) про зміну позовних вимог й просив відшкодувати на свою користь з відповідача (Малинської міжрайонної податкової інспекції) вартість майна у розмірі 1 103 156,16грн.

Малинська міжрайонна податкова інспекція у відзиві на клопотання позивача про зміну позовних вимог повідомила, що реалізація безхазяйного майна проводилась на законних підставах, та заперечила проти збільшення позивачем розміру позовних вимог (т.1 а.с.188-189).

Господарський суд першої інстанції, дослідивши доводи учасників судового процесу та подані ними докази, оцінивши їх, дійшов висновку, що право позивача порушене і підлягає захисту шляхом відшкодування йому вартості майна.

Посилаючись на дані висновку Київського науково-дослідного інституту судових експертиз №3896 від 07.07.2004р., згідно якого, як зазначалося вище, вартість виробничого корпусу і критої підкранової однопрогінної естакади, які розташовані по вул.Огієнка,63-г в м.Малині, в цінах діючих на час проведення дослідження склала 1103156,16грн., а  також пункт 18 Постанови Кабінету Міністрів України №1340 від 25.08.1998р. "Про Порядок обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним", ст.1166 Цивільного кодексу України, яка містить загальні підстави для відповідальності за завдану майнову шкоду, ст.44 "Інструкції про порядок обліку, оцінки й реалізації конфіскованого, безхазяйного майна, майна, що за правом спадкоємства перейшло у власність, та скарбів", затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України №20 від 08.06.1993р., якою передбачено порядок компенсації власникові майна суми, яка перевищує зараховану до бюджету, прийняв рішення, яким задовольнив позовні вимоги в сумі 1103156,16грн. та зобов'язав Управління державного казначейства у Житомирській області повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Променергетик" 73414,00грн. коштів від реалізації безхазяйного майна та відшкодувати з державного бюджету України 1029742,16грн. майнової шкоди.

Однак, колегія суддів з таким висновком місцевого господарського суду погоджується не повністю, виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст.19,41 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 4 Закону України "Про власність" встановлюється обсяг правомочностей власника майна та умов їх здійснення, а також зазначається, що лише у випадках і порядку, встановлених актами законодавства України, діяльність власника може бути обмежена чи припинена.

Судом було встановлено, що, не з'ясувавши факту належності приміщення по вул.Огієнка,63 у м.Малині позивачу, виконавчий комітет Малинської міської Ради, здійснюючи функції адміністративного управління, розпорядився належним позивачу майном, безпосередньо прийнявши рішення №50 від 18.03.1999р. про визнання належного позивачу майна безхазяйним, що і стало підставою для надання власності позивача статусу безхазяйного майна з його подальшим продажем.

Враховуючи, що повернення майна позивачу є неможливим, оскільки воно закріплене на праві власності за іншою особою, позивачу слід відшкодувати збитки, пов'язані з вилученням цього майна.

Як передбачено ст.440 Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963р., який діяв на час звернення позивача з позовом до суду, шкода, заподіяна особі або майну громадянина, а також шкода, заподіяна організації, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Ст.47 Господарського кодексу України, який набрав чинності з 01.01.2004р. і застосовується до спірних правовідносин, закріплено загальні гарантії прав підприємців, зокрема те, що держава гарантує недоторканість майна і забезпечує захист майнових прав підприємця; вилучення державою або органами місцевого самоврядування у підприємця основних і оборотних фондів, іншого майна допускається відповідно до ст.41 Конституції України на підставах і в порядку, передбачених законом; збитки, завдані підприємцю внаслідок порушення громадянами чи юридичними особами, органами державної влади чи органами місцевого самоврядування його майнових прав, відшкодовуються підприємцю відповідно до цього Кодексу та інших законів.

Згідно з ст.1173 Цивільного кодексу України від 16.01.2003р., який також застосовується до спірних правовідносин, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів

Відповідальність за шкоду, що завдана органами державної влади, органами влади АРК та органами місцевого самоврядування, несуть, держава Україна, АРК і територіальна громада за рахунок власного майна, в тому числі і грошових коштів, які належать їм на праві власності.

Як зазначалося вище, ухвалою суду апеляційної інстанції від 05.12.2006р.            (т.3 а.с.101-102) до участі у справі в якості відповідача було залучено Фінансове управління виконавчого комітету Малинської міської ради.

В постанові Пленуму Верховного Суду України №6 від 27.03.1992р. вказано, що при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності судам належить виходити з положень ст.453 ЦК, статей 48,51,52,54,56,57 Закону України "Про власність". Зокрема, слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов'язку надати річ того ж роду і якості, виправити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювача шкоди. Як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв'язку із заподіянням шкоди майну.

Ухвалою від 14.03.2005р. (т.2 а.с.58-59) Житомирський апеляційний господарський суд, дійшовши висновку, що питання, які виникли під час перегляду оскарженого судового рішення, потребують спеціальних знань, призначив судово-товарознавчу експертизу, проведення якої доручив Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, а також зупинив в зв'язку з цим провадження у справі.

Перелік питань, які поставлені на вирішення експерта, зазначені у вказаній ухвалі.

17.06.2005р. експертом Максимовим С.Й. було складено висновок №5693                (т.2 а.с.65-81), на який прокурором Малинського району, Виконавчим комітетом Малинської міської ради, Малинською міжрайонною державною податковою інспекцією подано заперечення з посиланням на те, що при проведенні оцінки об'єкта по вул.Огієнка,63-г у м.Малині (промислової споруди з критою площадкою і мостовим краном) не було досліджено всі необхідні бухгалтерські документи, а також не враховано вартість аналогічних об'єктів у м.Малині (т.2 а.с.99-101, 116-117, т.3 а.с.4-5).

Позивач заявив клопотання про відхилення заперечень на висновок                         (т.2 а.с.125), стверджуючи, що дії відповідачів спрямовані на навмисне затягування розгляду справи, а 07.02.2006р. подав заяву №06/02 від 06.02.2006р. (т.3 а.с.11), в якій зменшив розмір позовних вимог на 30 000,00грн.

Ухвалою Житомирського апеляційного господарського суду від 07.02.2006р.                   (т.3 а.с.18-19) по справі було призначено повторну судово-товарознавчу експертизу в зв'язку з тим, що визначення ринкової вартості об'єкта, розташованого по вул.Огієнка,63-г у м.Малині було здійснене експертом Максимовим С.Й. без врахування проданих у м.Малині аналогічних об'єктів.

На виконання зазначеної ухвали 18.07.2006р. експертом Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Лемешко А.В. було складено висновок №4410/4411 (т.3 а.с.36-42), в якому зазначено, що найбільш ймовірна дійсна вартість промислової будівлі з критою площадкою і мостовим краном, які розташовані по вул.Огієнка,63-г у м.Малині, на час складання висновку становить 1 895 902,00грн.

10.10.2006р. позивач надав клопотання №08/10 від 08.10.2006р. (т.3 а.с.52) про уточнення позовних вимог. Просив стягнути з Управління Державного казначейства у Житомирській області 73 414,00грн. коштів від реалізації безхазяйного майна та 1029742,16грн. майнової шкоди.

Враховуючи те, що в зв'язку з прийняттям виконавчим комітетом Малинської міської Ради рішення №50 від 18.03.1999р. "Про визнання приміщення безхазяйним" позивач був протиправно позбавлений свого права власності на приміщення по вул.Огієнка,63-г у м.Малині, кошти в сумі 73414,00грн. від реалізації цього приміщення на аукціоні 12.07.1999р. підлягають поверненню позивачу з державного бюджету. Такого ж висновку дійшов і господарський суд першої інстанції, приймаючи рішення у даній справі.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду в частині відшкодування позивачеві з Державного бюджету України майнової шкоди в сумі 1029742,16грн. та покладенні на Малинську міську раду, яка не є відповідачем у справі, судових витрат, в тому числі й витрат за проведення судової експертизи, та вважає, що в цій частині судове рішення слід скасувати з прийняттям нового рішення.

Майнова шкода підлягає відшкодуванню з місцевого бюджету, а судові витрати, в тому числі 1700,00грн. витрат з державного мита й 118,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, покладаються на виконавчий комітет Малинської міської ради.

Витрати ж по оплаті послуг судового експерта стягненню з виконкому не підлягають, оскільки висновки судових експертиз №3896від 07.07.2004р. та №5693 від 17.06.2005р. судом апеляційної інстанції до уваги не беруться, так як вказані експертизи були проведені, як зазначалося вище, відповідно, з порушенням вимог процесуального права та без дослідження всіх необхідних бухгалтерських документів і врахування вартості аналогічних об'єктів у м.Малині. Доказів оплати останньої судової експертизи (висновок №4410/4411 від 18.07.2006р.) позивач не надав.

Керуючись ст.ст.101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційне подання прокурора Малинського району задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Житомирської області від 20.09.2004р. у справі №2/3160 скасувати в частині відшкодування з Державного бюджету України 1029742,16грн. майнової шкоди.

Прийняти нове рішення в цій частині про стягнення майнової шкоди в сумі 1029742,16грн. з місцевого бюджету.

Викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з державного бюджету через Головне управління державного казначейства у Житомирській області (10014 м.Житомир, бульвар Новий,5, ідентифікаційний код 22060617) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергетик" (м.Київ, вул.Драгоманова,31-В,к.2, код 16397063) 73414грн.00коп. (сімдесят три тисячі чотириста чотирнадцять грн.00коп.) коштів від реалізації безхазяйного майна.

3. Стягнути з місцевого бюджету через Фінансове управління Малинського міськвиконкому (11600 м.Малин Житомирської області, пл.Соборна, 6А) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергетик" (м.Київ, вул.Драгоманова, 31-В, к.2, код 16397грн.16коп. (один мільйон двадцять дев"ять тисяч сімсот сорок дві гривні 16коп.) майнової шкоди.

4. Стягнути з виконавчого комітету Малинської міської ради (11600 м.Малин Житомирської області, пл.Соборна, 6А, ідентифікаційний код 04053364) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергетик" (м.Київ, вул.Драгоманова,31-В, к.2, код 16397063) 1700грн.00коп. витрат з державного мита, 118грн.00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5. В позові до Державної податкової інспекції у Малинському районі відмовити."

3. Видачу наказів на виконання даної постанови доручити господарському суду Житомирської області.

4.  Матеріали справи №2/3160 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий - суддя:                                                              Гулова А.Г.

судді:

Пасічник С.С.

Шкляр Л.Т.

Віддрук. 9 прим.:

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - ДПІ уМалинському р-ні,

4 - Головн. упр. держказначейства у Житомирській обл.,

5 - Виконкому Малинської міської ради,

6 - Фін. упр. виконкому Малинської м/ради, 11603 м.Малин, пл.Соборна,6-А,

7 - прок-ру Малин.р-ну,

8 - прок-ру Житом.обл.,