ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2007 р.
№ 3/292

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:                                                Плюшка І.А.,

суддів:                                                Грека Б.М., Самусенко С.С.

розглянувши у відкритому

судовому засіданні касаційну

скаргу                                             Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків “Житлоінвестбуд –УКБ” Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

на постанову           Київського апеляційного господарського суду  від 19.09.2007р.

у справі                                                № 3/292

за позовом                                              Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків “Житлоінвестбуд –УКБ” Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до          Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвест ВЕ-88”

третя особа:          Головне управління земельних ресурсів Київської міської ради

про           розірвання інвестиційного договору № 1/250 від 26.07.2006р.

за участю представників:

-          позивача –Мостовий О.А.;

-          відповідача – Фоя О.В., Пічик В.М. - директор

ВСТАНОВИВ:

В червні 2007 року Комунальне підприємство з питань будівництва житлових будинків “Житлоінвестбуд-УКБ” Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ІНВЕСТ ВЕ –88” про розірвання інвестиційного договору № 1/250 від 26.07.2006р.

Рішенням господарського суду м. Києва від 26.07.2007р. у справі № 3/292 (суддя Сівакова В.В.) позов КП з питань будівництва житлових будинків “Житлоінвестбуд-УКБ” Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Інвест ВЕ-88” за участю третьої особи Головного управління земельних ресурсів Київської міської ради про розірвання інвестиційного договору №1/250 від 26.07.2006р. був задоволений повністю.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що земельна ділянка на якій мало  відбутися будівництво добудови, передана в користування іншій особі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ТОВ “ІНВЕСТ ВЕ –88” звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило  скасувати  рішення  господарського  суду  м. Києва  від  26.07.2007р.  по   справі

№ 3/292 та прийняти нове рішення, яким відмовити КП з питань будівництва житлових будинків “Житлоінвестбуд-УКБ” Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, оскільки рішення було прийняте з порушенням норм чинного законодавства.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2007р. по справі № 3/292 (судді: Зеленін В.О., Рєпіна Л.О., Синиця О.Ф.) апеляційну скаргу ТОВ “ІНВЕСТ ВЕ –88” було задоволено, рішення господарського  суду  м. Києва  від  26.07.2007р.  скасовано і прийнято нове рішення, яким у позові КП з питань будівництва житлових будинків “Житлоінвестбуд-УКБ” Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - відмовлено в повному обсязі.

Постанова мотивована тим, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що з боку ТОВ “ІНВЕСТ ВЕ –88” відбулось порушення умов даного договору.

Не погоджуючись з постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2007р. КП з питань будівництва житлових будинків “Житлоінвестбуд-УКБ” Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2007р. у справі № 3/292 скасувати, а рішення господарського суду м. Києва від 26.07.2007р. залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 26.07.2006р. між Товариством з обмеженою відповідальністю “ІНВЕСТ ВЕ - 88” (інвестор) та КП з питань будівництва житлових будинків “Житлоінвестбуд-УКБ” Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)  (замовник) було укладено інвестиційний договір  № 1/250 на реконструкцію житлового будинку та будівництво прибудови по вул. Смирнова-Ласточкіна, 26 у Шевченківському районі міста Києва.

Відповідно до п. 1.1 вказаного вище договору, сторони домовилися здійснити реконструкцію житлового будинку та будівництво прибудови загальною площею орієнтовно 1800 кв.м. на земельній ділянці по вул. Смирнова-Ласточкіна, 26 та ввести його в експлуатацію, з метою отримання інвестором у власність всього об’єкту на умовах цього договору.

Умовами п.4.3, п.4.4 договору, відповідачем (інвестор за договором) було профінансовано позивачу (замовник за договором) 179 802 грн. 99 коп. Відповідно до вимог п.п.3.1.2; 3.1.3 договору позивач взяв на себе зобов’язання  щодо своєчасного вирішення (узгодження) з органами місцевого самоврядування питань, які пов’язані з будівництвом об’єкту.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов’язковим для виконання сторонами.

В обґрунтування своїх вимог, щодо розірвання інвестиційного договору скаржник посилається на прийняття Київрадою рішення від 15.04.2004р. №144/1354 "Про надання Шевченківській районній у м. Києві раді земельних ділянок для комплексного відродження історичного середовища та забудови урочища Вознесенський Яр у межах вулиць Кудрявської, Петровської, Смирнова-Ласточкіна у Шевченківському районі м. Києва".

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції, при розгляді справи, не звернув увагу на те, що спірний договір було укладено 26.07.2006 року проте, як рішення Київської міської ради №144/1354 “Про надання Шевченківській районній у м. Києві раді земельних ділянок для комплексного відродження історичного середовища та забудови урочища Вознесенський Яр, у межах вулиць Кудрявської, Петровської, Смирнова-Ласточкіна у Шевченківському р-ні м. Києва” було прийняте набагато раніше, а саме 15.04.2004р.

Як вірно було встановлено судом апеляційної інстанції, відсутність будь-яких доказів стосовно того, що КП з питань будівництва житлових будинків “Житлоінвестбуд-УКБ” Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не було відомо про даний факт останнім не надано, як не надано і відповідних доказів, щодо спроби виконати ним взяті на себе зобов’язання за договором, які стосуються його безпосередньо, як замовника за договором. Дані обставини суперечать вимогам ст.33 Господарського процесуального кодексу України відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що з боку ТОВ “ІНВЕСТ ВЕ - 88” відбулось порушення умов даного договору.

Згідно з частиною 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені господарськими судами першої та апеляційної інстанції чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Посилання скаржника на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що постанова Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2007р. прийнята відповідно до встановлених обставин справи з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до викладеного вище, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111, Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Комунального підприємства з питань будівництва житлових будинків “Житлоінвестбуд –УКБ” Головного управління житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської адміністрації)  залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2007р. зі справи № 3/292 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                       І. Плюшко

Суддів:                                                                                        Б. Грек

С. Самусенко