ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 березня 2007 р.

№ 17/110-06-4960

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

Божок В.С. -головуючого,

Костенко Т.Ф., Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали  касаційної скарги

Чорноморської селищної ради
Комінтернівського району Одеської області

на постанову

Одеського апеляційного
господарського суду  від 05.12.2006р.

у справі

господарського суду Одеської
області

за позовом

Чорноморської селищної ради
Комінтернівського району Одеської області

до відповідачів

1)          Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1 2     2)          Житлово-комунального господарства
Чорноморської селищної ради

про

визнання недійсним договору
оренди нежитлового приміщення з правом викупу

та за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

до відповідачів

1)          Чорноморської селищної ради
Комінтернівського району Одеської області 2)          Житлово-комунального господарства
Чорноморської селищної ради 3)
Комінтернівського районного бюро технічної інвентаризації

про

визнання дійсним договору оренди
нежитлового приміщення з правом викупу, визнання права власності та
зобов'язання здійснити державну реєстрацію речових прав

за участю представників:

позивача: ОСОБА_2
-дов. від 10.04.2006р. НОМЕР_1

відповідача 1: СПД
ОСОБА_1

відповідача 2: ОСОБА_2
-дов. від 12.05.2006р. №179

позивача (за зустрічним позовом): СПД
ОСОБА_1

відповідача 1: ОСОБА_2
-дов. від 10.04.2006р. НОМЕР_1

відповідача 2: ОСОБА_2
-дов. від 12.05.2006р. №179

відповідача 3: не
з'явився

ВСТАНОВИВ:

Чорноморська селищна рада Комінтернівського
району Одеської області звернулась з позовною заявою до господарського суду
Одеської області про визнання договору оренди з правом викупу від 17.06.2005р.,
укладеного між Житлово-комунальним господарством Чорноморської селищної ради
/далі ЖКГ Чорноморської селищної ради/ та суб'єктом підприємницької діяльності
- фізичною особою ОСОБА_1 /далі -СПД ОСОБА_1/ недійсним, оскільки зазначений
договір був укладений в простій письмовій формі без  нотаріального
посвідчення  та  державної
реєстрації.

На момент звернення Чорноморської
селищної ради із вказаним позовом  на
розгляді господарського суду Одеської області знаходилась справа за  позовом СПД ОСОБА_1, поданого останнім
20.02.2006р., до Чорноморської селищної ради, ЖКГ Чорноморської селищної ради
та Комінтернівського районного бюро технічної інвентаризації про визнання
дійсним договору оренди нежитлового приміщення з правом викупу від 17.06.2005р.
і  визнання права власності на об'єкт
оренди із зобов'язанням здійснити державну реєстрацію речових прав, яка була
об'єднана в одне провадження із справою за
позовом Чорноморської селищної ради про визнання договору оренди  недійсним.

Рішенням господарського суду
Одеської області від 25.09.2006р. у справі № 17/110-06-4960 позов задоволено;
договір оренди з правом викупу від 17.06.2005р. визнано недійсним на майбутнє.
У задоволенні позовних вимог СПД ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення місцевого господарського суду
в частині задоволення позовних вимог Чорноморської селищної ради мотивовано
тим, що договір оренди з правом викупу від 17.06.2005р. укладений з порушенням
чинного  законодавства як по процедурі
його укладання так і нотаріальному посвідченню, а також обґрунтованістю та доведеністю
позовних вимог. В  частині відмови у
задоволенні позовних вимог СПД ОСОБА_1 рішення
мотивоване відсутністю правових підстав для визнання права власності за
СПД ОСОБА_1 на майно, передане за цим договором в оренду, оскільки судом  зазначений договір оренди визнається
недійсним.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 05.12.2006р. у справі № 17/110-06-4960 рішення
господарського суду Одеської області від 25.09.06р. з даної справи скасовано,
позов СПД ОСОБА_1 задоволено. Визнано дійсним договір оренди нежитлового приміщення
з правом викупу від 17.06.05р.; визнано за СПД ОСОБА_1 право власності на
спірні об'єкти нерухомого майна, з моменту внесення до каси орендодавця
загальної вартості орендованого майна; зобов'язано Комінтернівське районне бюро
технічної інвентаризації зареєструвати за СПД ОСОБА_1 право власності на
об'єкти спірного нерухомого майна та стягнуто з відповідачів судові витрати.
Позов Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області
залишено без задоволення.

Постанова в частині скасування рішення
та задоволення позову СПД ОСОБА_1 мотивована
недоведеністю Чорноморською селищною радою своїх позовних вимог, умовами
оспорюваного договору оренди,  обгрунтованістю
вимог СПД ОСОБА_1 з посиланням на ст. 4, 33, 35 ГПК України, ч.1 ст. 289 ГК
України, ст. 6, ч.2 ст. 220, ч. 1 ст. 328, ч.2 ст. 777 ЦК України.

Не погоджуючись з постановою
Одеського апеляційного господарського суду від 05.12.2006р. у даній справі,
Чорноморська селищна рада звернулась з касаційною скаргою до Вищого господарського
суду України, в якій просить постанову скасувати, а рішення господарського суду
Одеської області від 25.09.2006р. залишити в силі, мотивуючи скаргу доводами
наведеними в касаційній скарзі.

У відзиві СПД ОСОБА_1 на касаційну скаргу,
останній просить постанову Одеського апеляційного господарського суду від
05.12.2006р. у даній справі залишити без змін, а касаційну скаргу повернути як
таку, що не відповідає вимозі п.6 ч.1 ст. 1113 ГПК України або
залишити без задоволення.

Відповідач -3 за зустрічним позовом не
реалізував своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду
касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних
обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при
винесенні оспорюваного судового акту, знаходить необхідним касаційну скаргу
задовольнити, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,
приміщення магазину-бару “ІНФОРМАЦІЯ_1” знаходиться в комунальній власності
Чорноморської селищної ради на підставі Договору НОМЕР_2 купівлі-продажу
будівлі (споруди, приміщення) шляхом викупу від 25.11.2002р.

17.06.2005 року між ЖКГ
Чорноморської селищної ради (орендодавець) та СПД ОСОБА_1 (орендатор) укладено
договір оренди нежитлового приміщення з правом викупу (далі Договір), згідно
умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в користування приміщення
магазин-бар “ІНФОРМАЦІЯ_1” зі всіма підсобними приміщеннями, трансформаторною
підстанцією НОМЕР_3 та господарськими спорудами на прилеглій території площею
217,0 кв.м., загальною вартістю 39112,00 грн., площа прилеглої території
становить 2500, 0 м.кв., розташований АДРЕСА_1 строком на 49 років до 17.06.2054р.

Згідно п.5.5. умов Договору після
внесення в касу орендодавця загальної вартості орендованого приміщення та
підсобних приміщень з прилеглими до них територіями, включаючи орендну плату за
попередній час, орендоване приміщення - магазин-бар “ІНФОРМАЦІЯ_1”, вважається
власністю орендатора.

СПД ОСОБА_1, 30.08.2005р. та 31.08.2005р. було
сплачено на рахунок житлово-комунального
господарства Чорноморської селищної ради 39112,00 грн. за викуп
приміщення, що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордеру
НОМЕР_4 на суму 23050 грн. та НОМЕР_5 на суму 16062грн.

Спір виник на підставі невизнання
Чорноморською селищною радою права власності на спірні нежитлові приміщення за
СПД ОСОБА_1, який    в свою чергу вважає,
що таке право власності виникло в нього за оспорюваним договором оренди з
правом викупу, який на думку Чорноморської селищної  ради укладено з порушенням норм чинного
законодавства України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 793 ЦК України, договір найму будівлі або
іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше
підлягає нотаріальному посвідченню.

Як встановлено судом першої інстанції, в порушення вимог наведених   норм матеріального права сторони уклали
договір оренди нерухомого майна,
відповідно до якого СПД ОСОБА_1 передавалося в оренду нежитлове
приміщення строком на 49 років, у простій письмовій формі без його
нотаріального посвідчення.

Наслідком недодержання сторонами спірного Договору вимог закону  про нотаріальне посвідчення є нікчемність
цього Договору згідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України.

Відповідно до ч.2  ст.215 ЦК
України недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У випадках  встановлених цим кодексом нікчемний правочин
може бути визнаний судом  недійсним.

Крім цього, як встановлено місцевим
господарським судом, Договір не відповідає:

- ст. 794 ЦК України, згідно якої
договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини),
укладений на строк не менше одного року, підлягає державній реєстрації,
оскільки державна реєстрація спірного
Договору  не здійснювалась;

- ст. 11 Закону України “Про оренду
державного та комунального майна”  та
п.19 Постанови КМУ від 10.08.1995 року № 629 “Про методику оцінки об'єктів оренди”,
оскільки Чорноморська селищна рада не приймала участі в проведенні оцінки
приміщення магазину-бару “ІНФОРМАЦІЯ_1”, яка має передувати  укладанню договору оренди;

- ч.1 ст. 284 ГК України, оскільки в
Договорі не викладені істотні умови,
передбачені зазначеною нормою;

- ч. 6, 7, 8 ст. 60 Закону України “Про
місцеве самоврядування в Україні”,
оскільки Чорноморська селищна рада рішення щодо надання СПД ОСОБА_1
права на викуп комунального майна та відповідно вилучення об'єкту  комунального майна у територіальної громади
не приймала;

- абз. 3 ст. 5 Закону України “Про
оренду державного та комунального майна”, оскільки у ЖКГ Чорноморської селищної
ради відсутні повноваження на відчуження за Договором спірного орендованого
майна, яке знаходиться в комунальній власності Чорноморської селищної ради.

Згідно ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного законодавства (ч.1); особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2).

Відповідно до  ч.1  ст.215 ЦК України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу.

Отже, враховуючи, що Договір укладений з порушенням вимог чинного
законодавства, колегія вважає висновки місцевого господарського суду щодо   обґрунтованості позовних  вимог Чорноморської селищної ради про
визнання  Договору недійсним правильними.

Розглядаючи касаційну скаргу та перевіряючи
юридичну оцінку обставин справи і повноту їх встановлення у відповідності до
приписів ст. 1115 ГПК України, касаційна інстанція зазначає, що
рішення визнається обґрунтованим тоді, коли в ньому повно відображені
обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності,
підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, які
відповідають вимогам ст. 34 ГПК України та ґрунтуються на правильно застосованих
до спірних відносин    норм матеріального
права.

Оскаржувана постанова суду апеляційної
інстанції не відповідає  зазначеним
вимогам, що є підставою для її скасування із залишенням рішення  місцевого господарського суду в силі, яке
винесено у відповідності до чинного
законодавству України та обставин справи.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117,
1119, 11111 Господарського процесуального кодексу
України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 05.12.2006р. у справі №17/110-06-4960 скасувати.

Рішення господарського суду Одеської
області від 25.09.2006р. у справі №17/110-06-4960 залишити в силі.

Головуючий суддя
В.С. Божок

Судді:
Т.Ф. Костенко

Г.П.Коробенко