ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"11" квітня 2007 р.
Справа № 9/50-59А.

За позовом Відділення  виконавчої дирекції Фонду соціального страхування  від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у                   м. Луцьку, м. Луцьк

До Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку, м. Луцьк

Про стягнення 35 846,19 грн.

Головуюча суддя       Соломка Л.І.

При секретарі             Кідиба Т.О.

Представники:

Від позивача: Бондарук Г.О. –гол. спеціаліст, довіреність №447/01-12 від 27.03.2007 р.;

Клімішина Н.А.- заступник начальника відділення, довіреність №4 від 10.01.2007 р.

від відповідача: Зубач П.В. -  начальник юридичного сектору, довіреність №111/07-11 від 12.01.2007 р.

Відповідно до п. 6 розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, спір розглядається за нормами КАС України.

Представнику позивача та відповідача роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст.ст.49, 50 КАС України. Заяви про відвід судді відповідно до ст.27 КАС України не поступило.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу від представника позивача та відповідача не поступило.

Суть спору: Позивач - Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Луцьку звернувся до господарського суду з адміністративним позовом про стягнення з Управління Пенсійного фонду України в м. Луцьку 35 846,19 грн., в тому числі основного розміру пенсії           - 33  750,55 грн., цільової допомоги - 1 860,41 грн., витрат на доставку –235,23 грн., оскільки  за результатами перевірки особових  справ пенсіонерів Мартинюка Д.С., Михалевича М.Г.,  Кицили   М.М., Швай А.П.,  Павонської М.А. було встановлено, що  дані справи  не відповідають вимогам законодавства, тому витрати по перерахованих пенсіонерах позивачем не прийняті до заліку.

Відповідач –Управління Пенсійного фонду у м. Луцьку проти  позову заперечує, посилаючись, що відповідно до вимог  Закону України «Про загальнообов’язкове  державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві  та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який набрав чинності з 01.04.2001 р. саме Фонд розглядає справи про страхові виплати на підставі  заяви потерпілого  чи заінтересованої особи та приймає  відповідні рішення. Згідно прикінцевих  положень даного Закону  передача документів, що  підтверджує право працівника на страхову виплату, інших соціальних послуг, а також розмірів цих виплат та послуг здійснюється Фондом. За період з 01.01.2001 р. по 31.05.2006 р.  всі вищезазначені пенсіонери були включені до щомісячних актів звірки з пенсійним фондом і їм проводились страхові виплати. Той факт, що у 2006 році Фондом були виявлені  невідповідність у їх пенсійних справах, не може бути підставою для стягнення цих сум з управління ПФУ у м. Луцьку. Порядком відшкодування  Фондом Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою  пенсії по інвалідності  внаслідок  нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання  передбачено  на централізованому рівні, також не передбачено  повернення коштів за минулі періоди, тим більше на територіальному рівні.

Заслухавши пояснення представників сторін, аналізуючи матеріали справи, господарський суд встановив:

24.05.2006 р. листом  №562/01-08 позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду  у м. Луцьку  з проханням підготувати для перевірки особові справи  пенсіонерів, які отримують пенсію по трудовому каліцтву у відповідності з поданим списком із 45 осіб, документи яких не передані до відділення Фонду станом на 01.05.2006 р. (а.с.105-107 Том ІІ).

17.07.2006 р. за вих. №768/01-08 відділення  виконавчої дирекції фонду у м. Луцьку направило начальнику Управління Пенсійного фонду у м. Луцьку заперечення до акту щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок  нещасних випадків на виробництві або професійного захворювання за червень 2006 р., де зокрема  зазначено, що  за результатами перевірки особових справ пенсіонерів Мартинюка  Дмитра  Степановича, Михалевича Миколи Григоровича, Кигили Ярослава Михайловича, Швай Андрія Павловича, Павонської Марії Андріївни, було встановлено, що дані справи не відповідають вимогам законодавства, а саме:

в особовій справі  Мартинюка Д.С. міститься акт Н-1 про нещасний випадок, що стався 01.09.1990 р. на МП «Инек-НТ». Запис в трудовій книжці від 26.09.1990 р. свідчить про те, що Мартинюк Д.С. на момент настання нещасного випадку  не працював на даному  підприємстві, а тому, на даний випадок не поширюється дія ст.2 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві  та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»від 23.09.1999 р. (далі –Закон);

в особовій справі  Михалевича М.Г. міститься акт складений 17.07.1961  р. про нещасний випадок, що стався з учнем 5 класу школи, що свідчить про те, що потерпілий Михалевич М.Г. не був у трудових відносинах з підприємством, а тому на даний випадок не поширюється дія ст. 2 Закону;

в особовій справі Кицили Я.М. міститься копія  акту  Н-1 про нещасний випадок без підписів і печатки підприємства, тобто відсутній оригінал акту Н-1 про нещасний випадок на виробництві (або нотаріально завірена копія);

в особовій справі Швай А.П. міститься копія акту Н-1 про нещасний випадок без печатки підприємства, тобто відсутній оригінал акту Н-1 про нещасний випадок на виробництві ( або нотаріально завірена копія);

в особовій справі Павонської М.А. є утриманкою потерпілого  від нещасного випадку на виробництві Павонського А.В. в справі міститься Акт про нещасний випадок на виробництві від 15.02.1986 р., свідоцтво про смерть потерпілого від 14.01.1991 р. Потерпілий помер після нещасного випадку через 5 років і був інвалідом ІІ гр. з 02.06.1986 р. згідно ст.21 Закону Фонд виплачує  пенсію у зв’язку з втратою годувальника, який внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання. В справі відсутні підтверджуючі документи про причинний зв'язок смерті потерпілого з нещасним випадком на виробництві.

Таким чином, витрати по перерахованих пенсіонерах на загальну суму 614,78 грн., в тому числі: основна пенсія –568,39 грн., цільова грошова допомога –42,73 грн., доставка –3,66 грн. не  прийняті до  заліку.

За період з 01.04.2001 р. по 31.05.2006 р. по вказаних пенсійних  справах зараховано по актах  щомісячної  звірки коштів на загальну суму 35 846 грн. 19 коп., в тому числі: основний розмір пенсії 33 750,55 грн., цільова допомога 1 850,41 грн., витрати на доставку – 235,23 грн. Дану суму позивач вважає відшкодованою Управлінню Пенсійного фонду у м. Луцьку безпідставно.

Між тим, згідно з підпунктами "г" та "д" пункту 1 статті 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", який набрав чинності з 01.04.2001, на Фонд соціального страхування від нещасного випадку покладено обов'язок з виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 2 статті 7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасного випадку сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду соціального страхування від нещасного випадку документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасного випадку, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасного випадку в рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасного випадку в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком відшкодування витрат (далі - Порядок), який затверджено постановою правління Пенсійного фонду, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 04.03.2003 N 5-4/4 і зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.05.2003 за N 376/7697.

В основу цього механізму покладено щомісячне проведення органами Пенсійного фонду з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в районах та містах обласного значення звірок витрат на відповідні виплати до 10 числа, наступного за звітним (пункт 5 Порядку). Акти цих звірок подаються головним управлінням Пенсійного фонду та управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат та до 20 числа, наступного за звітним, подають її Пенсійному фонду та Фонду страхування від нещасних випадків (пункт 6 Порядку). Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідних коштів Пенсійному фонду до 25 числа місяця, наступного за звітним (пункт 7 Порядку).

Таким чином, у зазначеному Порядку передбачено здійснення відповідних розрахунків на централізованому рівні, тобто між Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України і Пенсійним фондом.

Що ж до витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, здійснених з 1 квітня 2001 року й до введення в дію Порядку, то пунктом 3 постанови правління Пенсійного фонду, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 04.03.2003 N 5-4/4 передбачено, що Пенсійний фонд та Фонд соціального страхування від нещасних випадків повинні розробити механізм узгодження цих витрат та провести відповідні розрахунки на тому ж рівні.

Відповідно до пункту 1.2 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах і районах у містах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду від 30.04.2002 N 8-2, управління в своїй діяльності керується, зокрема, постановами правління Пенсійного фонду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що позивачем не дотримано встановленого порядку вирішення питання щодо відшкодування сум, які є предметом спору, у зв’язку з чим у позові слід відмовити.

Враховуючи вищенаведене,  керуючись Законом України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", ст.ст.69,71,79,86,158-160 КАС України, господарський суд

п о с т а н о в и в :

1. У позові відмовити.

На постанову  через суд  першої інстанції може бути  подано заяву про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі.

Апеляційну  скаргу може бути подано через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після  подання заяви  про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної  інстанції.

Апеляційну скаргу може  бути  подано без попереднього подання заяви  про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, установлений для подання  заяви про апеляційне  оскарження.

Постанова набирає  законної сили  після закінчення строків для подання  заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                 Л.І. Соломка

Дата виготовлення повного

тексту постанови -   20 .04.2007 р.