ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2007 р.
№ 35/250-05

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя
Муравйов О.В.

судді
Полянський А.Г.

Коробенко Г.П.

розглянувши

касаційну скаргу
ВАТ “Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе”

на
ухвалу господарського суду Харківської області від 01.09.2006 р. та постанову від 23.10.2006 р. Харківського апеляційного господарського суду

у справі
№ 35/250-05 господарського суду Харківської області

за заявою
ЗАТ Комерційний банк “Кредит-Дніпро”

про
зміну способу виконання рішення по справі № 35/250-05

за позовом
ЗАТ Комерційний банк “Кредит-Дніпро”

до
ВАТ “Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе”

третя особа
Корпорація “НПІГ “Інтерпайп”

про
стягнення 29 596 429,94 грн.

За участю представників сторін:

позивача –  Рендак С.А. дов. № 6/11-3154 від 20.04.2006 р.,

відповідача –Купчанко М.Л. дов. № 85с/616-Д/1 від 16.06.2006 р.

третьої особи –не з’явились

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Харківської області від 01.09.2006 р. (судді Швед Е.Ю., Светлічний Ю.В., Інте Т.В.) змінено спосіб виконання рішення по справі № 35/250-05 про стягнення заборгованості з ВАТ “Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе” на загальну суму 28 584 833,45 грн., 25 500,00 грн. держмита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу шляхом звернення стягнення на заставлене майно, відповідно до переліку - до договору застави № 090304-з від 09.03.2004 р. - обладнання цеху топливної апаратури, обладнання механозборочного виробництва гусеничних тракторів, обладнання ремонтно-будівельного цеху; - до договору застави № 290904-з від 29.09.2004 р. - частина обладнання механосборочного виробництва гусеничних тракторів, обладнання ремонтно-будівельного управління, обладнання механозборочного виробництва малих серій.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.10.2006 р. ухвалу господарського суду Харківської області від 01.09.2006 р. залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою та постановою, ВАТ “Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Рішенням господарського суду Харківської області від 04.08.2005 р. по справі № 35/250-05 позов ЗАТ АК “Кредит-Дніпро” задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість з врахуванням індексу інфляції та 3% річних за договором про надання кредитної лінії на загальну суму 28 584 833,45 грн., та судові витрати.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.09.2005 р. зазначене рішення місцевого суду залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 10.11.2005 р. постанову і рішення по справі № 35/250-05 залишено без змін.

На підставі наказу господарського суду Харківської області від 06.12.2005 р. було відкрито виконавче провадження, про що було винесено відповідну постанову від 17.01.2006 р.

09.02.2006 р. постановою № 105/4-06 Державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби виконавче провадження зупинено в зв’язку з порушенням господарським судом Харківської області справи № Б-39/41-05 про банкрутство ВАТ “Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе”.

Як вбачається з матеріалів справи, стягувач, відповідно до договору про надання кредитної лінії № 190903-Л від 19.09.2003 р. надав фінансові кошти боржнику. З метою забезпечення виконання зобов’язань за наведеним договором ЗАТ АК “Кредит-Дніпро” (стягувач) та ВАТ “Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе” (боржник) уклали та нотаріально засвідчили договори застави № 090304-з від 09.03.2004 р. та № 290904-з від 29.09.2004 р., якими було передано в заставу обладнання цеху паливної апаратури, обладнання механозборочного виробництва гусеничних тракторів, обладнання ремонтно-будівельного цеху та частину обладнання механозборочного виробництва гусеничних тракторів, обладнання ремонтно-будівельного управління, обладнання механозборочного виробництва малих серій.

В липні 2006 р. ЗАТ Комерційний банк “Кредит-Дніпро” звернулось до господарського суду Харківської області з заявою про зміну способу виконання рішення господарського суду Харківської області від 04.08.2005 р.  шляхом звернення стягнення на заставлене майно, відповідно до переліку - до договору застави № 090304-з від 09.03.2004 р. - обладнання цеху топливної апаратури, обладнання механозборочного виробництва гусеничних тракторів, обладнання ремонтно-будівельного цеху;  до договору застави № 290904-з від 29.09.2004 р. - частина обладнання механосборочного виробництва гусеничних тракторів, обладнання ремонтно-будівельного управління, обладнання механозборочного виробництва малих серій.

Як вбачається з матеріалів справи,          ухвалою господарського суду Харківської області від 25.04.2005 р. по справі № Б-39/41-05 порушено справу про банкрутство ВАТ “Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе”.

Відповідно до п. 4 ст.12 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” введений мораторій на задоволення вимог кредиторів одночасно з порушенням провадження по справі про банкрутство. В термін дії мораторію на задоволення вимог кредиторів забороняється стягнення на підставі виконавчих документів та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до чинного законодавства.

Згідно ст. 20 Закону України “Про заставу” заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа, суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

Апеляційним господарським судом правомірно було враховано п.2 ст.26 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” згідно якого, майно боржника, яке є предметом застави, включається у склад ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Крім того, ст. 64 Закону України “Про виконавче провадження” передбачає, що  отримавши повідомлення відповідного органу управління чи Фонду державного майна України про вчинення цими органами дій щодо порушення справи про банкрутство боржника - юридичної особи, державний виконавець звертається до суду з заявою про відстрочку виконання відповідно до статті 33 цього Закону. У разі порушення судом провадження у справі про банкрутство боржника - юридичної особи державний виконавець виносить постанову про зупинення виконавчого провадження, крім виконання провадження по зверненню стягнення на заставлене майно.

Пунктом 6.2. Інструкції про проведення виконавчих дій від 15.12.1999 р. № 74/5 передбачено, що в разі порушення судом справи про банкрутство боржника, виконавче провадження зупиняється, крім виконання провадження по зверненню стягнення на заставлене майно.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Звернувшись до господарського суду  з заявою про зміну способу виконання рішення в порядку ст. 121 ГПК України, ЗАТ Комерційний банк “Кредит-Дніпро” обґрунтовано передбачало ускладнення виконання рішення по стягненню 28584833,45 грн., в зв’язку з введенням мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема на стягнення грошових сум.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку господарським судом обґрунтовано задоволено заяву стягувача про зміну способу виконання судового рішення,

В свою чергу, суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Посилання оскаржувача на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.ст.85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою сторін оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “ВАТ “Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе” залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду Харківської області від 01.09.2006 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.10.2006 року у справі № 35/250-05 залишити без змін.

Поновити виконання ухвали Господарського суду Харківської області від 01.09.2006 року у справі №  35/250-05.

Головуючий    суддя                                                                  Муравйов О.В.

Судді                                                                                            Полянський А.Г.

Коробенко Г.П.