ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.04.07                                                                                           Справа № 4/535-22/104

за позовною заявою ВАТ „Чернівціоблпаливо”, м.Чернівці

до відповідача-1 Львівської державної залізниці, м.Львів

до відповідача-2 ДП „Ровенькиантрацит”, м.Ровеньки

про стягнення 4776,24 грн.

Суддя  М.Желік

Представники

Від позивача: не з”явився.

Від відповідача-1: Коцелко Г.В. - юрисконсульт.

Від відповідача-2: не з”явився.

Суть спору: Позов заявлено ВАТ „Чернівціоблпаливо”, м.Чернівці до відповідачів –державного територіально-галузевого об’єднання „Львівська залізниця” про стягнення вартості нестачі вантажу у розмірі 4776,24 грн. і судових витрат та до ДП „Ровенькиантрацит”, м.Ровеньки про зобов’язання надати рахунки або розрахунок фактичної вартості вантажу, за якими товар передавався до перевезення залізниці.

Провадження у справі порушено 05.03.2007р. та призначено розгляд справи на 05.04.2007р.

Позивач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника. В позовній заяві позивач стверджує, що ним за договором № 01/08 від 1 серпня 2006 року у товариства з обмеженою відповідальністю „СіБ” придбано вугілля антрацит марки „АМ”. Згідно з накладною № 48344664 від 8 вересня 2006 року відправником вугілля у кількості 69000 кг. було ДП „Ровенькиантрацит”. При перевантаженні вугілля на станції Знаменка виявлено нестачу вугілля у кількості 11820 кг, про що 10 вересня 2006 року складено комерційний акт АКТ БК № 044380/908/2. Заявлену претезнію про відшкодування шкоди, спричиненої нестачею вантажу, відповідач не розглянув з причини відстуності рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

02.04.2007р. позивач надіслав заяву, в якій позовні вимоги зменшено, а саме просить стягнути з відповідача на його користь 4037,01 грн. вартості недостачі вугілля. Розрахунок зменшеної суми позову зроблено виходячи із рахунку вантажовідправника ДП „Ровенькиантрацит”, за якими вантаж передавався до перевезення залізниці по залізнодорожній накладній № 48344664 у вагоні № 67847558 та з урахуванням природніх втрат. Оскільки ДП „Ровенькиантрацит” надав рахунок відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу, тому позивач в цій частині від позовних вимог відмовляється.

Представник відповідача-1 позовні вимоги заперечує з тих підстав, що позивач не надав рахунок вантажовідправника ДП „Ровенькиантрацит” про вартість відправленого вантажу. Посилання позивача на договір поставки № 01/08 від 1 серпня 2006 року, укладений ним з товариством з обмеженою відповідальністю „СіБ” і на рахунки товариства з обмеженою відповідальністю „СіБ” суперечить положенням ст.ст. 114,115 Статуту залізниць України за положеннями яких дійсна вартість недостачі вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу. Заявлену претезнію про відшкодування шкоди, спричиненої нестачею вантажу, відповідач не розглянув з причини відстуності рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідач-2 явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, відзив на позовну заяву не долучив, проти позову не заперечив.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача-1, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ст.ст. 908, 909, 920, 924 Цивільного Кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов’язується доставити довіреній їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов’язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. У разі порушення зобов’язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено іншими законами, транспортними кодексами (статутами). Перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від від нього не залежало.

Відповідно до вимог ст.ст.114,115 Статуту залізниць України залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу вантажу –у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі. Вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно з матеріалами справи позивач за договором № 01/08 від 1 серпня 2006 року придбав у товариства з обмеженою відповідальністю „СіБ” вугілля антрацит марки „АМ”. Вартість вугілля оплачена повністю. Відправником вугілля у кількості 69000 кг. за накладною № 48344664 від 8 вересня 2006 року, № вагона 67847558 було ДП „Ровенькиантрацит”. При перевантаженні вугілля на станції Знаменка виявлено нестачу у кількості 11820 кг., про що 10 вересня 2006 року складено комерційний акт АКТ БК № 044380/908/2. В наданому на вимогу суду рахунку вантажовідправника ДП „Ровенькиантрацит” по залізнодорожній накладній № 48344664 у вагоні № 67847558, за якими вантаж передавався до перевезення, фактична вартість 69000 т. вантажу становить 24494,72 грн., вартість однієї тонни вугілля зазначена 295,83 грн. без ПДВ. Природні втрати, обчислені за коефіцієнтом 0,65, становлять 448 кг і ця кількість вугілля не враховується при обчисленні стягуваної суми. Отже, кількість нестачі вугілля є 11372 кг., а дійсна вартість недостачі вантажу у сумі 4037,01 грн. з ПДВ визначена на підставі загальної суми рахунка відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Статтями 33,34 ГПК України встановлено обов’язок сторони належними і допустимими доказами доводити суду обставини, які є підставою вимог чи заперечень. Відповідач факту нестачі вугілля у кількості 11372 кг. не заперечує і не спростовує. Також відповідач немає жодних зауважень чи заперечень щодо рахунку вантажовідправника ДП „Ровенькиантрацит” по залізнодорожній накладній № 48344664 у вагоні № 67847558, за якими вантаж передавався до перевезення і в якому фактична вартість 69000 т. вантажу вказана 24494,72 грн., вартість однієї тонни вугілля зазначена 295,83 грн. без ПДВ.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити. За таких обставин судові витрати покладаються на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. 12, 33-35, 45, 49, 80, 81, 82, 84, 85, 116 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з Державного територіально-галузевого об”єднання „Львівська залізниця” (м.Львів, вул.Гоголя,1) на користь ВАТ „Чернівціоблпаливо” (м.Чернівці, вул.Шептицького,29, ) 4037,01 грн. вартості нестачі вугілля, 85,68 грн. державного мита та 99,12 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

4.          В решті позовних вимог провадження у справі припинити.

Суддя