ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007 р.
№ 42/114б

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Хандуріна М.І., –головуючого,

Панової І.Ю.,

Ткаченко Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні  касаційну  скаргу

ліквідатора ВАТ "Маріупольське автотранспортне підприємство 11428"

на ухвалу
Донецького апеляційного господарського суду
від  26 березня 2007 року

у справі
№ 42/114б
господарського суду Донецької  області

за заявою
Жовтневої МДПІ та УПФУ в Приморському районі м.Маріуполя

до
ВАТ "Маріупольське автотранспортне підприємство 11428"

про
банкрутство,

арбітражний керуючий
Матвійчук Д.В.,

за участю представників сторін:

ВАТ "Маріупольське автотранспортне підприємство 11428" - ліквідатор Матвійчук Д.В., Турченко Є.І. (дов. від 14.05.2007);

встановив:

Ухвалою господарського суду Донецької області від 09.08.2005 р. за заявою кредиторів –Жовтневої ДПІ в м. Маріуполі та УПФУ в Приморському районі м. Маріуполя порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ "Маріупольське автотранспортне підприємство 11428" у зв'язку з його неплатоспроможністю.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 13.12.2005 р. за результатами попереднього засідання затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Донецької області від 17.01.2006 р. ВАТ "Маріупольське автотранспортне підприємство 11428" визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура, ліквідатором банкрута призначено Матвійчук Д.В.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 21.07.2006 р. строк ліквідаційної процедури продовжений до 17.01.2007 р.

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Маріуполь звернулося до господарського суду із скаргою на дії ліквідатора боржника –арбітражного керуючого Матвійчука Д.В., посилаючись на неправомірне невизнання вимог з капіталізації платежів.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 06.03.2007 р. (суддя Попов Д.В.) визнано вимоги Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполь у сумі 339 271,39 грн. такими, що підлягають віднесенню до другої черги задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 26.03.2007 р. (колегія суддів у складі: Геза Т.Д. –головуючий, судді: Мирошниченко С.В., Скасун О.А.) відмовлено ліквідатору ВАТ "Маріупольське автотранспортне підприємство 11428" у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Донецької області від 06.03.2007 р., скарга з додатками повернута заявнику.

До Вищого господарського суду України з касаційною скаргою звернувся  ліквідатор ВАТ "Маріупольське автотранспортне підприємство 11428", який, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати  ухвалу Донецького апеляційного господарського суду.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку ухвалу суду апеляційної інстанції на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (надалі - Закон), дії ліквідатора (ліквідаційної комісії) можуть бути оскаржені до господарського суду власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) банкрута; особою, яка відповідає за зобов'язаннями банкрута; кожним кредитором окремо або комітетом кредиторів; особою, яка, посилаючись на свої права власника або іншу підставу, передбачену законом чи договором, оспорює правомірність віднесення майнових активів або коштів до ліквідаційної маси.

Частиною 4 статті 24 Закону передбачено, що у ліквідаційній процедурі господарський суд розглядає скарги на дії учасників ліквідаційної процедури.

Отже, з вищенаведених положень Закону вбачається, що одним з питань, яке повинно вирішуватись судом у справі про банкрутство є розгляд скарг кредиторів на дії ліквідатора.

Як вбачається з матеріалів справи, місцевий суд за результатами розгляду такої скарги виніс ухвалу від 06.03.2007р., якою  визнав вимоги Фонду.

Апеляційний господарський суд, відмовляючи у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу від 06.03.2007 р., виходив з того, що нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" та ГПК України не передбачено порядку апеляційного оскарження ухвал, винесених за результатами розгляду скарг на дії ліквідатора.

Однак, з даним висновком суду апеляційної інстанції погодитися не можна.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 41 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Зазначений закон передбачає множинність судових актів, які є за своєю природою судовими рішеннями в межах одного провадження у справі про банкрутство та забезпечує можливість їх оскарження в апеляційному та касаційному порядку. Такими судовими актами є, зокрема, ухвали суду про визнання (відхилення) грошових вимог кредиторів у справі, ухвали про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Відповідно до частини 2 статті 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до статті 103 Господарського процесуального кодексу України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги (подання) має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу (подання) без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; 4) змінити рішення.

Оскаржувана ухвалу суду першої інстанції про визнання вимог Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Маріуполь не є ухвалою, яка спрямована на забезпечення судового процесу, а по своїй суті є рішенням з конкретного питання, яке впливає на права та обов’язки учасників провадження у справі про банкрутство.

А тому сама лише  відсутність у Законі та ГПУ України прямих вказівок на можливість оскарження ухвал, які суттєво впливають на права та обов'язки учасників провадження та введення тих чи інших процедур банкрутства, не може були підставою для повернення чи відмови у прийнятті апеляційних скарг, які оформлені відповідно до вимог господарського процесуального законодавства, при відсутності прямої заборони в законі на їх оскарження.

Натомість, суд апеляційної інстанції, відмовивши у прийнятті апеляційної скарги ліквідатора боржника, не здійснив апеляційний перегляд оскаржуваної ухвали, фактично ухилившись від розгляду питання правомірності включення грошових вимог Фонду  до другої черги реєстру кредиторів,

За таких обставин, судова колегія Вищого господарського суду вважає, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню до Донецького апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ліквідатора ВАТ "Маріупольське автотранспортне підприємство 11428" задовольнити.

Ухвалу Донецького апеляційного господарського суду від 26.03.2007р. у справі № 42/114б скасувати.

Справу передати до Донецького апеляційного господарського суду для здійснення апеляційного провадження

Головуючий                                                                           М.І. Хандурін

Судді                                                                                        І.Ю.Панова

Н.Г. Ткаченко