СУД
ПОСТАНОВА

22.02.07р.

Справа № А23/321

За позовом  Північної міжрайонної державної податкової
інспекції у м. Кривому Розі, Дніпропетровської області

до  Суб'єкта підприємницької діяльності -
фізичної особи ОСОБА_1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області

про
стягнення 29007,74 грн

Суддя  Добродняк І.Ю.

Представники сторін:

Від позивача: Курченко О.Г. - головний державний податковий інспекторюр.
відділу, дов. від 15.11.06, № 23775/К/10

Від відповідача:  ОСОБА_2.
- представник, дов. НОМЕР_1

СУТЬ
СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом про
стягнення з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, на
користь державного бюджету заборгованості у вигляді штрафних санкцій за
порушення законодавства про патентування, норм обігу готівки та застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг у сумі 29007,74 грн.

Відповідач проти позову заперечує,
посилається на пропущення позивачем встановленого ст. 99 КАС України строку для
звернення до адміністративного суду та наполягає на застосуванні зазначеного
строку. Крім того, позивачем порушений порядок проведення перевірок об'єкта
відповідача, просить не враховувати акти перевірки, як недопустимі докази.
Накладені штрафні санкції податковими повідомленнями-рішеннями фактично не є
податковими зобов'язаннями і не можуть бути податковим боргом. Встановлення
факту порушення позивачем Закону України "Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності" є необґрунтованим, оскільки норми цього Закону
на діяльність відповідача не розповсюджується.

Позивачем подані письмові пояснення
стосовно підстав проведення перевірок та стосовно порушення строків позовної
давності, в яких позивач зазначає, що заборгованість відповідача перед бюджетом
зі сплати штрафних (фінансових) санкцій виникла до моменту набрання чинності
Кодексом адміністративного судочинства України, тому перебіг строків давності
повинен визначатися за нормами тих правових актів, які діяли на момент
виникнення спірних відносин, а саме, норм Цивільного кодексу України.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В
И В  :

Як суб'єкт підприємницької
діяльності -фізична особа ОСОБА_1 зареєстрований виконкомом Криворізької
міської ради від 22.01.03, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію,
перебуває на податковому обліку в Північній МДПІ у м. Кривому Розі з 06.02.03 в
якості платника податків.

17.03.05 позивачем проведено перевірку
щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу туристичного агентства, розташованого на зупинці за
адресою: м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1, який належить відповідачу, за результатами
якої складений акт №НОМЕР_2.

Під час перевірки встановлено
порушення:

- п.1 ст.3 Закону України "Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського
харчування та послуг", а саме: проведення розрахункової операції (продаж
туристичного продукту іншого туристичного оператора -ваучера) без застосування
реєстратора розрахункових операцій, книги обліку розрахункових операцій та
розрахункової книжки на загальну суму 3800,00 грн.

- ст. 3    Закону
України    "Про патентування
деяких видів підприємницької діяльності", а саме:  здійснення діяльності без отримання
(наявності) відповідного патенту.

Акт перевірки підписаний
відповідачем без зауважень та заперечень.

На підставі вказаного акту
перевірки до відповідача у відповідності з зазначеними вище Законам України
застосовані штрафні санкції в загальному розмірі 19007,74 грн., про що 05.04.05
позивачем винесено податкове повідомлення-рішення №НОМЕР_3, яким визначено суму
податкового зобов'язання в розмірі 19007,74 грн., направлено на адресу
відповідача, отримано 11.04.05 (а.с.16,17).

10.08.05 позивачем проведено
перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу того ж об'єкту - туристичного агентства,
розташованого на зупинці за адресою: м. Кривий Ріг, АДРЕСА_1, який належить
відповідачу, за результатами якої складений акт № НОМЕР_4.

При проведенні перевірки було
виявлено порушення п.п.1, 2 ст.3 "Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг",
а саме: продаж туристичного продукту іншого туристичного оператора -путівки без
застосування реєстратора розрахункових операцій, книги обліку розрахункових
операцій та розрахункової квитанції та без видачі розрахункового документа
встановленого зразка на загальну суму 2000,00 грн.

Від підпису акту перевірки
відповідач відмовився, про що зазначено в самому акті № НОМЕР_4. Викладені в
акті перевірки обставини наявними
матеріалами справи, поясненнями сторін не спростовані.

Виявлене порушення стало підставою
для застосування до відповідача штрафної санкції відповідно до ч. 1 ст. 17
Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" в розмірі 10000,00
грн., про що 23.08.05 позивачем винесено податкове повідомлення-рішення
№НОМЕР_5, яким визначено суму податкового зобов'язання в розмірі 10000,00 грн.,
направлене на адресу відповідача, отримано ним 29.08.05 (а.с.21,22).

Загальна сума застосованих до
відповідача штрафних санкцій склала суму 29007,74 грн.

В порядку пп.6.2.3 п.6.2 ст.6
Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами" на адресу відповідача позивачем
направлені перша податкова вимога № НОМЕР_6, друга податкова вимога № НОМЕР_7 з
вимогою погасити податковий борг (направлені відповідачеві поштою -а.с.23,24).

На момент вирішення спору
нарахована позивачем сума штрафних санкцій відповідачем не сплачена.

Суд вважає, що позовні вимоги
задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

В преамбулі Закону України
"Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними цільовими фондами" передбачено, що цей Закон є
спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення
зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими
фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на
обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове
державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій,
що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за
порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру
оскарження дій органів стягнення. При цьому відповідно до п. 1.5 ст. 1 цього
Закону штрафна санкція (штраф) - плата у фіксованій сумі або у вигляді
відсотків від суми податкового зобов'язання (без урахування пені та штрафних
санкцій), яка справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним
правил оподаткування, визначених відповідними законами.

Таким чином цей закон не регулює
порядок застосування фінансових санкцій за порушення встановлених
законодавством правил порядку використання патентів та правил застосування
реєстраторів розрахункових операцій і процедури узгодження податкових
зобов'язань, прийняття та оскарження податкових повідомлень тощо, передбачені
Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами", не застосовуються до
фінансових санкцій, передбачених Законами України "Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг", "Про патентування деяких видів підприємницької
діяльності".

Порядок стягнення штрафних санкцій
за порушення Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" визначається
цим Законом з урахуванням затвердженої наказом Державної податкової
адміністрації України від 17.03.01 № 110 Інструкції про порядок
застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової
служби.

Відповідно до ч.3 ст.8 Закону
України "Про патентування деяких видів підприємницької діяльності"
штрафи, передбачені цією статтею, підлягають сплаті порушником у п'ятиденний
термін відповідно до законодавства.

Фінансові санкції, передбачені
зазначеними вище законами, підпадають під визначення
адміністративно-господарської санкції, дане Господарським кодексом України
(адміністративно-господарський штраф -ст.ст.239, 241 ГК України), який набрав
чинності з 01.01.04.

Таким чином, до спірних відносин
застосовуються строки відповідно до ст. 250 Господарського кодексу України, яка
передбачає, що адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до
суб'єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але
не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків,
передбачених законом.

При цьому під поняттям застосування
адміністративно-господарської санкції, виходячи з аналізу зазначених вище норм
в їх сукупності, слід вважати не тільки прийняття рішення про застосування
фінансових санкцій, а в даному випадку і примусове виконання рішення у випадку
його невиконання у встановлений термін суб'єктом підприємницької діяльності.

Виходячи з викладеного, суд вважає,
що позивачем пропущений встановлений діючим законодавством строк для
застосування (стягнення) з відповідача штрафних санкцій за порушення вимог
Законів України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в
сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та "Про
патентування деяких видів підприємницької діяльності" згідно податкових
повідомлень-рішень №НОМЕР_3 на суму 19007,74 грн., №НОМЕР_5 на суму 10000,00
грн.

Заперечення відповідача  з цього приводу, викладені в письмових
поясненнях, суд не може прийняти до уваги як такі, що суперечать нормам чинного
законодавства.

Оскільки поважні причини пропущення
такого строку позивачем не визначені, із матеріалів справи не вбачаються,
пропущення позивачем передбаченого ст.250 Господарського кодексу України строку
є підставою для відмови в позові.

Керуючись ч.4 ст. 94, ст.ст.
160-163  Кодексу адміністративного
судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили
відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України та може
бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Суддя

І.Ю. Добродняк

12.04.07

Згiдно з оригіналом

Помічник судді

Н.Ф. Голов'яшкіна