ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.05.07 р.                                                                               Справа № 10/92пн

Господарський суд Донецької області у складі:        головуючого судді -  Приходько І.В.;

при секретарі судового засідання – Черняк Л. А.;

за участю представники сторін:

від позивача – Мельников О. В. – довіреність;

від відповідача – не  з’явився;

посадові особи – не з’явились;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Меркурій-С” м. Горлівка

до Маріупольської міської ради м. Маріуполь

про  визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач, товариство з обмеженою відповідальністю „Меркурій-С” м. Горлівка, з позовом до відповідача, Маріупольської міської ради                      м. Маріуполь (далі - Рада), про:

-          визнання права власності на самовільно побудовані та збільшені площі будівель, зазначених у технічній документації під літ. А-2 (другий поверх складу), літ. Б-2 (приміщення у виробничій майстерні Б-1), літ. А4-1 (приміщення сторожки) та літ. Ж (приміщення насосної) загальною площею 70кв.м., що розташовані з адресою: м. Маріуполь, вул. Конституції, 1;

-          зобов’язання міське комунальне підприємство „Маріупольське бюро технічної інвентаризації” м. Маріуполь провести реєстрацію права власності на спірне майно та внести відповідні зміни до технічної документації.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на договір купівлі-продажу б/н 09.09.2005р., договір оренд земельної ділянки б/н від 03.09.2006р., проведення ремну та реконструкції придбаного майно, інвентаризаційну справу на спірне майно, відмову Ради у реєстрації права власності.

Представник  відповідача  у  відзиві  на  позовну  заяву  № 716  від 15.05.2007 р.  позовні  вимоги  не  визнав  з  підстав,  викладених  у  відзиві.

Позивачем надано до суду заяву про відмову від позову в частині зобов’язання міського комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної інвентаризації”              м. Маріуполь (далі – БТІ) провести реєстрацію права власності на спірне майно та внести відповідні зміни до технічної документації

Відповідно  до положень  ст.78  Господарського процесуального кодексу України,  суд  попередив  позивача  про  наслідки  відповідних  процесуальних дій.

Розглянув  надані  матеріали, суд  прийняв  заяву  про  відмову  від  позову, оскільки, не були порушені права та охоронювані законом інтереси сторін та інших осіб відповідно до статей 22, 78 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження по справі в частині зобов’язання міського комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної інвентаризації” м. Маріуполь провести реєстрацію права власності на спірне майно та внести відповідні зміни до технічної документації підлягає припиненню на підставі п.4 ст.80  Господарського процесуального кодексу України у зв’язку з відмовою позивача від позову.

31.05.2007 р.  від  представника відповідача  надійшло  клопотання  про  слухання  справи  за  його  відсутності,  проти  задоволення  позовних  вимог  не  заперечував.

За ініціативною суду, відповідно до ст. 30  Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 15.05.2007р. до участі у розгляді справи було залучено посадових осіб БТІ та відкритого акціонерного товариства „Донбасспецмонтаж” м. Маріуполь.

Посадові особи у судове засідання не з’явились. Посадова особа БТІ надала клопотання про слухання справи у її відсутність.

Відповідно  до  положень  статті  75  Господарського  процесуального  кодексу  України.  Суд  вважає,  що  наданих  матеріалів  достатньо  для  прийняття  рішення  по  суті.

Враховуючи  викладене,  справу  розглянуто  за  наявними в ній  документами  за  відсутності  відповідача  та  посадових  осіб.

Розглянув матеріали справи, додатково представлені учасниками процесу документи, заслухав  їх пояснення, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до загальних положень Закону України “Про власність”, право власності – це врегульовані законом суспільні відносини  щодо володіння, користування і розпорядження майном.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Судом встановлено, що 09.09.2005р. між відкритим акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації „Маріупольгаз” м. Маріуполь та позивачем був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна: будівлі лі. А-2 шлакоблочної, загально площею 4936,7кв.м.; навісу літ. А/-1; основної будівлі літ. Б-1  шлакоблочної, загальною площею 146,0кв.м.; основної будівлі літ. В-1 з шиферу, загальною площею 121,0кв.м.; основної будівлі літ. Г-1 шлакоблочної, загальною площею 28,9кв.м.; трансформаторної літ. Е-1; резервуару літ. Д-1; огорожі 1-2; мостіння І; що розташовані за адресою: м. Маріуполь,            вул. Конституції, 1, загальною площею 5232,6м2 на земельній ділянці площею 22234,0м2.

Договір підписаний сторонами та скріплений печатками.

На підставі ст. 334 Цивільного кодексу України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до договору (п.3.1), право власності на нерухоме майно переходить покупцю з моменту державної реєстрації договору.

Договір купівлі-продажу від 09.09.2005р. був посвідчений приватним нотаріусом Чичековою О. А. та зареєстрований у Державному реєстрі правочинів 09.08.2005р. за №4581.

Отже, право власності на спірне майно перейшло до покупця - товариства з обмеженою відповідальністю „Меркурій-С”,  09.08.2005р. Право власності на спірне майно було зареєстроване БТІ у реєстрі права власності на нерухоме майно 16.08.2005р.

Відповідно до п. 2.1 ціна, сплачена покупцем продавцю за придбане майно становила 810 000,00  грн.

Пунктом 6.2.1 договору передбачено, що розрахунки за придбаний об’єкт  здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на  поточний рахунок продавця  протягом до 15.09.2005р. та мають бути підтверджені письмовою заявою представника продавця.

Сплата позивачем вартості придбаного майна підтверджується заявою представника продавця - відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Маріупольгаз”, про відсутність будь-яких матеріальних претензій за договором купівлі-продажу б/н від 09.09.2005р. Вказана заява посвідчена нотаріально приватним нотаріусом Чичековою О. А. 12.09.2006р.

03.09.2006р. між сторонами був укладений договір оренди б/н земельної ділянки загальною площею 22234,0кв.м.,  на якій розташоване придбане майно,  строком на десять років.

Договір підписаний сторонами та посвідчений  приватним нотаріусом Пожидаєвою В.О. 03.08.2006р., про що зроблено запис в реєстрі №1938.

У подальшому позивачем було здійснено ремонт та реконструкцію придбаного майна протягом 2006-2007рр.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

БТІ була проведена технічна інвентаризація, в результаті якої було встановлено, що позивачем самовільно збільшена площа придбаного за договором від 09.09.2005р. майна на 70,0кв.м. за рахунок добудови другого поверху в будівлі літ. А-2, літ. Б-2, літ.А4-1, Ж – насосна.

Державним будівельним контролем Головного управління архітектури та містобудування Маріупольської міської ради було відмовлено у прийманні в експлуатацію закінченого будівництва у зв’язку з тим, що реконструкцію проводилась без попередньо узгодженого проекту та дозволу.

Згідно положень ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту.

Положеннями ст. 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п. 3 ст. 376 Цивільного кодексу України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Як вже встановлено судом, 03.09.2006р. між сторонами строком на десять років був укладений договір оренди б/н земельної ділянки загальною площею 22234,0кв.м., на якій розташоване придбане за договором купівлі-продажу б/н від 09.092005р. майно.

Договір підписаний сторонами та посвідчений  приватним нотаріусом Пожидаєвою В.О. 03.08.2006р., про що зроблено запис в реєстрі №1938.

Тобто, вказана земельна ділянка була надана позивачу у користування під уже збудоване нерухоме майно.

Крім того, ч.5 ст. 376 Цивільного кодексу України передбачено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Як убачається з наданої позивачем копії висновку товариства з обмеженою відповідальністю „Донбасспецмонтаж”, яке діяло на підставі ліцензії АВ №153610,  що   добудови другого поверху в будівлі літ. А-2, літ. Б-2, літ.А4-1, Ж – насосна відповідають всім будівельним  нормам і правилам.

Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, отже, суд приходить до висновку, що нерухоме майно, яке самочинно збудоване позивачем, не порушує права інших осіб.

Враховуючи  викладене,  надані документи,  які  підтверджують  право позивача на постійне користування  земельною  ділянкою,  надані технічні  документи тощо,  суд  приходить  до   висновку,  що позовні вимоги про визнання права власності обґрунтовані, доведені  належним чином та   підлягають задоволенню.

Провадження по справі в частині зобов’язання міського комунального підприємства „Маріупольське бюро технічної інвентаризації” м. Маріуполь провести реєстрацію права власності на спірне майно та внести відповідні зміни до технічної документації підлягає припиненню на підставі п.4 ст.80  Господарського процесуального кодексу України у зв’язку з відмовою позивача від позову.

Господарські витрати підлягають віднесенню в порядку ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 12, 22, 33, 43, 49, 75, п. 4 ст. 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, на підставі статей 2, 21, 25 Закону України “Про власність”, статей  376, 392 Цивільного кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И  В  :

Задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Меркурій-С” м. Горлівка до відповідача, Маріупольської міської ради м. Маріуполь, про визнання права власності на самовільно побудовані та збільшені площі будівель, зазначених у технічній документації під літ. А-2 (другий поверх складу), літ. Б-2 (приміщення у виробничій майстерні Б-1), літ. А4-1 (приміщення сторожки) та літ. Ж (приміщення насосної) загальною площею 70кв.м., що розташовані з адресою: м. Маріуполь, вул. Конституції, 1.

Визнати право власності товариства з обмеженою відповідальністю „Меркурій-С” (84609, Донецька область, м. Горлівка, вул. Горлівське Дивізії, 93, ) на самовільно побудовані та збільшені площі будівель, зазначених у технічній документації під літ. А-2 (другий поверх складу), літ. Б-2 (приміщення у виробничій майстерні Б-1), літ. А4-1 (приміщення сторожки) та літ. Ж (приміщення насосної) загальною площею 70кв.м., що розташовані з адресою: м. Маріуполь, вул. Конституції, 1.

Припинити провадження по справі за позовом вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Меркурій-С” м. Горлівка до відповідача, Маріупольської міської ради м. Маріуполь, про зобов’язання міське комунальне підприємство „Маріупольське бюро технічної інвентаризації” м. Маріуполь провести реєстрацію права власності на майно та внести відповідні зміни до технічної документації.

Суддя

Вик.:  Давидовська Т.В.

Надруковано 3 прим.