ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.07
Справа №АС17/12-07.

За позовом Управління Пенсійного фонду України в Роменському районі

до відповідача Приватного підприємства «Мир-Г»

про стягнення 914 грн. 52 коп.

Суддя Коваленко О.В.

Представники:

Від позивача не з‘явився.

Від відповідача не з‘явився.

У засіданні брали участь секретар судового засідання Котенко Н.М.

СУТЬ СПОРУ: Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 914 грн. 52 коп., з яких 872 грн. 61 коп. (6,46% - 670 грн. 23 коп., 1-5% - 202 грн. 38 коп.) боргу по сплаті страхових внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування за листопад 2006 р., 29 грн. 86 коп. фінансових санкцій та 12 грн. 05 коп. пені.

Позивач подав письмове клопотання, в якому повідомляє, що заборгованість відповідачем не сплачена, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить слухати справу у відсутність представника позивача.

Судом клопотання задоволено.

Відповідач в судове засідання не з‘явився, письмового відзиву на позов не подав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, тому відповідно до вимог ст. 128 КАС України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Згідно пункту 1 статті 19 Закону України „Про збір на обов‘язкове державне пенсійне страхування” для платників збору, визначених п.1 ч.1 ст. 14 зазначеного закону, об‘єктом оподаткування є фактичні витрати на оплату праці працівникам.

Порядок обчислення збору на фактичні витрати на оплату праці встановлений п. 5 „Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою правління ПФУ 19.12.2003 року № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 року за № 64/8663.

Згідно Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” відповідач – суб’єкт підприємницької діяльності зареєстрований як платник збору на обов’язкове державне пенсійне страхування зобов’язаний у встановлений строк самостійно сплачувати визначене ним податкове зобов’язання.

Згідно п.п. 6 п.2 ст.17 та п.5, 6 ст. 20 Закону України «Про загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування» , п.4.2. Інструкції про порядок обчислення сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду», затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. №21-1, відповідач зобов‘язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески на загальнообов‘язкове державне пенсійне страхування в розмірі 6,46% від сум фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати, та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, та відповідно до п.п. 4.4. Інструкції 5% від сум доходу у вигляді заробітної плати, інших виплат та винагород, нарахованих чи виплачених платнику.

Відповідно до поданого відповідачем звіту за листопад 2006 р. ним були нараховані страхові внески в сумі 872 грн. 61 коп. (6,46% - 670 грн. 23 коп., 1-5% - 202 грн. 38 коп.).

Відповідачем заборгованість не сплачена, таким чином, за листопад 2006 р. його заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування становить 872 грн. 61 коп. (6,46% - 670 грн. 23 коп., 1-5% - 202 грн. 38 коп.), що підтверджується матеріалами справи, а саме розрахунками зобов’язання зі сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування та іншими документами, що знаходяться в матеріалах справи.

Оскільки відповідач не подав ні доказів погашення заборгованості, ні аргументованих заперечень вимогам позивача, тому вимоги позивача  щодо стягнення 872 грн. 61 коп. заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування визнаються судом правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачем також  заявлені вимоги  по стягненню з відповідача  12 грн. 05 коп. пені за порушення строків погашення узгодженого податкового зобов’язання.

Пеня нарахована на суму податкового боргу з урахуванням строків позовної давності, тому вимоги позивача в цій частині правомірні, обґрунтовані і підлягають задоволенню згідно  із ст. 16 Закону України “Про порядок погашення зобов’язання платників податків перед бюджетами та державними  цільовими фондами”  № 2181-111 від 21.12.2000 р.

Крім цього  позивач просить стягнути з відповідача 29 грн. 86 коп. фінансових санкцій, застосованих на підставі рішення №448 від 20.11.2006 р. Зазначене рішення вручене відповідачу у встановленому порядку та на  день розгляду справи не оскаржувалося. Таким чином,  вимоги позивача в частині  стягнення 29 грн. 86 коп. штрафних санкцій є обґрунтованими та підлягають задоволенню згідно ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.  Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Мир-Г» (42040, Сумська область, Роменський район, с. Галка, вул. Куйбишева, 2, код 33197622) на користь Управління пенсійного фонду України в Роменському районі (42000,  Сумська область, м Ромни, вул. Урицького, 3, код 21129672) 872 грн. 61 коп. недоїмки зі сплати страхових внесків, 29 грн. 86 коп. фінансових санкцій та 12 грн. 05 коп.  пені.

Заява про апеляційне оскарження постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга   на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                        О.В. КОВАЛЕНКО