КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И

22.03.07 р.          № 1/228

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:                                          Рєпіної  Л.О.

Синиці  О.Ф.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Чернігівська районна державна адміністрація

на рішення Господарського суду м.Києва від 13.12.2006

у справі № 1/228 (Шестак В.І.)

за позовом                               Чернігівська районна державна адміністрація

до                                                   Чернігівська обласна державна адміністрація

Президія Федерації профспілкових організацій Чернігівської області

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  визнання нечинним нормативно-правового акта

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду від 13.12.2006 № 1228 позов Чернігівської РДА до Чернігівської ОДА, Президії Федерації профспілкових організацій Чернігівської області про визнання нечинним нормативно-правового акту залишений без задоволення.

Не погоджуючись з  постановою суду  позивач  звернувся з апеляційною скаргою  в  якій просить її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача 2 проти вимог, викладених у апеляційній скарзі заперечує, просить залишити постанову господарського суду  без змін, скаргу без задоволення.

Представник відповідача 1 відзив на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання не з’явився, причина суду не відома, враховуючи що справа двічі відкладалася, сторони про час та місце повідомлені належним чином, колегія суддів вважає можливим розглянути її без участі   відповідача.

Переглядаючи справу згідно Прикінцевих та перехідних положень та за правилами розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла наступного.

Як встановлено матеріалами справи, постановою виконкому Чернігівської облради народних депутатів та Президії облради профспілок № 3 від 07.01.2985 затверджені „Правила обліку громадян, які потребують покращення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Чернігівської області”, що прийнята відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР та Української республіканської ради профспілок від 11.12.1984 № 470 „Про затвердження правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Української РСР”. Зокрема п.4  спірної постанови зазначено, що на квартирний облік приймаються громадяни, які потребують покращення житлових умов і які постійно проживають, а також прописані в даному місті або селищі міського типу області не мене трьох років.

Відповідно до ст. 31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають права на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченого законодавством, цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення  надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті.

Відповідно  п.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи у задоволенні позову господарський суд вказує, що відповідач 1 не є правонаступником виконкому Чернігівської облради народних депутатів, а також послався на рішення Конституційного суду України № 1-рп99 що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду, оскільки  нормативні акти, які регулювали інститут прописки, а саме Положення про паспортну систему в СРСР. Затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 28.08.1974р. № 677 та постанова Ради Міністрів СРСР „Про деякі правила прописки громадян” від 28.08.1974 № 678 втратили чинність згідно з постановою Ради Міністрів СРСР” Про  визнання такими, що втратили чинність., деяких рішень Уряду СРСР з питань прописки громадян” 08.09.90 № 907 та висновками Комітету конституційного нагляду СРСР від 26.10.90 та 11.10.91 р. Крім того, згідно рішення Конституційного суду України № 15-рп2001 від 14.11.2001 визнано неконституційним і втратило чинність  Положення про паспортну службу органів внутрішніх справ № 700 від 10.10.94р щодо прописки (виписки).

Таким чином, п.4 Постанови № 3 від 07.01.1985 „Про порядок обліку громадян, що потребують покращення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Чернігівської області” який встановлює, що на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також прописані у даному місті Чернігівської області не менше 3-х років  суперечить Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України”, оскільки як зазначено вище інститут прописки скасовано і громадяни не мають можливості надати відповідні відомості необхідні для постановки на  квартирний облік. Отже, вимоги в цієї частині підлягають задоволенню.

Вимоги про визнання п.4 постанови  Чернігівської обласної Ради народних депутатів та президіуму Чернігівської обласної Ради профспілок № 3 від 07.01.85г що суперечить ст.ст. 24, 33, 47 Конституції України не можуть бути задоволені, оскільки відповідність нормативних актів положенням Конституції України  віднесені до юрисдикції  Конституційного суду України

Щодо визнання п.4 спірної постанови не чинною, то дані вимоги підлягають частковому задоволенню в зв’язку з вищевикладеним, так як поняття „приписанні не менш ніж 3 роки” повинно бути змінено на  зареєстровані, оскільки порядок квартирного обліку залишився не змінним, тому поняття „прописаний” необхідно змінити на  „зареєстрований”.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, про те, що господарським судом не повно з’ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому постанова підлягає частковому скасуванню .

УХВАЛИВ:

Постановою господарського суду від 13.12.2006 № 1228 позов Чернігівської РДА до Чернігівської ОДА, Президії Федерації профспілкових організацій Чернігівської області про визнання нечинним нормативно-правового акту залишений без задоволення.

Не погоджуючись з  постановою суду  позивач  звернувся з апеляційною скаргою  в  якій просить її скасувати та прийняти нову, якою задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача 2 проти вимог, викладених у апеляційній скарзі заперечує, просить залишити постанову господарського суду  без змін, скаргу без задоволення.

Представник відповідача 1 відзив на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання не з’явився, причина суду не відома, враховуючи що справа двічі відкладалася, сторони про час та місце повідомлені належним чином, колегія суддів вважає можливим розглянути її без участі   відповідача.

Переглядаючи справу згідно Прикінцевих та перехідних положень та за правилами розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів дійшла наступного.

Як встановлено матеріалами справи, постановою виконкому Чернігівської облради народних депутатів та Президії облради профспілок № 3 від 07.01.2985 затверджені „Правила обліку громадян, які потребують покращення житлових умов та надання їм житлових приміщень в Чернігівської області”, що прийнята відповідно до постанови Кабінету Міністрів УРСР та Української республіканської ради профспілок від 11.12.1984 № 470 „Про затвердження правил обліку громадян, які потребують покращення житлових умов і надання їм житлових приміщень в Української РСР”. Зокрема п.4  спірної постанови зазначено, що на квартирний облік приймаються громадяни, які потребують покращення житлових умов і які постійно проживають, а також прописані в даному місті або селищі міського типу області не мене трьох років.

Відповідно до ст. 31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають права на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченого законодавством, цим Кодексом та іншими актами законодавства України. Жилі приміщення  надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті.

Відповідно  п.1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відмовляючи у задоволенні позову господарський суд вказує, що відповідач 1 не є правонаступником виконкому Чернігівської облради народних депутатів, а також послався на рішення Конституційного суду України № 1-рп99 що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду, оскільки  нормативні акти, які регулювали інститут прописки, а саме Положення про паспортну систему в СРСР. Затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 28.08.1974р. № 677 та постанова Ради Міністрів СРСР „Про деякі правила прописки громадян” від 28.08.1974 № 678 втратили чинність згідно з постановою Ради Міністрів СРСР” Про  визнання такими, що втратили чинність., деяких рішень Уряду СРСР з питань прописки громадян” 08.09.90 № 907 та висновками Комітету конституційного нагляду СРСР від 26.10.90 та 11.10.91 р. Крім того, згідно рішення Конституційного суду України № 15-рп2001 від 14.11.2001 визнано неконституційним і втратило чинність  Положення про паспортну службу органів внутрішніх справ № 700 від 10.10.94р щодо прописки (виписки).

Таким чином, п.4 Постанови № 3 від 07.01.1985 „Про порядок обліку громадян, що потребують покращення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Чернігівської області” який встановлює, що на квартирний облік беруться потребуючі поліпшення житлових умов громадяни, які постійно проживають, а також прописані у даному місті Чернігівської області не менше 3-х років  суперечить Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України”, оскільки як зазначено вище інститут прописки скасовано і громадяни не мають можливості надати відповідні відомості необхідні для постановки на  квартирний облік. Отже, вимоги в цієї частині підлягають задоволенню.

Вимоги про визнання п.4 постанови  Чернігівської обласної Ради народних депутатів та президіуму Чернігівської обласної Ради профспілок № 3 від 07.01.85г що суперечить ст.ст. 24, 33, 47 Конституції України не можуть бути задоволені, оскільки відповідність нормативних актів положенням Конституції України  віднесені до юрисдикції  Конституційного суду України

Щодо визнання п.4 спірної постанови не чинною, то дані вимоги підлягають частковому задоволенню в зв’язку з вищевикладеним, так як поняття „приписанні не менш ніж 3 роки” повинно бути змінено на  зареєстровані, оскільки порядок квартирного обліку залишився не змінним, тому поняття „прописаний” необхідно змінити на  „зареєстрований”.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, про те, що господарським судом не повно з’ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому постанова підлягає частковому скасуванню .

Головуючий суддя          Зеленін  В.О.

Судді

Рєпіна  Л.О.

Синиця  О.Ф.