ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2007 р.
№ 7/32(05-01/1214/7-116)

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді:
Кочерової Н.О.,

суддів:
Рибака В.В.,
Гончарука П.А.,

за участю представників сторін:

від позивача –
не з’явилися;

від відповідача –
не з’явилися;

розглянувши  матеріали касаційної  скарги

Селянського фермерського об’єднання “Россолан”

на  ухвалу
Дніпропетровського апеляційного господарського суду
від 06.12.2006р.

у справі
№7/32(05-01/1214/7-116) господарського суду
Кіровоградської області

за позовом
ФГ “Алник”

до
СФО “Россолан”

про
витребування майна в натурі

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 13.11.2006р. поновлено провадження у справі №7/32(05-01/1214/7-116),  призначено розгляд справи, а також зобов’язано сторони надати суду відповідні документи.

СФО “Россолан” звернулося з апеляційною скаргою на цю ухвалу.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.12.2006р. апеляційну скаргу залишено без задоволення на підставі ст.106 ГПК України.

У поданій касаційній скарзі СФО “Россолан” просить скасувати ухвалу апеляційної інстанції,  провадження по справі припинити, посилаючись на порушення судовими інстанціями норм процесуального права.

Судова колегія розглянувши наявні матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку судами обставин справи, дослідивши правильність застосування ними норм процесуального законодавства прийшла до висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги виходячи з наступного.

За  приписом ч. 1 ст. 4 ГПК України передбачено, що господарський  суд  вирішує  господарські  спори, зокрема,  на підставі Конституції   України,  Закону  України  "Про господарський  суд", цього Кодексу, інших законодавчих актів України.

Статтею 129 Конституції України встановлені  основні засади судочинства, до якого віднесено  забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім  випадків, встановлених законом (п.8).

Зазначена  конституційна норма конкретизована  законодавцем в статті 12 Закону України  “Про судоустрій  України”, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне  оскарження судового рішення.

Таким чином,  реалізація конституційного права  на  апеляційне та  касаційне оскарження судового рішення  названим законом ставиться  в залежність від  положень процесуального  закону.

Згідно  ч.1 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України ухвали  місцевого господарського суду можуть бути  оскаржені в апеляційному порядку у  випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України “Про  відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”.

Стаття 79 Господарського процесуального кодексу України, яка регулюють порядок, зокрема, поновлення провадження у справі не передбачає можливості оскарження цієї ухвали суду.

За таких обставин, Дніпропетровський апеляційний господарський суд правомірно відмовив СФО “Россолан” у прийнятті апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції на підставі ст. 106 ГПК України.

З урахуванням  викладеного та керуючись  ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського  процесуального  кодексу  України  Вищий господарський  суд  України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.12.2006 року у справі №7/32(05-01/1214/7-116) залишити без зміни.

Головуючий, суддя                                                                           Н.Кочерова

Судді                                                                                                     В.Рибак

П.Гончарук