ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"08" травня 2007 р.
Справа № 2/392-06-13440А

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді             Разюк Г.П.

суддів:                              Колоколова С.І.,

Петрова М.С.

при секретарі                   Бухтіяровій О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача - Анточ Г.С. за довіреністю №11 від 05.02.07р.,

від відповідача - Юдіна О.Ю. за довіреністю № 236-0212 від 23.05.06р.,

/3-я особа  18.04.07р. повідомлена про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином  (див. повідомлення про вручення поштового відправлення № 245352 від 16.04.07р.), але не використала права на участь представника у судовому засіданні з причин, про які суд не повідомила/

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області

на постанову господарського суду Одеської області від 16.02.2007 року

у справі № 2/392-06-13440А

за позовом скаржника

до Авангардівської селищної ради Овідіопольського району Одеської області

за участю 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача –кооперативу „Автомобіліст”, смт. Авангард Овідіопольського району Одеської області

про визнання нечинним та протиправним рішення, зобов’язання вчинити певні дії

встановив:

19.12.2006р. Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області /далі –Фонд/ звернулося до господарського суду Одеської області з адміністративним позовом  до Авангардівської селищної ради за участю кооперативу „Автомобіліст” про:

- визнання протиправним і нечинним рішення Авангардівської селищної ради від 20.02.2004р. №304/2, на підставі якого було видано свідоцтво про право власності від 17.03.2004р. та зареєстровано за кооперативом „Автомобіліст” право власності на нерухоме майно (виробничі будівлі);

- зобов’язання Авангардівської селищної ради провести реєстрацію нерухомого майна (виробничих будівель), які знаходяться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Ангарська 1а., у відповідність до прийнятого судом рішення.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що оспорюваним рішенням, прийнятим поза межами своїх повноважень органом місцевого самоврядування, порушуються майнові права держави з посиланням на ч.2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 25,26,30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” та вимоги ч.1 ст. 72 КАС України.

Постановою господарського суду Одеської області від 16.02.2007р. (суддя Бахарєв Б.А.) у задоволенні адміністративного позову відмовлено, оскільки суд дійшов висновків, що:

- оскільки оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна провадиться з видачею свідоцтва про право власності місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування і відноситься до делегованих радами повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад та не відноситься до їх власних повноважень, то рішення Авангардівської селищної ради від 20.02.2004р. №304/2 прийняте в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України із правильним застосуванням ст. 26 та ч. 10 п. б ст. 30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, п. 6 Тимчасового положення “Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно”,

- позивачем пропущений річний строк для звернення з адміністративним позовом про визнання протиправним рішення від 20.02.2004 р. № 304/2 та не подано клопотання про відновлення цього строку з поважних причин у відповідності з ч. 2 ст. 99 КАС України,

- Фонд не надав правовстановлюючих документів, які підтверджують право державної власності на спірне нерухоме майно, а також документів, підтверджуючих прийняття до відання цього майна з укладенням відповідного акту приймання-передачі Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області після припинення дії договору майнового найму (оренди) від 25.12.1988 р..

Не погоджуючись з постановою господарського суду від 16.02.2007р., Фонд звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати означену постанову суду першої інстанції по справі № 2/392-06-13440А та прийняти нову, якою визнати протиправним і нечинним рішення Авангардівської селищної ради від 20.02.2004р. №304/2 з моменту його прийняття.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на наступні обставини:

- суд першої інстанції помилково витлумачив поняття „делеговані повноваження”, яке зі змісту ст.1 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” полягає в повноваженнях органів виконавчої влади (державної влади) наданих законом відповідному органу місцевого самоврядування, але ніяк не делегування цих повноважень від одного органу місцевого самоврядування іншому, як зробив висновок господарський суд Одеської області в оскаржуваній постанові від 16.02.2007р.;

- місцевий господарський суд помилився, визначаючи для позивача строк для звернення з відповідним адміністративним позовом, оскільки Фонд не міг за будь-яких обставин дізнатись про порушення прав держави саме 20.02.2004р., тобто в день прийняття оскаржуваного рішення, бо, по-перше, не запрошувався до участі у сесії Авангардівської селищної ради, а по-друге, оспорюване рішення органу місцевого самоврядування не публікувалось в засобах масової інформації;

- на законність рішення Авангардівської селищної ради наявність чи відсутність у Фонду правовстановлюючих документів не впливає;

- право державної власності на нерухоме майно, стосовно якого Авангардівською селищною радою було прийняте спірне рішення, не підлягало доведенню у цій справі, оскільки воно встановлено рішенням господарського суду Одеської області по справі №15/191-06-4946, що вступило в законну силу і відповідно до вимог ч. 2 ст. 72 КАС України встановлені ним факти є преюдиціальними, а суд першої інстанції їх проігнорував.

Крім того, скаржник зазначає, що судом взагалі не враховано, що на час розгляду цього спору, рішенням господарського суду Одеської області у справі №9/121-06-3665 було визнано право державної власності на те саме майно, стосовно якого відповідачем було прийняте спірне рішення.

Представник Авангардівської селищної ради також вважає, що оскаржена  постанова не законна і просить  апеляційну скаргу Фонду задовольнити.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та їх юридичну оцінку, а також заслухавши представників сторін, колегія суддів прийшла до висновку, що постанова не відповідає вимогам матеріального та процесуального права, відтак підлягає скасуванню, а позов частковому задоволенню, виходячи з такого.

Рішенням Авангардівської селищної ради №5 від 16.04.2002р. „Про утворення виконавчого комітету Авангардівської селищної ради” відповідно до ст. 51 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, селищна рада утворила виконавчий комітет селищної ради.

20.02.2004р. Авангардівська селищна рада рішенням №304/2  „Про видачу свідоцтва на право власності на нерухомість кооперативу „Автомобіліст” в смт.Авангард по вул. Ангарська 1а”, керуючись ст. 26 та п.б 10 ст. 30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, доручила Овідіопольському районному бюро технічної інвентаризації підготувати правовстановлюючі документи на нерухоме майно (виробничі будівлі) кооперативу „Автомобіліст”, розташоване за адресою: смт. Авангард, вул. Ангарська 1а. /п.1 рішення/, а також видати кооперативу „Автомобіліст” свідоцтво на право власності на нерухоме майно (виробничі будівлі) /п. 2 рішення/.

Пізніше, 25.01.2005р., Авангардівська селищна рада своїм рішення №559-ХХУІ скасувала своє вище означене рішення №304/2 від 20.02.2004р. „Про видачу свідоцтва на право власності на нерухомість кооперативу „Автомобіліст” в смт. Авангард по вул. Ангарська 1а”

З огляду на те, що на підставі рішення селищної ради від 20.02.2007р. було видано свідоцтво про право власності від 17.03.2004р. на вказані будівлі, за яким  це право було зареєстровано Овідіопольським районним бюро технічної інвентаризації за кооперативом „Автомобіліст”, позивач звернувся з адміністративним позовом за захистом порушених органом місцевого самоврядування прав та інтересів держави з підстав, вказаних в цьому позові.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлюється, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов’язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Постановляючи своє рішення про відмову у задоволенні позову, господарський суд Одеської області виходив з того, що оспорюване рішення Авангардівської селищної ради №304/2 від 20.02.2004р. „Про видачу свідоцтва на право власності на нерухомість кооперативу „Автомобіліст” в смт. Авангард по вул. Ангарська 1а” прийняте в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та ст. 26 та ч. 10 п. б ст. 30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”.

Однак, судова колегія Одеського апеляційного господарського суду не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції та вказує на таке:

Законом України „Про місцеве самоврядування в Україні” визначені поняття, система та організаційно-правова, матеріальна і фінансова основи місцевого самоврядування.

Пунктом 10 ч. б) ст. 30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні” встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, щодо обліку та реєстрації відповідно до закону об’єктів нерухомого майна незалежно від форм власності.

Згідно  до ст. 1 вказаного закону, делеговані повноваження –це повноваження органів виконавчої влади, надані органам місцевого самоврядування законом, а також повноваження органів місцевого самоврядування, які передаються відповідним місцевим державним адміністраціям за рішенням районних, обласних рад;

З огляду на приведені норми спеціального Закону, що врегульовують, зокрема питання розмежування та делегування повноважень органів місцевого самоврядування, судова колегія приходить до висновку, що виключно до компетенції виконавчого комітету Авангардівської селищної ради, який створений у відповідності до наявного в матеріалах справи рішення Авангардівської селищної ради №5 від 16.04.2002р., входить вирішення делегованих від органів виконавчої влади на місцях питання щодо оформлення права власності на об’єкти нерухомого майна.

Враховуючи, що оспорюване рішення Авангардівської селищної ради №304/2 від 20.02.2004р. „Про видачу свідоцтва на право власності на нерухомість кооперативу „Автомобіліст” у даній справі прийняте не виконавчим комітетом селищної ради, як того вимагає п. 10 ч. б) ст. 30 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, а саме селищною радою, яка не уповноважена на вирішеннях цих питань, про що можна зробити висновок, проаналізувавши ст. 25, 26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, які саме визначають повноваження сільських. селищних, міських рад, судова колегія вважає, що означене рішення Авангардівської селищної ради №304/2 від 20.02.2004р. прийняте з перевищенням повноважень цієї селищної ради, відтак має бути визнане протиправним і нечинним.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги про порушення судом ї ч.1 ст. 2 КАС України, оскільки в наявному в матеріалах справи рішенні господарського суду Одеської області по справі №15/191-06-4946, що вступило в законну силу, встановлено, зокрема, що все майно радгоспу „Авангард” як державного підприємства належало державі, тобто було державною формою власності. Передача в оренду державного майна не змінила форми його власності, тобто майно залишилось державним. Відтак господарський суд у справі №15/191-06-4946 встановив преюдиціальний факт, а саме те, що нерухоме майно (виробничі будівлі, які знаходяться за адресою: Одеська область, Овідіопольський район, смт. Авангард, вул. Ангарська 1а.) з 25.12.1988р. і до теперішнього часу знаходиться у державній власності.

Більше того, як вбачається з постанови Одеського апеляційного господарського суду від 13.02.2007р., якою залишено без змін рішення місцевого господарського суду від 19.12.2006 р. по справі № 9/121-06-3665, позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області до кооперативу „Автомобіліст” та ТОВ „Авангард-Д” задоволено частково: нерухоме майно (будівлі, споруди та обладнання станції технічного обслуговування за адресою: смт. Авангард, вул. Ангарська, 1 а, Овідіопольського району, Одеської області, визнано державною власністю, в зв’язку з чим кооператив „Автомобіліст” зобов’язаний передати це майно позивачу і його виселено з цього нерухомого майна (будівель).

Таким чином, колегія не може при вирішенні означеного спору ігнорувати факти, встановлені в означених рішеннях, що носять преюдиціальний характер для означеної адміністративної справи № 2/392-06-13440А, а також вважає, що оспорюване рішення Авангардівської селищної ради №304/2 від 20.02.2004р. порушує майнові права держави, на що суд першої інстанції не звернув увагу.

Статтею 71 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач же в справі сам вважає власне рішення протиправним через що самостійно його скасував.

З огляду на викладене, судова колегія вважає, що доказів відповідності  діючому законодавству оскаржуваного рішенні в справі не має, відтак суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позову Фонду.

Частиною 3 ст. 99 КАС України передбачено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак обґрунтованим є твердження апелянта про відсутність підстав для відмови у позові з мотивів пропуску строку для звернення з відповідним адміністративним позовом, оскільки суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що Фонд дізнався про порушенням прав держави лише 21.12.2005р. під час проведення перевірки стану використання державного майна, що підтверджено довідкою від 21.12.2005р. і звернувся з означеним адміністративним позовом в межах встановленого річного терміну –19.12.2006р.  Іншим чином позивач і не міг дізнатись про таке порушення, так як не запрошувався до участі у сесії Авангардівської селищної ради, на якій остання прийняла оспорюване рішення, а також це рішення Авангардівської селищної ради №304/2 від 20.02.2004р. „Про видачу свідоцтва на право власності на нерухомість кооперативу „Автомобіліст” позивачу не надсилалося, не розміщувалось в будь-яких засобах масової інформації і до відома громадськості у інший спосіб не доводилось.

Щодо вимог адміністративного позову про зобов’язання Авангардівської селищної ради провести реєстрацію нерухомого майна (виробничих будівель) у відповідність до прийнятого судом рішення, то на думку колегії, ця вимога не підлягає задоволенню, оскільки процес реєстрації нерухомого майна встановлений, зокрема Законом України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, Тимчасовим положенням „Про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно”, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 07.02.2002р. за №7/5 та іншими нормативно-правовими актами, відтак позивач не надав будь-яких доказів звернення до відповідних органів реєстрації чи будь-яких невмотивованих відмов від проведення такої реєстрації. Тому, для того щоб зобов’язати відповідний орган її здійснити, необхідно по-перше, звернутись у встановленому порядку до цього органу реєстрації, а по-друге, тільки в разі безпідставної відмови, позивач має право звернутись до суду про визнання такої відмови неправомірною та може поставити питання (вимогу) про зобов’язання реєстраційного органу вчинити відповідні дії.

Крім того, відповідач - Авангардівська селищна рада, не є органом реєстрації прав власності на нерухоме майно, оскільки її здійснює Овідіопольське районне бюро технічної інвентаризації

Згідно ст. 202 КАС України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є неповне з’ясування судом обставин, що мають значення для справи;недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання.

Стаття 198 КАС України визначені повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду. Зокрема, суд апеляційної інстанції має право скасувати її та прийняти нову постанову суду (п.3 ч.1 ст. 198 КАС України).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана постанова господарського суду Одеської області від 16.02.2007 р. підлягає скасуванню як така, що прийнята з неповним з’ясування обставин, що мають значення для справи та помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 202, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

постановила:

1.Постанову господарського суду Одеської області від 16.02.2007 р. по справі № 2/392-06-13440А скасувати.

2.Позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області задовольнити.

Визнати протиправним і нечинним рішення Авангардівської селищної ради від 20.02.2004р. №304/2 „Про видачу свідоцтва на право власності на нерухомість кооперативу „Автомобіліст” в смт.Авангард по вул. Ангарська 1а”, на підставі якого було видано свідоцтво про право власності від 17.03.2004р. та зареєстровано за кооперативом „Автомобіліст” право власності на нерухоме майно (виробничі будівлі).

В задоволенні решти адміністративного позову відмовити.

Відповідно до ст. 254 КАС України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку, встановленому ст.ст. 211, 212 КАС України.

Постанову складено 10.05.2007р.

Головуючий    суддя                                                                       Г.П. Разюк

Суддя                                                                                                 М.С.Петров

Суддя                                                                                                С.І. Колоколов