ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

06.02.07                                                                                           Справа  № 12/246-3412

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді                                                             Бонк Т.Б.

суддів                                                                                          Марко Р.І.

Бойко С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Козівської міжрайонної державної податкової інспекції (Козівська МДПІ) від 11.12.2006р. №10/10-014

на постанову Господарського суду Тернопільської області

у справі           № 12/246-3412

за позовом           Державного підприємства «Козлівський спиртовий завод», с.Козлів

до відповідача  Козівської МАПІ, смт. Козова

про           скасування податкового повідомлення-рішення №/0 від 15.08.2006р.

за участю представників:

від позивача           –Авдєєнко В.В. - представник;

від відповідача            –Трофимчук М.О.- старший державний податковий інспектор;

ВСТАНОВИВ:

постановою Господарського суду Тернопільської області від 14.11.2006р. у справі №12/246-3412, суддя Скрипчук О.С., адміністративний позов задоволено, скасовано податкове повідомлення-рішення Козівської міжрайонної державної податкової інспекції №/0 від 15.08.2006р.

Постанова суду мотивована положеннями норм п.п. «в»п.2.1 ст.2, ст.3, п.п.7.3.1, п.п.7.3.6 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», ст.893, ст.894, ст.117, ст.901 Цивільного кодексу України, ст.19 Конституції України, ст.20 Господарського кодексу України, а також зокрема тим, що предметом договору між позивачем та Федеральним державним унітарним підприємством Російського наукового центру «Прикладна хімія»є поставка товару, а саме науково-технічної продукції, приймання-передача, якої підтверджується актом здачі-приймання науково-технічної продукції.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Козівська МДПІ подало апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Господарського суду Тернопільської області від 14.11.2006р. у справі №12/246-3412, як таку, що винесена з неправильним застосуванням норм матеріального права. Скаржник, зокрема зазначає, що поставка товарів - це будь-яка операція, що здійснюється згідно з договорами купівлі-продажу, міни та іншими, що передбачають передачу права власності на такі товари за компенсацією, а відповідно до контракту укладеного між позивачем та його контрагентом, виконавець повинен здійснити оцінку варіантів модернізації виробництва, а саме провести модернізацію БРУ, видати рекомендації по реконструкції установки, а відтак контрагент позивача надавав послуги; дата виникнення податкового зобов’язання при отриманні послуг від нерезидента визначена п.п.7.3.6 п.7.3 ст.6 Закону України «Про податок на додану вартість».

Представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив зазначені вимоги.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін у судовому засіданні, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Козівською МДПІ проведено планову перевірку про, що складено акт від 08.08.2006р. про результати виїзної планової перевірки ДП «Козлівський спиртовий завод»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2005р. по 31.03.2006р.

На підставі цього акту відповідачем прийняті податкове повідомлення рішення від 15.09.2006р. №/0, яким позивачу згідно п.п. «б»підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, та згідно з п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»на підставі акту перевірки від 08.08.2006р. №93-23/00375042 встановлено порушення підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами», у зв’язку з чим визначено суму податкового зобов’язання за платежем: податок на додану вартість у розмірі 8211грн.(з них основний платіж-5474грн. штрафні (фінансові) санкції -2737грн. ).

В п.п.3.1.5 «Податок на додану вартість»розділу 3 «Перевірка правильності ведення податкового обліку та правильності, повноти і своєчасності сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов’язкових платежів), неподаткових доходів, встановлених законодавством, а також дотримання вимог валютного та іншого законодавства»акту перевірки встановлено, що між Федеральним державним унітарним підприємством Російського наукового центру «Прикладна хімія» та Державним підприємством «Козлівський спиртовий завод»укладено договір №1722/05, предметом якого являється збільшення виходу і підвищення якості товару, проведення обстеження брагоректифікаційної установки, існуючого спиртового виробництва і розроблення технічних рішень про модернізацію. Загальна сума договору у відповідності до протоколів договірних цін складає 153400 рублів Російської Федерації.

Як наслідок наданих послуг складено акт №1 до контракту №1722/05 від 17.06.2005р. від 20.09.2005р. на суму 153400 рублів Російської Федерації. За одержані послуги позивачем перераховано російському нерезиденту 153400 російських рублів. В порушення п.п.7.3.6. п.7.3 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»позивачем не нараховано податкові зобов’язання з одержаних (імпортних) послуг, позивачем від нерезидента Федерального державного унітарного підприємства Російського наукового центру «Прикладна хімія». Сума занижених зобов’язань з податку на додану вартість становить 5474гн.

Відповідно до ст..19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, та вмежах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7.3.6 п.7.3. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»(чинного на момент виникнення правовідносин) датою виникнення податкових зобов'язань при імпорті є дата подання митної декларації із зазначенням у ній суми податку, що підлягає сплаті. Датою виникнення податкових зобов'язань при імпортуванні робіт (послуг) є дата списання коштів з розрахункового рахунку платника податку в оплату робіт (послуг) або дата оформлення документа, що засвідчує факт виконання робіт (послуг) нерезидентом залежно від того, яка з подій відбулася першою.

Відповідно до п.п.3.1.1,п.п.3.1.2., п.3.1 ст.3 вищезазначеного Закону Об'єктом оподаткування є операції платників податку з: поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю); ввезення товарів (супутніх послуг) у митному режимі імпорту або реімпорту (далі - імпорту).

Супутні послуги - послуги, вартість яких включається відповідно до норм митного законодавства до митної вартості товарів, що експортуються або імпортуються. (п.п.1.14.ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість»)

Як вбачається з п.п.1.1 контракту №1722/05 на розробку технічних пропозицій по модернізації виробництва етилового спирту з ціллю підвищення якості та збільшення виходу товарного продукту від 17.06.2005р. (далі Контракт №1722/05 від 17.06.2005р.) Федеральне державне унітарне підприємство Російського наукового центру «Прикладна хімія»( далі виконавець) приймає на себе зобов’язання з метою збільшення виходу та підвищення якості товарного продукту провести обстеження брагокоректифікаційної установки та існуючого спиртового виробництва та розроблення технічних рекомендацій стосовно модернізації брагокоректифікаційної установки зазначеного виробництва по замовленню Державного підприємства «Козлівський спиртовий завод»(замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконані роботи.(а.с.38)

Обов’язки виконавця по модернізації брагокоректифікаційної установки визначені у п. 4 Контракту №1722/05 від 17.06.2005р.

Відповідно до розділу 3 вищезазначеного контракту після закінчення робіт по контракту виконавець передає замовнику акт здачі-приймання з доповненням до нього комплексу документів, передбачених технічним завданням. Документи передаються по пошті та одночасно по факсу. Замовним протягом п’яти днів з дня надходження акту здачи-приймання роботи та звітних документів, зобов’язаний направити виконавцю підписаний акт.

Виконані роботи підтверджуються календарним планом до контракту №1722/05 від 17.06.2005р. від 14.07.2005р.(а.с.43), актом №1 від 20.09.2005р. здачи-приймання науково-технічної продукції по контракту №1722/05 від 17.06.2005р. (а.с.46), платіжними дорученнями №1 від 29.06.2005, №7 від 18.11.2005р. та звітом розробки технічних пропозицій по модернізації виробництва етилового спирту на Державному підприємству «Козлівський спиртовий завод»з метою підвищення якості та збільшення виходу товарного продукту (а.с.48-62).

З вищенаведеного вбачається, що послуги по вищезазначеному контракту надавались не на території України.

Як вбачається з контракту №1722/05 від 17.06.2005р. укладеного між Федерального державного унітарного підприємства Російський науковий центр «Прикладна хімія»та Державним підприємством «Козлівський спиртовий завод»за своєю правовою природою це договір на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт

Відповідно до ст.892 Цивільного кодексу України за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов'язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

Об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.(ст..177 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.п. «а»п.6.5. ст..6 Закону України «Про податок на додану вартість»за винятками, визначеними у підпунктах "в", "д" - "е" цього підпункту, - місце, де особа, яка надає послугу, зареєстрована платником цього податку, а у разі якщо така послуга надається нерезидентом - місце розташування його представництва, а за відсутності такого - місце розташування резидента, який виконує агентські (представницькі) дії від імені такого нерезидента, а за відсутності такого - місце фактичного розташування покупця (отримувача), який у цьому випадку виступає податковим агентом такого нерезидента.

З матеріалів справи та з урахуванням вищевикладеного вбачається, що позивач у даному випадку не виступав податковим агентом.

Відповідно до ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.1,2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене в сукупності., апеляційний господарський суд вважає, що постанова місцевого господарського суду відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві, підстав для її скасування немає. Викладені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому немає підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.69, 70, 79, 86, 158, 160, 195, 196, 198, 200, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, Львівський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Постанову Господарського суду Тернопільської області від 14.11.2006р. у справі № 12/246-3412 залишити без змін, апеляційну скаргу Козівської міжрайонної державної податкової інспекції - без задоволення.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені ст.ст. 212, 254 КАС України.

Справу повернути до місцевого господарського суду.

Головуючий-суддя                                                  Бонк Т.Б.

суддя                                                            Марко Р.

суддя                                                             Бойко С.М.