ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

21.05.2007                                                             Справа  № 10/51

За позовом  ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго”,   м. Ужгород-Оноківці

до відповідача  Дочірнього підприємства „Житловий комплекс № 1”,                        м. Ужгород

про стягнення суми 16768,66 грн.

Суддя   І.В.Івашкович

Представники:

від позивача: Гусак С.М. –юрисконсульт 1 категорії,  довіреність № 2496

від 17.05.07

від відповідача:   Сабо Й.Й. - директор

У судовому засіданні 14.05.07 оголошувалась перерва до 18.05.07 12 годин, перерву продовжено до 21.05.07 15 годин.

СУТЬ СПОРУ: ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго”,   м. Ужгород-Оноківці звернулося з позовом до дочірнього підприємства „Житловий комплекс               № 1”,  м. Ужгород про стягнення суми 16768,66 грн., в т.ч. 15847,62 грн. боргу за спожиту активну електроенергію, 476,65 грн. пені, 83,29 грн. 3% річних, 361,09 грн. інфляційних.

Позов мотивує тим, що в порушення  взятих на себе за договором                  № 1644 від 07.12.01 на користування електричною енергією зобов’язань відповідач  не оплатив в повному обсязі електроенергію, спожиту в період з серпня 2006 р. по лютий 2007 р., внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 15847,62 грн. За неоплату спожитої електроенергії у встановлені договором терміни відповідачу на підставі п. 6.1 договору нараховано пеню в розмірі 476,65 грн. та на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України –нараховано інфляційні в розмірі 361,09 грн. та 3% річних в розмірі 83,29 грн.

Представник позивача позовні вимоги в процесі судового розгляду підтримав.

Відповідач проти позовних вимог частково заперечив з підстав неправильності визначення позивачем розміру основного боргу, оскільки в поданому розрахунку не враховано  всі платежі, проведені відповідачем у лютому 2007 р. Окрім того, неправомірними вважає вимоги про стягнення пені, інфляційних та 3% річних посилаючись на ті підстави, що заборгованість виникла через неплатежі за спожиту електроенергію з боку мешканців гуртожитків, до яких згідно з чинним законодавством  штрафні санкції за    неоплату  не можуть бути застосовані.

На вимогу суду сторонами подано акт звірки розрахунків за спожиту електроенергію в межах спірного періоду, який підписано з розбіжностями в частині розміру платежу за лютий 2007 р. Представником відповідача подано докази проведених проплат в лютому 2007 р., які він просить врахувати як підтвердження правильності визначеного ним розміру оплати.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Між ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго” в особі Ужгородського МРЕМ, як Енергопостачальною організацією, та ДП „Житловий комплекс № 1”, як Споживачем, укладено договір № 1644 від 07.12.2001 р. на користування електричною енергією. Відповідно до умов укладеного договору відповідач зобов’язався своєчасно до 1 числа місяця, наступного за розрахунковим, вносити платежі за спожиту електроенергію за відповідний розрахунковий період.  Зобов’язання по оплаті відповідачем належним чином не виконувались. За період з серпня 2006 р. по лютий 2007 р. (включно) відповідачем  на підставі договору № 1644 від 07.12.01 було спожито електроенергії на загальну суму 33201,28 грн., що підтверджено доданими до справи копіями помісячних рахунків, а також узгоджується з даними кожної із сторін про проведенні  щомісячні нарахування, які зазначені у акті звірки розрахунків.

Згідно з розрахунком основного боргу, який додано позивачем до позовної заяви, протягом спірного періоду відповідачем було здійснено оплату на загальну суму 17353,66 грн. Актом звірки розрахунків сторін підтверджено наявність розбіжностей щодо розміру оплати за лютий 2007 р. Доданими відповідачем копіями платіжних квитанцій № 69 від 27.02.07, № 49 від 26.02.07, № 67 від 22.02.07, № 127 від 21.02.07, № 15 від 01.02.07 підтверджено правильність відображених відповідачем у акті звірки даних про розмір платежів за лютий 2007 р. на загальну суму   5350 грн.

Таким чином, станом на день заявлення позову (на 21.03.07) заборгованість відповідача за електроенергію, спожиту з серпня 2006 р. по лютий 2007 р. складала 11901,28 грн. Позовні вимоги в частині 11901,28 грн. основного боргу обґрунтовано та документально підтверджено, а отже такі підлягають задоволенню. Вимоги в частині решти боргу в розмірі 3973,34 грн. суд відхиляє.

У відповідності до норм ст.ст.549, 551 Цивільного кодексу України,                 п.4 ст.321 Господарського кодексу України, ст. 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” пеню за прострочку оплати може бути застосовано у випадку, якщо її розмір визначено законом або договором. Оскільки в даному випадку договором №1644 від 07.12.01 не визначено конкретний розмір пені, що може бути нарахована за несвоєчасну оплату спожитої електроенергії, суд не знаходить правових підстав для задоволення  позовних вимог в частині суми 476,65грн. пені.

Відповідно до ст..625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач не здійснював у встановлені договором терміни повну оплату спожитої електроенергії за відповідний розрахунковий період, вимоги в частині інфляційних та 3% річних слід визнати правомірними.

Разом з тим, виходячи з розміру фактично існуючого боргу в межах періоду прострочення, за який нараховану інфляційні та 3% річних, судом визначено, що стягненню підлягають інфляційні в розмірі 361,09грн. та 3% річних в розмірі 79,81грн.

Виходячи з вищевикладеного, позов підлягає задоволенню частково. Стягується сума 12342,18грн., в тому числі 11901,28грн. основного боргу, 361,09грн. інфляційних, 79,81грн. 3% річних. В задоволенні решти позовних вимог суд відмовляє.

За правилами ст..49 ГПК України суд покладає на відповідача відшкодування витрат позивача по оплаті держмита в розмірі 123,43грн. та 86,85грн. –по оплаті інформаційно-технічних послуг, всього –210,28грн.

Керуючись ст.ст.43, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Стягнути з дочірнього підприємства „Житловий комплекс №1” (м.Ужгород, вул..Загорська,26; ідентифікаційний код:31624623) на користь ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго” (м.Ужгород-Оноківці, вул.Головна,57; ідентифікаційний код:00131529) суму 12342,18грн. (в тому числі 11901,28грн. боргу за спожиту електроенергію, 361,09грн. інфляційних, 79,81грн. 3% річних) та 210,27грн. відшкодування судових витрат. Видати наказ.

3.          В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в порядку, передбаченому ГПК України.

Суддя                                                                                      І.В.Івашкович