ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"28" березня 2007 р.                                                            Справа №4/1095-А

за позовом  Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому

до Військової частини А 2339 м. Хмельницький

про стягнення 3783,83 грн.

Суддя  Баула Л.П.                    Секретар судового засідання Хомчак І.В.

Представники сторін:

від позивача          Тараненко Л.С. –представник за довіреністю №2214/12 від 23.01.2007 року

від відповідача      Костенко П.Г. - представник за довіреністю від 28.03.2007 року

Суть спору: Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 3783,83 грн.

заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку  пільгових пенсій, призначених за Списком №2 відповідно до Закону України “Про загальнообов’язкове держане пенсійне страхування”. Також,  як на підставу для стягнення заборгованості позивач посилається на  ч. 2 Прикінцевих положень Закону та  п.п.6.8., 6.9 п 6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

В судовому засіданні повноважним представником позивача подано уточнення до позову, а саме позивач зменшив позовні вимоги та просить з відповідача стягнути заборгованість в розмірі 727 грн. 21 коп., оскільки відповідачем частково сплачено заборгованість (платіжні доручення № 114 від 16.02.2007 року , № 112 від 16.02.2007р.).  Дане уточнення є обґрунтованим, судом розглянуте та приймається .

Повноважний представник відповідача в судовому засіданні подав відзив на позов у якому зазначає, що уточнену суму заборгованості в розмірі 727,21 грн. визнає.

Розглядом   матеріалів   справи   встановлено   наступне:

Військова частина А 2339  м.Хмельницький є юридичною особою і відповідно до ст. 1,14 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” є підприємством, яке сплачує страхові внески на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідача станом на 31.01.2007р. склалась заборгованість по відшкодуванню пільгових пенсій, призначених за списком №2 в сумі 3783,83 грн. за січень 2007 року, що підтверджується розрахунком фактичних витрат на виплату та доставку пенсій  за січень 2007р., призначених за списком 2 (пунктів “б”-“з” ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”), довідками відділу виплати пенсій управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому, картками особового рахунку платника, розрахунком суми позову.

На день розгляду справи заборгованість відповідачем погашена частково, а саме в сумі 3056 грн. 62 коп., в зв’язку з чим позивачем зменшено позовні вимоги.

Досліджуючи надані докази та оцінюючи їх у сукупності, до уваги приймається

наступне:

Відповідно ст. 1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне  страхування” страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього  Закону  сплачують  страхові  внески  на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові внески  - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове  державне  пенсійне  страхування,  сплачені згідно  із  законодавством,  що діяло раніше;  кошти,  сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування  відповідно  до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 14 зазначеного Закону страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці: підприємства, установи і організації,  створені відповідно до законодавства  України,  незалежно  від  форми   власності,   виду діяльності  та  господарювання,  об'єднання громадян,  профспілки, політичні партії (у тому числі філії,  представництва,  відділення та  інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств,  установ, організацій,  об'єднань громадян,  профспілок,  політичних партій, які  мають  окремий  баланс  і  самостійно  ведуть  розрахунки  із застрахованими особами),  фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності  та  інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,  які обрали особливий спосіб оподаткування  (фіксований  податок,  єдиний  податок,  фіксований сільськогосподарський  податок,  придбали   спеціальний   торговий патент),   які   використовують  працю  фізичних  осіб  на  умовах трудового договору (контракту) або на інших  умовах,  передбачених законодавством,  або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до  п.6 ст. 17 вказаного Закону платник страхових внесків зобов’язаний нараховувати,  обчислювати  і  сплачувати  в   установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно ст. 106 зазначеного Закону у разі виявлення  своєчасно  не  сплачених  сум  страхових внесків  страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми  страхових  внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені  статтею 20  цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті  20  цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і  стягуються  з  нарахуванням  пені  та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” , п.п.6.1 п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затв. Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за №64/8663, відшкодуванню підлягають фактичні витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У відповідності до п.п.6.1,6.4,6.8 п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України(затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 N 21-1, зареєстровано в Міністерстві Юстиції №64/8663 від 16.01.2004 р.)  відшкодуванню  підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій,  призначених  на  пільгових  умовах в розмірах 100 відсотків фактичних витрат на  виплату і доставку пенсій. Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів  органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Підприємства  щомісяця до 25-го числа вносять  до Пенсійного  фонду  зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку  пенсій,  призначених  на  пільгових умовах.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність у відповідача заборгованості та вжиття заходів її стягнення, відповідно до вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.03 р..

За таких обставин, позовні вимоги позивача щодо стягнення 727 грн. 21 коп. обґрунтовані, підтвердженні матеріалами справи, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов  Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому  до Військової частини А 2339  м.Хмельницький  про стягнення 727 грн. 21 коп.  задоволити.

Стягнути з Військової частини А 2339  (м.Хмельницький, вул. Чорновола 122, р/р 6, МФО 315438, код 07848549) на користь управління Пенсійного фонду України  в м.Хмельницькому (м.Хмельницький, вул.Театральна 12, р/р 6 в Хмельницькому обласному управлінні ВАТ “Державний ощадний банк”, МФО 315784, код 01526313) 727 грн. 21 коп. (сімсот двадцять сім гривень 21 коп.)  заборгованості по відшкодуванню пільгових пенсій.

Згідно з ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Дані заяви подаються до Апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Згідно з ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      Л.П. Баула

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.