ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2007 р.
№ 12/259

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя
Муравйов О.В.

судді
Полянський А.Г.

Коробенко Г.П.

розглянувши

касаційну скаргу
Шепетівської виправної колонії № 98

на
постанову від 24.10.2006 р. Житомирського апеляційного господарського суду

у справі
№ 12/259 господарського суду Хмельницької області

за позовом
ВАТ “Шепетівський завод культиваторів”

До
Шепетівської виправної колонії № 98

про
зобов’язання повернути майно

За участю представників сторін:

позивач –Костюк В.В. дов. від 18.01.2007 р. № 01/19

відповідач –Коноплянко О.А. дов. від 29.01.2007 р. № 597

Тернавський О.Л. дов. від 29.01.2007 р. № 596

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 08.06.2006 р. (суддя Шпак В.О.) задоволено подання ДВС Хмельницької області про зміну способу і порядку виконання рішення господарського суду Хмельницької області по справі № 12/259 від 09.06.2005 р. Стягнуто з Шепетівської виправної колонії № 98 на користь Відкритого акціонерного товариства “Шепетівський завод культиваторів”–35 955 грн. вартості обладнання.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 24.10.2006 р. (Зарудяна Л.О., Вечірко І.О., Ляхевич А.А.) ухвалу господарського суду Хмельницької області від 08.06.2006 р. скасовано. В задоволенні подання ДВС Хмельницької області про зміну способу і порядку виконання рішення відмовлено.

Не погоджуючись з постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 24.10.2006 р., Шепетівська виправна колонія № 98 звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судом норм процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Звернувшись до господарського суду про зміну способу і порядку виконання рішення, ДВС Хмельницької області обґрунтовувало своє подання тим, що   при візуальному обстежені цеху, з якого підлягають вилученню преси вбачається, що вилучення пресового обладнання без руйнації будівлі цеху, в якому вони знаходяться, неможливо, для заїзду в цех  автокрану та проведення демонтажу обладнання необхідна руйнація стінового пролету цеху шириною 6 метрів та висотою 6 метрів. Також, при проїзді такого крана через транспортне КПП в охороняєму зону буде пошкоджено будівлю вартового приміщення та оглядову яму вказаного КПП. Як доказ було подано акт державного виконавця від 06.05.2006 року.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищевикладене апеляційним господарським судом не було взято до уваги акт державного виконавця від 06.05.2006 року, оскільки він був складений без участі спеціаліста та лише за результатами візуального обстеження.

Стаття 5 Закону України “Про виконавче провадження” надає право державному виконавцю залучати до проведення виконавчих дій експертів, спеціалістів.

Враховуючи, що цього зроблено державним виконавцем не було, апеляційний господарський суд правомірно не прийняв акт державного виконавця від 06.05.2006 року як належний доказ по справі.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи в порушення вимог ч. 3 ст. 16 Закону України “Про виконавче провадження” до проведення виконавчих дій були залучені поняті, які є працівниками Шепетівської виправної колонії.

Апеляційним господарським судом обґрунтовано звернуто увагу на листи ДВС у Шепетівському районі з яких вбачається, що стягувач згідний сам демонтувати станки та вивезти їх за свій рахунок.

А тому, враховуючи що майно яке підлягає вилученню за рішенням суду є в наявності та підстави для зміни способу виконання рішення суду відсутні, апеляційним господарським судом правомірно задоволено апеляційну скаргу ВАТ “Шепетівський завод культиваторів”.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Посилання оскаржувача на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.ст.85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою сторін оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Шепетівської виправної колонії № 98 залишити без задоволення.

Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 24.10.2006 року у справі № 12/259 Господарського суду Хмельницької області залишити без змін.

Головуючий    суддя                                                                  Муравйов О.В.

Судді                                                                                            Полянський А.Г.

Коробенко Г.П.