Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2007 р.                                                          Справа № 3/36-07

Колегія суддів у складі:

головуючого - судді Могилєвкін Ю.О., суддів –Пушай В.І., Плужник О.В.

при секретарі –Байбак О.І.

за участю представників сторін:

позивача –не з’явився

відповідача –не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 994С/3-7) на рішення господарського суду Сумської області від 08.02.2007 р. по справі № 3/36-07

за позовом – Відкритого акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо доломітний комбінат», м. Докучаєвськ

до - Спільного Українсько-Білоруського підприємства «Укртехносинтез»у виді товариства з обмеженою відповідальністю, м. Суми

про стягнення 938 грн. 76 коп.

встановила:

В січні 2007 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив місцевий господарський суд стягнути з відповідача заборгованість за відвантажену продукцію, транспортні витрати і телеграфний збір у сумі 938 грн. 76 коп., згідно умов договору № 2-13/16-2004/81 від 12.03.2004 року .

Від позивача, на адресу суду було надіслано оригінали наступних документів:

1. Договір № 2-13/16-2004/81 від 12.03.2004 року на 3-х арк.;

2. Платіжні вимоги —доручення в кількості 3-х штук ;

3.Квитанція № 51160232 про прийом вантажу в кількості 1 арк.

Відповідач у відзиві на позовну заяву просить суд відмовити позивачеві в позові, стверджуючи, що позивачем не зазначені обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та недодані докази, що підтверджують надання позивачеві товару саме по договору № 2-13/16-2004/81 від 12.03.2004 року на суму 765 грн. 38 коп., докази отримання позивачем товару та транспортних послуг на зазначену в позовній заяві суму , а також докази сплати позивачем телеграфного збору.

Рішенням господарського суду Сумської області від 08.02.2007р. по справі № 3/36-07 (суддя Шевченко П.І.) в позові відмовлено з посиланням на те, що позивачем не надано відповідних доказів в підтвердження позовних вимог.

Позивач з рішенням місцевого господарського суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування своєї скарги позивач посилається на те, що судом неправильно застосовані норми матеріального права, а саме ст. ст. 38,43 ГПК України в частині витребування доказів, необхідних для вирішення спору та необхідності всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

ВАТ «Докучаєвський ФДК»в частині доказів виставлення відповідачеві рахунків повідомляє, що сторонами підписаний Акт звірки розрахунків, станом на 03.10.06р., в якому зазначені платіжні вимоги-доручення, заявлені, як частково несплачені в позовній заяві.

Також, з книги реєстрації податкових накладних на ВАТ «Докучаєвський ФДК»видно, що представником відповідача Сеньковим Є.В. згідно довіреності від 06.01.04 р., одержані податкові накладні.

Відвантаження вапняку на адресу ВАТ ОПО «Цукровик Полтавщини»було здійснено по заявці відповідача на підставі договору №2-13/16-2004/81 від 12.03.04р., та листів №02/23-5817 від 02.09.04р., №02/13-6201 від 29.09.04р., в яких зазначені реквізити вантажоодержувача. Докази отримання відповідачем товару і всіх документів зазначені вище.

До позовної заяви були надані документи, що свідчать про наявність боргу, та були зазначені обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, але якщо на думку суду надані документи та доводи були недостатні, - суд у відповідності до ст.38 ГПК України був зобов'язаний витребувати від позивача документи і матеріали, необхідні для вирішення спору. Але, в порушенні цієї норми, суд вирішив справу на першому ж засіданні без з’ясування обставин, що мали істотне значення.

До позовної заяви додані платіжні вимоги доручення (первинні документи) які, як це визначено у позовній заяві, не сплачені частково:

№531230 від 29.10.04р.на суму 28728,00грн.., частково не сплачено 765,38грн. №531330 від 29.10.04р.на суму 20755,37грн., частково не сплачено 72,70грн. №537530 від 31.10.04р. на суму 100,68грн., не сплачено 100,68грн.

Борг складає суму частково не сплачених платіжних вимог-доручень: 938,76грн.

В пред'явленій претензії №26 від 22.06.05г.,позивачем зазначені ті ж самі платіжні вимоги-доручення, що і в позовній заяві., але без прикінцевого числа 30, що означає номер по підприємствам металургійного комплексу і не є порядковим номером цих рахунків.

Але судом не було затребувано пояснення за даними розбіжностями. Справа була розглянута лише на підставі тих доводів та матеріалів, що були надані відповідачем, що свідчить про необ’єктивний розгляд справи та порушення судом принципу змагальності, згідно ст.4-3 ГПК України.

Відповідачем також не було доведено факт сплати платіжних вимог-доручень, заявлених в позовній заяві.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія приходить до висновку про залишення рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставою для скасування або зміни рішення є невиконання або невірне застосування вимог, передбачених зазначеною статтею. Порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування чи зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення. Жодних обставин які можуть бути підставою для скасування рішення відповідач не зазначив та відповідних доказів не надав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено місцевим господарським судом, згідно умов договору № 2-13/16-2004/81 від 12.03.2004 року та специфікації № 1 до вищезазначеного договору, постачальник - ВАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат»(позивач) зобов'язувався поставити вапняк флюсовий ФР 80 130 в кількості 10 000 тон та вапняк флюсовий ФР 50-150 в кількості 15 000 тон на загальну суму 630 000 грн. 00 коп., а покупець - СП «Укртехносинтез»(відповідач) прийняти та оплатити продукцію, згідно специфікації № 1 до вищезазначеного договору .

Згідно п.6.1 вищезазначеного договору, постачальник зобов'язаний надіслати поштою покупцю на кожну партію продукції рахунок - фактуру, сертифікат якості та податкову накладну .

Відповідно до п. 4.7 Договору оплата за відвантажену продукцію здійснюється покупцем на протязі трьох банківських днів, з моменту пред'явлення постачальником рахунку .

Як зазначає позивач, відповідачем частково не сплачені платіжні вимоги -доручення :

№ 531230 від 29.10.2004 року в сумі 765 грн. 38 коп.;

№ 531330 від 29.10.2004 року в сумі 72 грн. 70 коп. (транспортні витрати);                    № 537530 від 31.10.2004 року в сумі 100 грн. 68 коп. (телеграфний сбір)

Всього на загальну суму   938 грн. 76 коп.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за відвантажену продукцію, транспортні витрати і телеграфний збір у сумі 938 грн. 76 коп.

Позивач не надав суду доказів виставлення відповідачеві рахунків у відповідності з умовами п.4.7 договору.

Оскільки розрахунки за поставлену продукцію мають здійснюватися лише після виставлення рахунків постачальником (п. 4.7 договору), то за відсутності доказів виставлення постачальником покупцю рахунків, відсутні підстави вважати, що у покупця виникло зобов'язання щодо оплати цих рахунків (платіжних вимог - доручень), на які посилається позивач у своїй позовній заяві.

Квитанція про приймання вантажу № 51160232 від 28.01.2004 року свідчить, що позивач відвантажив вапняк для флюсування на адресу ВАТ ОГЮ «Цукровик Полтавщини», однак позивач не обґрунтовує у своїй позовній заяві та не надає суду жодних доказів того, що цей вапняк поставлений по заявці відповідача.

Обґрунтований розрахунок суми боргу позивач суду не надав. В претензії №26 від 22.06.2005 р. позивач стверджував, що за відповідачем рахується заборгованість по платіжним вимогам дорученням № 5313 від 29.10.2004 рок на суму 284 грн. 43 коп., № 5312 від 29.10.2004 року на суму 765 грн. 38 коп., № 5375 від 31.10.2004 року на суму 100 грн. 68 коп., а всього на загальну суму 1 148 грн. 49 коп.

До позовної заяви на суму 938 грн. 76 коп. позивач додав копії платіжних вимог-доручень з іншими номерами та зазначив меншу суму заборгованості, але ніяким чином ці обставини позивач не пояснив та не обґрунтував, не надав суду доказів виставлення (пред'явлення) відповідачу рахунків (платіжних вимог - доручень), які саме рахунки (за якими номерами) та на які суми, якого змісту пред'являв позивач відповідачу, позивач суду не довів. Більш того, позивач взагалі не надав суду доказів щодо пред'явлення відповідачу будь-яких рахунків (платіжних вимог-доручень).

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що за даними його бухгалтерського обліку він не має заборгованості перед позивачем.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази надаються сторонами та іншими учасниками процесу і суд не повинен замість сторони по справі доводити ці обставини.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, (ст.34 ГПК України).

Позивач не довів суду факт заборгованості відповідача перед позивачем по договору № 2-13/16-2004/81 від 12.03.2004. а додані до матеріалів справи докази, зокрема договір № 2-13/16-2004/81 від 12.03.2004 року, платіжні вимоги доручення, квитанція № 51160232 про прийом вантажу не є підтвердженням (доказом) отримання відповідачем товару, пред'явлення позивачем відповідачеві рахунків, існування простроченої заборгованості відповідача перед позивачем в сумі 938 грн. 76 коп.

Таким чином, місцевий господарський суд обґрунтовано відмовив  в позові позивачеві.

Сторони в судове засідання не з*явились, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги.

З огляду на вищевказане, висновки, викладені в рішенні господарського суду Сумської області відповідають чинному законодавству та фактичним обставинам справи, а мотиви позивача, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.49, 99, 101, п.1 ст.103, ст.ст.104, 105 ГПК України, судова колегія, -

постановила:

Рішення господарського суду Сумської області від 08.02.2007 р. по справі № 3/36-07 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя                                                Могилєвкін Ю.О.

судді                                                Пушай В.І.

Плужник О.В.