донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

10.04.2007 р.
справа №18/301в

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:
при секретарі:

Пивоварової О.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача:

Габова Ю.Ю. - по довір. від
01.02.07р. б/н,

від відповідача:  третя особа:

ОСОБА_2-по довір. від
24.06.05р.НОМЕР_1 ОСОБА_3 - по довір.24.06.05р.НОМЕР_1, 1. не з"вився 2.
не з"явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Відкритого акціонерного
товариства "Донецький завод з ремонту транспортного устаткування"
м. Донецьк

на рішення  господарського суду

Донецької області

від

13.02.2007 року

по справі

№18/301в

за позовом

Відкритого акціонерного
товариства "Донецький завод з ремонту транспортного устаткування"
м. Донецьк

до  треті особи

Приватного підприємця ОСОБА_1
смт. Мангуш Донецькоїобласті 1. Першотравнева районна державна адміністрація
смт. Мангуш Донецької області 2. Відкрите акціонерне товариство
спеціалізоване ремонтно-будівельне та монтажно-налагоджувальне підприємство
"Донецьккомунекологія" м. Донецьк

про

зобов'язання відповідача
відновити порушене право шляхом відновлення асфальтного покриття, яке ним
було зруйноване (відповідно змін)

Рішенням господарського суду
Донецької області від 13.02.07р. (головуючий: Мєзєнцев Є.І., судді: Морщагіна
Н.С., Склярук О.І.) відмовлено у задоволенні позову Відкритого акціонерного
товариства „Донецький завод по ремонту транспортного устаткування” м.
Донецьк  (далі по тексту -Товариство) до
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи  ОСОБА_1 смт. Мангуш Донецької області (далі
по тексту -Підприємець ), за участю третіх осіб без самостійних вимог на
предмет спору Першотравневої районної державної адміністрації смт. Мангуш
Донецької області (далі по тексту - Адміністрація) та Відкритого акціонерного
товариства спеціалізованого ремонтно - будівельного та монтажно
-налагоджувального підприємства „Донецьккомунекологія” м. Донецьк (далі по
тексту -Підприємство) про зобов'язання відновити порушене Підприємцем
асфальтове покриття (далі по тексту -покриття) загальною площею 0,0547га,
розташоване в селищі Мелекіно Першотравневого району Донецької області (згідно
заяви про зміну позову від 27.10.05р. т.2 а.с. 87-88).

В обґрунтування рішення
господарський суд посилався на те, що позивачем не доведені права на земельну
ділянку, на якій розташовано Покриття
та  що, саме Підприємець порушив
ці права.

Позивач не погодився з рішенням
суду першої інстанції і як в судовому засіданні так і в апеляційній скарзі
просить його скасувати, як таке, що винесене з порушенням норм як матеріального
так і процесуального права на підставі висновків, які не відповідають
матеріалам та фактичним обставинам справи. Зокрема заявник посилається на те,
що права на земельну ділянку, на якій розташовано покриття, належить йому на
підставі договору купівлі-продажу території з твердим покриттям від 25.06.03р.
(далі по тексту Договір купівлі-продажу), укладеного з Підприємством. Як вважає
заявник апеляційної скарги, перехід права власності на покриття, тягне
автоматичний перехід права власності на земельну ділянку, на якій воно
розташовано.

В апеляційній скарзі, а також під
час судового засідання відповідач навів і інші заперечення, які на його думку,
є підставою для скасування оскарженого рішення.

Треті особи у судове засідання не
з'явились та відзив до суду не надали незважаючи на те, що про час та місце
розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідач та його представник
відзив на апеляційну скаргу не надали, та у судовому засіданні проти її
задоволення заперечують і вважають рішення місцевого суду законним і
обґрунтованим.

Присутні в судовому засіданні
представники сторін пояснили, що можливо розглянути справу за відсутністю
третіх осіб, які не з'явились у судове засідання, за наявними матеріалами
справи, з чим судова колегія погодилась.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників сторін, Донецький апеляційний господарський
суд, -

В С Т
А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи,
між Підприємством та Товариством укладено договір від 25.06.03р.
купівлі-продажу території з твердим покриттям (т.1 а.с.11-12), за умовами
якого, Підприємство продає, а Товариство придбає за 1500грн. територію з
твердим покриттям (дороги, проїзди, тротуари, залізничні шляхи ) під умовним
позначенням А18 та 39 під кодом контуру 86.5, загальною площею 2102,99м2,
яка розташована в селищі Мелекіно Першотравневого району Донецької області.

Також, між Підприємцем та
Адміністрацією був укладений договір від 04.12.03р. оренди землі (т.1
а.с.85-89), згідно якого Адміністрація зобов'язується передати, а Підприємець
-прийняти,  строком на 20 років, у платне
користування земельну ділянку площею 0,0547га, розташовану в селищі Мелекіно
Першотравневого району. Державна реєстрація договору оренди, відповідно до
вимог ст. 18 Закону України „Про оренду землі”, здійснена 11.06.04р. за номером
НОМЕР_2.

Згідно розділу 2 вищезазначеного
договору, Підприємець отримав земельну ділянку для будівництва торгівельного
комплексу.

Звернувшись з позовом, Товариство
посилалось на  протизаконне встановлення
металевого вагону і приміщення будівничого матеріалу, у вигляді шлакоблока на
територію з твердим покриттям, площею 0,0547га, яка належить позивачу, що
призвело до обмеження прав користування і розпорядження майном.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 09.09.04р. (суддя Овсяннікова О.В.)  позовні вимоги були задоволені.

Не погодившись з рішенням суду
першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив
його скасувати.

Постановою Донецького апеляційного
господарського суду від 18.11.04р. зазначене рішення було залишено без змін, а
апеляційна скарга без задоволення.

У зв'язку із зверненням відповідача
з касаційною скаргою, Вищий господарський суд
постановою від 27.04.05р. скасував вищевказані рішення  та постанову, а матеріали справи направив на
новий розгляд до господарського суду Донецької області.

В своїй постанові Вищий
господарській суд звертає увагу на те, що судами першої та апеляційної
інстанції не розглянуто всебічно і повно всі обставини справи в  їх сукупності.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 10.11.05р. (суддя Сковородіна О.М.) задоволені позовні
вимоги Товариства.

Не погодившись з зазначеним
рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, яка постановою Донецького
апеляційного господарського суду від 17.04.06р. була залишена без задоволення,
а рішення господарського суду -без змін.

За результатами звернення
відповідача з касаційною скаргою, була прийнята постанова Вищого господарського
суду України від 13.09.06р., якою скасовані зазначені рішення і постанова,
а  справа направлена на новий розгляд до
господарського суду Донецької області, з вказівкою з'ясувати всі обставини
справи, дати належну юридичну оцінку доказам, правильно застосувати норми
матеріального права.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 13.02.07р. відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 101
Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах
справи докази в їх сукупності з врахуванням пояснень представників сторін,
судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на наступне.

Суд першої інстанції при винесенні
рішення з'ясував всі обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку та дійшов
правильного висновку про необґрунтованість позовних вимог. Тому, судова колегія
апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого суду, що викладені в
оскарженому рішенні, оскільки позивачем не доведено, що відповідач незаконно
набув права  на  земельну ділянку.

При цьому, як вбачається з плану
землекористування (т.1 а.с. 44-45), земельна ділянка, якою користується
Підприємець, частково розташована під Покриттям, належним Товариству, що вірно
встановлено господарським судом.

Крім того, позивачем як у
господарському суді, так  і  у судовому засіданні апеляційної інстанції не
надано доказів, які б визначали межі  знищення
чи пошкодження оспорюваного Покриття з вини відповідача.

Судова колегія не приймає до уваги
довід позивача, викладений в апеляційній скарзі, що права на земельну ділянку,
на якій розташовано Покриття автоматично переходять до нього, на підставі
договору купівлі-продажу від 25.06.03р., оскільки позивачем не доведено, що
зазначене покриття є об'єктом нерухомості, яке пов'язане із земельною ділянкою
відповідним нерозривним фундаментом, а його переміщення  призведе до зміни його призначення.

Також, судова колегія звертає увагу
на те, що Підприємцем права на користування земельною ділянкою набуті на
законних підставах, та їх законність не була оскаржена позивачем у судовому
порядку.

Тому, судова колегія перевіривши
усі доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що судом першої інстанції
при розгляді справи були повно та всебічно з'ясовані всі обставини, дана
належна юридична оцінка доказам наявним в матеріалах справи, з урахуванням всіх
зауважень, викладених Вищим господарським судом у постанові від 13.09.06р.

Відповідно до норм ст. 33
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заперечення позивача про неповне
з'ясування обставин справи апеляційною інстанцією до уваги не приймаються,
оскільки вони необґрунтовані.

Крім того, апеляційний суд під час
розгляду справи не встановив порушення або неправильного застосування судом
першої інстанції норм як процесуального так і матеріального права, тому
заперечення позивача в цій частині також є безпідставними.

Що стосується інших заперечень
позивача, то на думку судової колегії, вони також є недоведеними, оскільки не
спростовують правомірні висновки господарського суду, які викладені в
оскарженому рішенні.

Виходячи з вищенаведеного,
апеляційна інстанція дійшла висновку, що при винесенні оскарженого рішення,
місцевий суд дослідив всі обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку,
правильно застосував норми чинного законодавства та правомірно відмовив у
задоволенні позовних вимог.  Тому  рішення господарського суду Донецької області
від 13.02.07р. є законним, обґрунтованим і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102,
103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н
О В И В:

Рішення господарського суду
Донецької області від 13.02.2007р. по справі №18/301в - залишити без змін, а
апеляційну скаргу - без задоволення.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 7  прим.

1.
позивачу

1.
відповідачу

2.
третім  особам

1.  у  справу

1.
ДАГС

1. господарському суду