донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

30.01.2007 р.                                                                            справа №22/431

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого:
Величко Н.Л.

Суддів
Волкова Р.В.

при секретарі:
Запорощенка М.Д.

Поляковій В.Є.

За участю  представників сторін :

від позивача :
Фінк О.Е. –дов. б/н від 22.01.07.

від відповідача:
Кравченко О.Ю. –дов. №345 від 30.11.06.

від відповідача:
Шумова Н.В. –дов. №12/3с від 01.01.07.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м. Краматорську

на рішення господарського суду

Донецької області

від
21.12.2006 року

у справі
22/431 (суддя Волошинова Л.В.)

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрпромресурс”           м. Краматорськ

до

до
Державної податкової інспекції у м. Краматорську

Головного управління Державного казначейства України у Донецькій області м. Донецьк

про
стягнення  бюджетної заборгованості з ПДВ в сумі 399806,10 грн.

1.Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду

11.12.2006 року Товариство з обмеженою відповідальністю “Укрпромресурс”           м. Краматорськ звернулося з позовом до Державної податкової інспекції  у м. Краматорську та Управління Державного казначейства у Донецькій області про стягнення з Державного бюджету України суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за податковими деклараціями за березень, червень, липень, жовтень 2004 року, березень, серпень-грудень 2005 року, січень-жовтень 2006 року в  загальній сумі 339806,10 грн.

Справа порушена ухвалою суду від 11.12.2006 року.

Господарський суд ухвалою від 21.12.2006 року, у зв’язку з тим, що відповідно до наказу Державного казначейства України від 12.07.2006 року №343-к Управління Державного казначейства у Донецькій області було реорганізоване в Головне Управління Державного казначейства України у Донецькій області, на підставі статті 25 Господарського процесуального кодексу України здійснив процесуальне правонаступництво.

Рішенням по справі №22/431 від 21.12.2006 року господарський суд  Донецької області (суддя Волошинова Л.В.) позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрпромресурс” м. Краматорськ задовольнив частково.

Стягнув з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрпромресурс” м. Краматорськ бюджетну заборгованість з податку на додану вартість в сумі 304402,10 грн.

Стягнув з Державної податкової інспекції у м. Краматорську на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрпромресурс” м. Краматорськ  судові витрати по сплаті держмита в сумі 3044,02 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 89,84 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

2.Підстави з яких порушено питання про перегляд рішення

Державна податкова інспекція  у м. Краматорську не погодилась з прийнятим рішенням та подала апеляційну скаргу, в якій  просить його частково скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю “Укрпромресурс” м. Краматорськ повністю.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення судом першої інстанції винесено з порушенням норм матеріального права, а саме п.1.8 ст.1 Закону України №168/97 від 03.04.1997р. “Про податок на додану вартість”, згідно якого обов'язковою умовою для бюджетного відшкодування сум податку на додану вартість, у випадку прострочення відшкодування закон визначає наявність зайвої сплати податку, а не нарахованої суми ПДВ, заявленою до відшкодування.   Крім того, скаржник посилається на  підпункти 7.7.1, 7.7.5 пункту 7.7, підпункт 7.4.1 пункту 7.4 статті 7  Закону України “Про податок на додану вартість”, Накази ДПА України №196 від 24.04.2003 року “Щодо здійснення ефективного контролю за правомірністю відшкодування з бюджету сум ПДВ юридичним особам” та №376 від 26.08.1998 року “Про затвердження Методичних вказівок по організації порядку адміністрування відшкодування податку на додану вартість”.

Факт надмірної сплати податку встановлюється лише при підтвердженні зустрічною перевіркою постачальника факту внесення суми ПДВ, вказаної у податкових накладних, в податкову декларацію по ПДВ, і факту сплати постачальником податку до бюджету.

Зазначає про непідтвердженість зустрічними перевірками факту сплати податку на додану вартість по всьому ланцюгу постачальників.

3.Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав. Представник у судовому засіданні  проти апеляційної скарги заперечив, вважає рішення законним і обґрунтованим, а доводи,  викладені в апеляційній скарзі такими, що не можуть бути підставою для його скасування.

Відповідач, Головне управління Державного казначейства України у Донецькій області м. Донецьк, відзив на апеляційну скаргу також не надав. У судовому засіданні представник зазначив, що          відповідно до Порядку відшкодування податку на додану вартість затвердженого наказом ДПА України та Державним казначейством України №200/86 від 21.05.01р., зареєстрованого у Міністерстві Юстиції України від 08.06.01р.          №489/5680 органи Державного казначейства здійснюють відшкодування ПДВ тільки за висновком державної податкової інспекції або за рішенням суду. Вказує на те, що відповідні висновки від податкового органу не надходили, тому відсутні підстави для здійснення відшкодування.

4.Як встановлено судом першої інстанції та не оскаржується сторонами по справі

Відповідно до податкових декларацій та уточнюючих розрахунків Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрпромресурс” м. Краматорськ з податку на додану вартість за березень, червень, липень та жовтень 2004 р., позивачем було заявлено до відшкодування 240 867 грн., в тому числі по періодах:

-          березень 2004 р. –31 731 грн. (відшкодування цієї суми мало здійснюватися після погашення податкових зобов’язань платника протягом трьох наступних звітних періодів шляхом перерахування в рахунок інших платежів);

-          червень 2004 р. –40 191 грн. (відшкодування цієї суми мало здійснюватися після погашення податкових зобов’язань платника протягом трьох наступних звітних періодів шляхом повного перерахування в рахунок інших платежів);

-          липень 2004 р. –93 170 грн. (відшкодування цієї суми мало здійснюватися після погашення податкових зобов’язань платника протягом трьох наступних звітних періодів шляхом повного перерахування в рахунок інших платежів);

-          жовтень 2004 р. –75 775 грн. (відшкодування цієї суми мало здійснюватися після погашення податкових зобов’язань платника протягом трьох наступних звітних періодів шляхом повного перерахування в рахунок інших платежів).

Податковим органом була здійснена позапланова перевірка позивача з питань обґрунтованості пред’явлених до відшкодування з бюджету сум податку на додану вартість за березень, червень, липень, жовтень, грудень 2004 року, за наслідками якої складений акт перевірки від 18.03.2005 р. №6/23-111-1-30791861 (т.2, арк.45-67). Як вбачається із вказаного акту перевірки, податковим органом порушень з боку позивача вимог Закону України “Про податок на додану вартість” при формуванні податкового кредиту, а також визначенні сум, належних до відшкодування, за березень, червень, липень та жовтень           2004 року не виявлено.

Матеріали справи містять Довідки податкової служби про розмір залишку невідшкодованих сум податку на додану вартість, що рахується в бюджетній заборгованості позивача (т.3, арк.72-74, 76), із яких вбачається, що залишок невідшкодованих сум податку на додану вартість складає 194 401,10 грн., в тому числі по періодам:

-          березень 2004 р. –30 715,60 грн.;

-          червень 2004 р. –19 010,30 грн.;

-          липень 2004 р. –90 840,70 грн.;

-          жовтень 2004 р. –53 834,50 грн.

Підприємство проти факту часткового відшкодування йому податку на додану вартість не заперечує.

Відповідно до податкових декларацій, уточнюючих розрахунків та розрахунків сум бюджетного відшкодування Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрпромресурс”   м. Краматорськ з податку на додану вартість за серпень - грудень 2005 року позивачем було заявлено до відшкодування 3 473 грн., в тому числі по періодах:

-          серпень 2005 р. –170 грн. (актом позапланової документальної перевірки від 03.11.2005 р. №175/23-111-1-1-30791861 (т.2, арк.76-91) податковий орган зафіксував факт порушення підприємством вимог підпункту 7.7.2 пункту  7.7 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування за серпень 2005 р. на 62 грн. Підприємство проти цього факту не заперечує. Згідно з декларацією ця сума була заявлена до відшкодування шляхом перерахування на рахунок підприємства в установі банку);

-          вересень 2005 р. –1037 грн. (згідно з поданими до податкового органу 19.10.2005 р. та 07.12.2006 р. заявами бюджетне відшкодування в сумі 1 037 грн. має бути перераховане на рахунок підприємства в установі банку);

-          жовтень 2005 р. –1827 грн. (згідно з поданою до податкового органу заявою бюджетне відшкодування в сумі 1827 грн. має бути перераховане на рахунок підприємства в установі банку. Як вбачається з наявного в матеріалах справи акту позапланової перевірки від 16.12.2005 р. №360/23-111-1-30791861 (т.2, арк.96-109), податковий орган підтвердив факт наявності у підприємства на відшкодування суми податку на додану вартість за жовтень 2005 р. лише у розмірі 1 694 грн.);

-          листопад 2005 р. –204 грн. (згідно з декларацією ця сума була заявлена до відшкодування шляхом зменшення податкових зобов’язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів. Згідно з поданою 07.12.2006 р. до податкового органу заявою бюджетне відшкодування в сумі 204 грн. має бути перераховане на рахунок підприємства в установі банку);

-          грудень 2005 р. –235 грн. (згідно з декларацією ця сума була заявлена до відшкодування шляхом зменшення податкових зобов’язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів. Згідно з поданою 07.12.2006 р. до податкового органу заявою бюджетне відшкодування в сумі 235 грн. має бути перераховане на рахунок підприємства в установі банку).

Підприємством при визначенні ціни позову зауваження податкового органу були враховані, в результаті чого до стягнення заявлено лише 3278 грн.

Відповідно до податкових декларації, уточнюючих розрахунків та розрахунків сум бюджетного відшкодування Товариства з обмеженою відповідальністю “Укрпромресурс”  м. Краматорськ з податку на додану вартість за січень –жовтень 2006 р. позивачем було заявлено до відшкодування 145866 грн., в тому числі по періодах:

-          січень 2006 р. –50 484 грн. (згідно з поданою 09.02.2006 р. до податкового органу заявою бюджетне відшкодування в сумі 50484 грн. має бути перераховане на рахунок підприємства в установі банку. Згідно з актом позапланової перевірки від 17.03.2006 р.               № 310/23-6-30791861 (т.2, арк. 116-128) внаслідок порушення вимог підпункту 7.7.2 пункту 7.7. статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” підприємство зависило заявлену до відшкодування суму податку на додану вартість на 50484 грн.

Державна податкова інспекція у м. Краматорську листом від 29.03.2006 року                      №12701/10/23-6 (т.2, арк. 131), в подальшому погодилась з правильністю визначення платником суми бюджетного відшкодування.

-          лютий 2006 р. –185 грн. (згідно з декларацією ця сума була заявлена до відшкодування шляхом зменшення податкових зобов’язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів. Згідно з поданою 07.12.2006 р. до податкового органу заявою бюджетне відшкодування в сумі 185 грн. має бути перераховане на рахунок підприємства в установі банку);

-          березень 2006 р. –763 грн. (згідно з декларацією ця сума була заявлена до відшкодування шляхом зменшення податкових зобов’язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів. Згідно з поданою 07.12.2006 р. до податкового органу заявою бюджетне відшкодування в сумі 763 грн. має бути перераховане на рахунок підприємства в установі банку);

-          квітень 2006 р. –19963 грн. (згідно з декларацією ця сума була заявлена до відшкодування шляхом зменшення податкових зобов’язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів. Згідно з поданою 07.12.2006 р. до податкового органу заявою бюджетне відшкодування в сумі 19963 грн. має бути перераховане на рахунок підприємства в установі банку);

-          травень 2006 р. –32301 грн. (згідно з декларацією ця сума була заявлена до відшкодування шляхом зменшення податкових зобов’язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів. Згідно з поданою 07.12.2006 р. до податкового органу заявою бюджетне відшкодування в сумі 32023 грн. має бути перераховане на рахунок підприємства в установі банку);

-          червень 2006 р. –2527 грн. (згідно з декларацією ця сума була заявлена до відшкодування шляхом зменшення податкових зобов’язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів. Згідно з поданою 07.12.2006 р. до податкового органу заявою бюджетне відшкодування в сумі 2 388 грн. має бути перераховане на рахунок підприємства в установі банку);

-          липень 2006 р. –15635 грн. (згідно з декларацією ця сума була заявлена до відшкодування шляхом зменшення податкових зобов’язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів. Згідно з поданою 07.12.2006 р. до податкового органу заявою бюджетне відшкодування в сумі 15635 грн. має бути перераховане на рахунок підприємства в установі банку);

-          серпень 2006 р. –125 грн. (згідно з декларацією ця сума була заявлена до відшкодування шляхом зменшення податкових зобов’язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів. Згідно з поданою 07.12.2006 р. до податкового органу заявою бюджетне відшкодування в сумі 125 грн. має бути перераховане на рахунок підприємства в установі банку);

-          вересень 2006 р. –23 673 грн. (згідно з декларацією ця сума була заявлена до відшкодування шляхом зменшення податкових зобов’язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів. Згідно з поданою 07.12.2006 р. до податкового органу заявою бюджетне відшкодування в сумі 23 673 грн. має бути перераховане на рахунок підприємства в установі банку);

-          жовтень 2006 р. –210 грн. (згідно з декларацією ця сума була заявлена до відшкодування шляхом зменшення податкових зобов’язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів. Згідно з поданою 07.12.2006 р. до податкового органу заявою бюджетне відшкодування в сумі 210 грн. має бути перераховане на рахунок підприємства в установі банку).

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи встановлених судом.

5. Доводи  апеляційної інстанції при прийнятті постанови

Механізм нарахування та випадки відшкодування податку на додану вартість визначені у  статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”.

Пунктом 1.8 статті 1 даного Закону надане поняття “бюджетного відшкодування” як суми, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету в зв'язку з надмірною сплатою у випадках, визначених цим Законом.

Щодо суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за податковими деклараціями за березень, червень, липень, жовтень 2004 року та березень 2005 року судова колегія вважає за необхідне зазначити наступне.

Підпунктом 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997 р. № 168/97-ВР зі змінами та доповненнями (в редакції п. 7.7 ст. 7 Закону, яка була чинною до 01.06.2005 р., тобто на час формування підприємством податкового кредиту) (далі Закон “Про ПДВ”) суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-яким продажем товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

У відповідності до підпункту 7.7.3 пункту 7.7 даної статті Закону у разі коли за результатами звітного періоду сума, визначена згідно з підпунктом 7.7.1 цієї статті, має від'ємне значення, така сума підлягає відшкодуванню платнику податку з Державного бюджету України протягом місяця, наступного після подачі декларації.

Підставою для отримання відшкодування є дані тільки податкової декларації за звітний період.

Суми, що не відшкодовані платнику податку протягом визначеного у цьому пункті строку, вважаються бюджетною заборгованістю. На суму бюджетної заборгованості нараховуються проценти на рівні 120 відсотків від облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент її виникнення, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Платник податку має право у будь-який момент після виникнення бюджетної заборгованості звернутися до суду з позовом про стягнення коштів бюджету та притягнення до відповідальності посадових осіб, винних у несвоєчасному відшкодуванні надмірно сплачених податків.

Порядком відшкодування податку на додану вартість, затвердженим спільним наказом Державної податкової адміністрації України та Державного казначейства України від 02.07.1997 р. № 209/72 (в редакції наказу Державної податкової адміністрації України, Державного казначейства України від 21.05.2001 р. № 200/86), у пункті 4.1 встановлено, що  відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками податкових органів або за рішенням суду.

Матеріали справи не містять доказів того, що податковий орган  своєчасно сформував та направив до органів державного казначейства висновки про відшкодування позивачу податку на додану вартість за деклараціями за березень, червень, липень та жовтень 2004 року, доказів направлення заявлених в цих деклараціях до відшкодування сум податку на додану вартість в рахунок погашення інших платежів також не надано.

З огляду на це, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позов в частині стягнення бюджетної заборгованості з податку на додану вартість в сумі 194401,10 грн.

За цих же підстав господарський суд правильно стягнув з Державного бюджету України бюджетну заборгованість з податку на додану вартість в сумі 56678 грн., заявлену позивачем в декларації з податку на додану вартість за березень 2005 року (залишок невідшкодованої суми).

Щодо суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за податковими деклараціями за серпень-жовтень 2005 року, січень 2006 року судова колегія вказує на таке.

З 01.06.2005 року діє нова редакція пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість”.

Підпунктами 7.7.1 та 7.7.2 пункту 7.7 наведеної статті Закону передбачено, що сума податку, яка підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

У відповідності до підпункту 7.7.4 пункту 7.7 статті 7 Закону “Про ПДВ” платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку в п'ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття, для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності, та оригіналів п'ятих основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Згідно з підпунктом 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 даного Закону протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов'язаний у п'ятиденний термін після закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт проведення податковим органом відповідних перевірок позивача.

Однак, доказів формування та направлення податковою службою до органів державного казначейства відповідних висновків відповідачем не надано.

Беручи до уваги викладене, суд апеляційної інстанції погоджується із господарським судом стосовно задоволення позову в частині  стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 53323 грн. (податкові декларації з податку на додану вартість за серпень, вересень та жовтень 2005 року, січень 2006 року).

Щодо суми бюджетної заборгованості з податку на додану вартість за податковими деклараціями за листопад-грудень 2005 року, лютий-жовтень 2006 року.

Як вбачається із вказаних податкових декларацій позивача з податку на додану вартість визначені в них суми податку на додану вартість були заявлені платником податків до відшкодування шляхом зменшення податкових зобов’язань з податку на додану вартість наступних податкових періодів.

Законом “Про ПДВ” у підпункті 7.7.3 пункту 7.7 статті 7 встановлено, що платник податку може прийняти самостійне рішення про зарахування належної йому повної суми бюджетного відшкодування у зменшення податкових зобов'язань з цього податку наступних податкових періодів. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за наслідками звітного періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. При прийнятті такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних податкових періодів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що господарський суд правомірно відмовив у задоволенні позову в частині стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в сумі 95404 грн. за вказаними вище податковими деклараціями.

З огляду на зазначене, господарський суд правильно задовольнив позов частково, а доводи скаржника спростовуються вищенаведеним та матеріалами справи.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Донецької області відповідає діючому законодавству та фактичним обставинам справи, а мотиви з яких надана апеляційна скарга не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Рішення господарського суду Донецької області по справі №22/431 від 21.12.2006 року залишити без змін, а апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Краматорську - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом місяця до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд.

Головуючий

Судді:

Надруковано  6 примірників:

1 –у справу, 3 –сторонам ;

1 –ДАГС, 1 –ГС Донецької обл.