ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

"08" травня 2007 р.                                                           Справа № 13/149-АП-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Закритого акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" в особі Херсонської філії

до Суворовського відділу Державної виконавчої служби Херсонського міського управління юстиції

за участю:

3-ї особи без самостійних вимог на стороні відповідача –Товариства з обмеженою відповідальністю „Ваке-Плюс”,

представників сторін:

позивача –Каримової Н.С. (представника за дорученням),

відповідача –Петраш В.В.  (головного державного виконавця),

3-ї особи –Акопян Т.В. (директора), Лучко В.М. (представника за дорученням),

про:

1) визнання недійсними дій відповідача щодо проведення 14 вересня 2000 року прилюдних торгів з продажу ТОВ „Ваке-Плюс” нерухомого майна –будівлі, площею 837,6 м2, розташованого по вулиці Полякова,  буд. 3,  у м. Херсоні;

2) визнання недійсним акту від 14 вересня 2000 року про проведення прилюдних торгів № 078 з продажу ТОВ „Ваке-Плюс” нерухомого майна –будівлі, площею 837,6 м2, розташованого по вулиці Полякова,  буд. 3,  у м. Херсоні;

3) визнання недійсними дій відповідача щодо проведення 12 березня 2001 року прилюдних торгів з продажу ТОВ „Ваке-Плюс” рухомого майна –обладнання хімчистки та пральні, розташованого по вулиці Полякова,  буд. 3,  у м. Херсоні;

4) визнання недійсним акту –протоколу прилюдних торгів № 97 від 12 березня 2001 року з продажу ТОВ „Ваке-Плюс” за лотом № 1 рухомого майна –обладнання хімчистки та пральні, розташованого по вулиці Полякова,  буд. 3,  у м. Херсоні;

5) визнання недійсним акту проведення аукціону від 12 березня 2001 року з продажу ТОВ „Ваке-Плюс” за лотом № 1 рухомого майна –обладнання хімчистки та пральні, розташованого по вулиці Полякова,  буд. 3,  у м. Херсоні;

в с т а н о в и в:

За змістом позовної заяви (а.с. 2-7) та заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 18-19) позовні вимоги ґрунтуються на положеннях статей 55, 61, 62, 64, 66  Закону України „Про виконавче провадження”, пунктів 5, 6, 14, 16 наказу Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №  68/5 „Про затвердження Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна”, за якими, на думку позивача, державний виконавець зобов’язаний був поінформувати позивача про проведення торгів, чого зроблено не було, а крім того позивач вважає, що реалізація майна відбулася за ціною, котра не відповідає вимогам виконавчих документів.

Відповідачем зазначені вимоги не визнаються з посиланням на недоведеність тверджень позивача про допущені порушення, а також на пропуск річного строку звернення до суду з даним позовом, встановлений статтею 99 КАС України.

3-ю особою також висловлена позиція про необхідність застосування названого строку, а також ним зазначено про необґрунтованість вимог позивача через відсутність порушень законодавства при реалізації майна. Поряд з цим нею зазначено про відсутність правових підстав для заявлення позивачем такого позову через відсутність як такої кредиторської заборгованості ТОВ „Тарком” –особи, чиє майно реалізовувалось з прилюдних торгів, перед Банком, оскільки ухвалою господарського суду Херсонської області від 19 липня 2002 року у справі № 12/1-Б про банкрутство ТОВ „Тарком” останнє ліквідоване із затвердженням ліквідаційного балансу, у зв’язку з чим відповідно до частини 6 статті 31 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” його вимоги, котрі не були повністю задоволені через недостатність майна  являються погашеними.

Згідно до позовної заяви вимоги позивача були спрямовані до відповідача –Державної виконавчої служби у Суворовському районі міста Херсона. Проте, наказом Міністерства Юстиції України № 1482/к від 14 серпня 2005 року ліквідовано серед інших відділи державної виконавчої служби районних у містах управлінь юстиції. В подальшому наказом Державної виконавчої служби Херсонської області № 3 від 27 жовтня 2005 року у складі Державної виконавчої служби Херсонської області утворено Державну виконавчу службу  серед інших у районах міста Херсона, а саме  й Суворовський  відділ Державної виконавчої служби Херсонського міського управління юстиції. При цьому слід зазначити, що питання правонаступництва у вказаних наказах не визначено, що також підтверджується листом Департаменту Державної виконавчої служби за вихідним № 25/7-33-694 від 14 лютого 2006 р.

В той же час приймаючи до уваги той факт, що виконавчі провадження, які здійснювалися попереднім відділом ДВС передані новоствореному –Суворовському відділу Державної виконавчої служби Херсонського міського управління юстиції, саме останній підлягає залученню до участі у справі в якості відповідача з дотриманням вимог статті 52 КАС України, тобто за згодою позивача, отриманою під час судового розгляду справи, з одночасним виключенням зі складу відповідачів –Державної виконавчої служби у Суворовському районі міста Херсона. Приймаючи до уваги, що представник виконавчої служби  Петраш В.В. приймав участь в судовому засіданні саме за дорученням  Суворовському відділу Державної виконавчої служби Херсонського міського управління юстиції, подавши відповідний відзив на позов, окрема ухвала щодо такої заміни не виносилась, вона здійснена в усній формі під час судового розгляду справи в засіданні, яке відбулося 10 квітня.

Під час судового розгляду справи позивачем заявлено клопотання про залучення до участі у справі в якості відповідача Головне Управління юстиції в Херсонській області. Дане клопотання судом відхилено у зв’язку з відсутністю правових підстав для його задоволення.

Згідно до положень статті 6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України. У зв’язку з тим, що за пунктом 1 вказаних Прикінцевих положень КАС України набрав чинності з 1 вересня 2005 року, судове рішення за даною справою винесено з дотриманням вимог КАС України.

Крім викладено з матеріалів справи слідує, що 6 вересня 1997 року між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю „Заря” було укладено нотаріально посвідчений договір застави, відповідно до умов якого позивач отримав у заставу  серед іншого частину будівлі, площею 837,6 м2, належних Товариству з обмеженою відповідальністю „Тарком” за реєстраційним посвідченням від 16 грудня 1996 року, за адресою: м. Херсон, вул. Полякова, 3. За містом цього договору майно передавалось в заставу з метою забезпечення виконання зобов’язань з боку ТОВ „Тарком” за кредитним договором № 77202 від 6 серпня 1997 року щодо повернення суми отриманого кредиту та процентів за ним.

Через невиконання ТОВ „Тарком” взятих на себе зобов’язань за кредитною угодою позивачем шляхом отримання виконавчого напису нотаріуса, свідченням чого є лист Державної виконавчої служби у Суворовському районі м. Херсона за вихідним № 35280 від 30 серпня 2006 року, було звернено стягнення заборгованості в розмірі 195171,94 грн на заставлене нерухоме майно, а саме частину будівлі, площею 837,6 м2, належних ТОВ „Тарком” за реєстраційним посвідченням від 16 грудня 1996 року, за адресою: м. Херсон, вул. Полякова, 3.

На підставі цього виконавчого листа порушено виконавче провадження, в межах якого здійснена реалізація вказаного нерухомого майна. Так, згідно до акту про проведення прилюдних торгів від 14 вересня 2000 року Відділом державної виконавчої служби Суворовського районного управління юстиції реалізовано частину будівлі, площею 837,6 м2, за вказаною адресою переможцю торгів –ТОВ „Ваке-Плюс”. Ця реалізація позивачем поза межами даної справи не оскаржувалась.

Крім названого договору між позивачем та ТОВ „Тарком” були також укладені договори застави рухомого майна, а саме від 24 листопада 1997 року та 4 червня 1998 року, за якими передано обладнання хімчистки та пральні, розташованого по вулиці Полякова,  буд. 3,  у м. Херсоні.

У зв’язку з невиконанням ТОВ „Тарком” взятих на себе зобов’язань за кредитною угодою щодо повного погашення заборгованості позивач звернувся до арбітражного суду Херсонської області про стягнення 266200 грн. За результатами розгляду справи позивачу видано відповідний наказ № 1/89 від 10 січня 2000 року про стягнення цієї суми за рахунок заставленого майна за договорами застави від 24.11.1997 р. та 04.06.1998 р.

На підставі виданого судом наказу, як вбачається з листа Державної виконавчої служби у Суворовському районі м. Херсона за вихідним № 35280 від 30 серпня 2006 року, виконавчою службою було порушено виконавче провадження про стягнення названої суми. На даний час у зв’язку із закінченням строку зберігання виконавче провадження знищено, а сам акт такого знищення відсутній, що вбачається з листа Суворовського відділу ДВС Херсонського МУЮ  за вихідним № 15827 від 7 травня 2007 року.

За змістом оспорюваних протоколу прилюдних торгів № 97 від 12.03.2001 року, акту проведення аукціону від 12.03.2001 року Херсонською філією СДП „Укрспецюст”  проведно аукціон з реалізації арештованого виконавчою службою майна, що належало ТОВ „Тарком”, котре складало в собі обладнання хімчистки та пральні, розташованого по вулиці Полякова,  буд. 3,  у м. Херсоні.

З викладеного вбачається, що виконавче провадження в межах якого здійснювались оспорювані виконавчі дії порушено на виконання рішення арбітражного суду Херсонської області.

Відповідно до положень статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

В той же час статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України визначено, що скарги на дії чи бездіяльність Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником протягом 10 днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Викладені правові позиції вказують на помилковість обраного позивачем способу захисту порушених прав щодо визнання недійсними дій відповідача по проведенню 12 березня 2001 року прилюдних торгів з продажу ТОВ „Ваке-Плюс” рухомого майна –обладнання хімчистки та пральні, розташованого по вулиці Полякова,  буд. 3,  у м. Херсоні, а також визнання недійсним акту проведення аукціону від 12 березня 2001 року з продажу ТОВ „Ваке-Плюс” за лотом № 1 рухомого майна –обладнання хімчистки та пральні, розташованого по вулиці Полякова,  буд. 3,  у м. Херсоні.

Зокрема такий спосіб встановлено названою статтею 121-2 ГПК України, а тому провадження у справі в цій частині підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 КАС України, за якою суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Поряд з викладеним з матеріалів справи слідує, що 27 листопада 2001 року позивач звернувся до господарського суду Херсонської області із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство та визнання банкрутом ТОВ „Тарком” у зв’язку з несплатою заборгованості на наказом арбітражного суду Херсонської області № 1/89. При цьому з тексту заяви вбачається, що 11 квітня 2001 року виконавче провадження по стягненню з боржника заборгованості за вказаним наказом суду закінчено за відсутності майна боржника.

В подальшому ухвалою господарського суду Херсонської області у справі № 12/1 від 19 липня 2002 року ліквідовано ТОВ „Тарком”, а провадження у справі припинено, в зв’язку з чим у відповідні до частини 6 статті 31 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” вимоги позивача, котрі не були повністю задоволені через недостатність майна  являються погашеними.

За таких обставин, зважаючи на відсутність заборгованості ТОВ „Тарком” перед  позивачем, останній, починаючи за дати припинення провадження у справі про банкрутство, втратив право, яке могло бути захищеним в адміністративному порядку щодо оскарження дій державного виконавця та прийнятих ним актів, у випадку наявності заборгованості.

На підставі викладеного позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки в задоволенні вимог відмовлено сплачений позивачем судовий збір в розмірі 17 грн відноситься на нього, а сума надлишково сплаченого державного мита в розмірі 68 грн підлягає поверненню.

Керуючись статтями 157, 158-163, пунктом 3 Прикінцевих та Перехідних положень КАС України,

п о с т а н о в и в :

1.Провадження у справі в частині визнання недійсними дій по проведенню 12 березня 2001 року прилюдних торгів з продажу ТОВ „Ваке-Плюс” рухомого майна –обладнання хімчистки та пральні, розташованого по вулиці Полякова,  буд.. 3,  у м. Херсоні, а також визнання недійсним акту проведення аукціону від 12 березня 2001 року з продажу ТОВ „Ваке-Плюс” за лотом № 1 рухомого майна –обладнання хімчистки та пральні, розташованого по вулиці Полякова,  буд.. 3,  у м. Херсоні закрити.

2.В іншій частині позову в задоволенні позовних вимог відмовити.

3. Повернути Закритому акціонерному товаристу Кометційний банк "Приватбанк" в особі Херсонської філії надлишково сплачене державне мито в розмірі 68 грн. Видати довідку.

4.Роз’яснити сторонам, що дана постанова набирає законної сили  після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не буде подано. Якщо буде подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не буде подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі  подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Дата підпису постанови –10 травня 2007 року

Суддя                                                                  М.К. Закурін