ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

21.03.07                                                                                           Справа  № 4/2449-17/341

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді                                      Мурської Х.В.

суддів                                                          Давид Л.Л.

Краєвської М.В.

розглянув матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Жерех», м. Львів, без номера та без дати

на рішення Господарського суду Львівської області від 05.12.2006 року

у справі № 4/2449-17/341, суддя Ділай У.,

за позовною заявою Закритого акціонерного товариства «КАШТАН ТРЕЙД», м. Львів

до відповідача  -  Товариства з обмеженою відповідальністю «Жерех», м. Львів

про стягнення 2 954 грн. 93 коп. боргу,

за участю представників

від Позивача: Іванова Ю.Б. - юрисконсульт;

від Відповідача: Карп’як О.О. - представник.

Представникам сторін роз’яснено права та обов’язки, передбачені ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 20.03.2007 року матеріали справи № 4/2449-17/341 та апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Жерех»передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді –Мурської Х.В., суддів –Давид Л.Л. та Кордюк Г.Т.

Заяв про відвід колегії суддів не поступало.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 05.12.2006 року у справі № 4/2449-17/341 задоволено позовні вимоги Закритого акціонерного товариства «КАШТАН ТРЕЙД», м. Львів про стягнення з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Жерех», м. Львів 2 954 грн. 93 коп. боргу, з яких 2 778 грн. 16 коп. –основна сума боргу, 110 грн. 86 коп. –пеня, 65 грн. 21 коп. –штраф, за рахунок ТОВ «Жерех»Позивачу відшкодовано понесені ним судові витрати.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що Позивачем доведено належними доказами факт поставки Відповідачу товару на загальну суму 3 778 грн. 16 коп., з яких 1 000 грн. сплачені Відповідачем 15.11.2006 року, а тому вимоги Позивача щодо невиконання ТОВ «Жерех»взятих на себе зобов’язань згідно договору поставки від 13.12.2005 року № А-327 є обґрунтованими та такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Жерех»звернулось до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Львівської області  від  05.12.2006 року у даній справі скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Закрите акціонерне товариство «Каштан Трейд» у відзиві на апеляційну скаргу заперечило проти доводів Скаржника, просить оскаржуване судове рішення залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення з підстав, викладених у ньому.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про те, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а  також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Місцевим господарським судом встановлено, що 13 грудня 2005 року між ЗАТ «Каштан Трейд» (Постачальник) та ТОВ «Жерех»(Покупець) укладено Договір поставки № А-327, згідно з п. 1.1. якого Постачальник (Позивач по справі), зобов’язується передати у зумовлені строки  Покупцю товар, а Покупець  в свою чергу – прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму. Найменування, асортимент, кількість та ціна товару погоджується Сторонами у заявці на поставку та зазначається в накладній, яка є невід’ємною частиною Договору (п. 3.1. Договору). Поставка, відповідно до п. 5.3. Договору, проводиться силами та за рахунок Постачальника, або, за бажанням Покупця, шляхом самовивозу зі складу Постачальника, при цьому (п. 5.5. Договору) датою передачі товару вважається дата прийому-передачі товару, зазначена у відповідній накладній.

Як на підставу своїх вимог Скаржник покликається на ту обставину, що вчасно та в повній мірі виконав зобов’язання за Договором поставки, сплативши на рахунок Позивача 5 900 грн. згідно виставлених накладних, а тому, на його переконання, місцевим господарським судом безпідставно задоволено позов ТОВ «Жерех».

Проте, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду не може погодитись з даними твердженнями Скаржника з огляду на наступне.

У відповідності до вимог ст. 712 ЦК України та згідно з п. 1.1. укладеного Договору, основними обов’язками Покупця (Відповідача) є прийом та оплата товару, який є предметом Договору. Згідно з п. 6.2. Договору, Покупець сплачує вартість поставленого товару протягом 21 (двадцяти одного) календарного дня з дати прийому-передачі товару. Датою оплати товару вважається дата надходження відповідної суми на банківський рахунок або до каси Постачальника.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем у період з 13 грудня 2005 року по 15 вересня 2006 року поставлено Відповідачу  Товари згідно наступних накладних: № 02080071 від 27 липня 2006 року на суму 2 139 грн. 91 коп., № 02090338 від 29 липня 2006 року на суму 964 грн. 02 коп.,  № 02090327 від 29 липня 2006 року на суму 250 грн. 92 коп., №02280217 від 16 серпня 2006 року на суму 2 195 грн. 10 коп., №02280190 від 16 серпня 2006 року на суму 1 887 грн. 95 коп., № 02280189 від 16 серпня 2006 року на суму 700 грн. 09 коп.

15 вересня 2006 року Відповідачу було надіслано претензію у зв’язку з протермінуванням оплати за поставлений товар з боку Постачальника (докази надіслання наявні в матеріалах справи).

На момент пред’явлення претензії Відповідачем проведено часткову оплату по накладній № 02080071 від 27 липня 2006 року на суму 2 139 грн. 91 коп. в розмірі 959 грн. 83 коп.

18 вересня 2006 року Відповідачем здійснено оплату за поставлений товар в розмірі 3 400 грн. 00 коп. за товар згідно накладної № 1020144 від 27 липня 2006 року, що підтверджується Довідкою ЛОД ВАТ «Райффайзен банк «Аваль»про поступлення коштів на розрахунковий рахунок ЗАТ «Каштан Трейд».

Оскільки, накладна від 27 липня 2006 року вже була частково проплачена, то перераховані Відповідачем кошти в розмірі 3 400 грн. 00 коп. правомірно зараховані Позивачем як оплата за поставлений товар згідно накладних № 02090338 від 29 липня 2006 року на суму 964 грн. 02 коп., № 02090327 від 29 липня 2006 року на суму 250 грн. 92 коп. та як часткова оплата в розмірі 1 004 грн. 98 коп. по накладній № 02280217 від 16 серпня 2006 року на суму 2 195 грн. 10 коп.

Враховуючи те, що до 8 листопада 2006 року (момент подання позову) Відповідачем  розрахунки за поставлений товар згідно накладних № 02280217 від 16 серпня 2006 року на суму 2 195 грн. 10 коп.; № 02280190 від 16 серпня 2006 року на суму 1 887 грн. 95 коп.; № 02280189 від 16 серпня 2006 року на суму 700 грн. 09 коп. не проводились, то Позивачем правомірно заявлено позов про стягнення заборгованості в розмірі 3 778 (три тисячі сімсот сімдесят вісім) грн. 16 коп.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Місцевим господарським судом правомірно встановлено, що Відповідачем порушено умови Договору в частині розрахунків за поставлений товар, що є його обов’язком відповідно до вимог законодавства України та умов укладеного Сторонами Договору.

У відповідності до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання). Порушення боржником, взятих на себе зобов’язань призводить до настання певних правових наслідків, які полягають у застосуванні встановлених законом та договором мір відповідальності (ст. 611 ЦК України).

Згідно з п. 8.5. Договору, в разі прострочення Покупцем оплати товару Постачальник має право вимагати, а Покупець зобов’язаний сплатити проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 10 % річних, які нараховуються на суму заборгованості Покупця за весь період користування ним грошовими коштами, які належать до сплати Постачальнику. За порушення грошових зобов’язань за цим договором винна сторона сплачує постраждалій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми невиконаного грошового зобов’язання за кожний день порушення виконання (п. 8.4. Договору).

Таким чином, загальна сума заборгованості Відповідача перед Позивачем станом на 8 листопада 2006 року становила 3 954 грн. 23 коп., зокрема: основна сума боргу - 3 778 грн. 16 коп.; сума пені, нарахованої на підставі п. 8.4. Договору - 110 грн. 86 коп.; сума штрафу, нарахованого на підставі п. 8.5 Договору - 65 грн. 21 коп.

5 грудня 2006 року Позивачем подано заяву про зміну позовних вимог, оскільки 15 листопада 2006 року на розрахунковий рахунок останнього Відповідачем було перераховано 1 000 грн.00 коп.

Твердження Скаржника про те, що дану заяву судом не було враховано, не відповідають дійсності, оскільки в тексті рішення судом зазначено коли саме, і в якому розмірі було здійснено часткове погашення боргу.

Крім того, твердження Скаржника про те, що ним вчасно та повній мірі виконано зобов’язання по Договору поставки є неправомірними, оскільки лише після прийняття судового рішення у даній справі Відповідачем 6 грудня 2006 року проведено оплату за поставлений товар на суму 500 грн. 00 коп., 12 грудня 2006 року - на суму 1 000 грн. 00 коп., 9 січня 2007 року (після подання апеляційної скарги) - на суму 1 278 грн. 16 коп.

У відповідності до вимог ст. 33  ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі  яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору ( ч. 1 ст. 32 ГПК України).

За таких обставин, оцінивши наявні в матеріалах справи та додатково подані докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відповідність рішення Господарського суду Львівської області  законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи, а тому не вбачає підстав для скасування такого.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд , П О С Т А Н О В И В :

1.          Рішення Господарського суду Львівської області  від  05.12.2006 року у справі №  4/2449-17/341 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

2.          Постанова набирає чинності з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи повернути місцевому господарському суду.

Головуючий-суддя                                                                            Мурська Х.В.

Суддя                                                                                                   Давид Л.Л.

Суддя                                                                                                  Краєвська М.В.