ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.07                                                                                        Справа №  22/116/07

Суддя

Позивач:

Закрите акціонерне товариство “Підприємство промислового залізничного транспорту”,
69600, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, 1

Відповідач:

Товариство з обмеженою відповідальністю “ДЖАЙВ”,
69009, м. Запоріжжя, вул. Вроцлавська, 82

Про:
стягнення  1800,00 грн.

Суддя Скиданова Ю.О.

Представники

Позивача:
Сиплівчак –довіреність №10/10-01 від 10.10.2006 р.

Відповідача:
Не з’явився

Сутність спору

До господарського суду Запорізької області звернулося закрите акціонерне товариство “Підприємство промислового залізничного транспорту” (надалі позивач) про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю “ДЖАЙВ” (далі відповідач) 1800,00 грн. -  заборгованості з орендної плати за договором оренди №3 від 30.01.2006 р.

Ухвалою суду від 26.02.2007 р. порушено провадження у справі №22/116/07, судове засідання призначено на 05.04.2007р.

05.04.2007 р. в судовому засіданні в порядку ст. 85 ГПК України суддею оголошено вступну та резолютивну частини рішення (за згодою представника позивача).

Позивач підтримує позовні вимоги з підстав викладених у позові, як на підстави в обґрунтування позову посилається на  умови укладеного між сторонами договору оренди №3 від 30.01.2007 р., ст. ст. 526, 610, 762 ЦК України.

Представник відповідача в судове засідання не з’явився, про причини неявки  суд не повідомив. Відповідач без поважних причин не виконав вимоги суду, викладені в ухвалі від 26.02.2007р., яка була направлена на адреси сторін у встановлений законом строк, на адресу суду поштовим відділенням не поверталася, що свідчить про те, що сторони належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи.

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України № 04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Згідно ст. 28 ГПК України, керівник підприємства зобов’язаний направити компетентного, повноважного представника в судове засідання, або самому прийняти участь у розгляді справи.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони  зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав  і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного  та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи вище викладене, суд вирішив розглянути спір в встановлений ст. 69 ГПК України строк.

Представник позивача заявив клопотання про відмову від здійснення фіксації судового процесу технічними засобами фіксації, яке судом задоволено.

Розглянувши наявні матеріали справи та надані оригінали документів, заслухавши  представника позивача, суд встановив: що 30.01.2006 р. між сторонами укладено договір оренди №3 (надалі договір), відповідно до умов якого, орендодавець (позивач у справі) передає, а орендар (відповідач у справі) приймає у тимчасове володіння та користування не житлове приміщення (надалі орендоване майно) для розміщення в ньому ділового офісу з метою виконання своєї статутної діяльності (п1.1. Договору).

Прийом прийняття орендованого приміщення здійснюється на підставі двостороннього акту, підписаного сторонами. Орендоване приміщення вважається  переданим в оренду з моменту підписання акту приймання-передачі(п.п. 2.1, 2.2. Договору).

01.02.2006 р. позивач передав а відповідач прийняв  відповідно до умов Договору не житлове приміщення загальною площею 18 кв.м., що підтверджується актом прийому-передачі б/н від 01.02.2006 р. ( копія я кого залучена до матеріалів справи, оригінал оглянуто судом у судовому засіданні).

Відповідно до ч.2 п. 6.1. Договору відповідач взяв на себе зобов’язання  своєчасно сплачувати орендну плату на умовах та у строки передбачені п.4.2. договору.

Згідно з пунктами  4.1. та 4.2. Договору розмір орендної плати за орендоване майно складає 450,00 грн. з НДС щомісячно. Під час дії договору орендна плата динамічна та може змінюватися  орендодавцем з укладанням додаткової угоди до договору. Орендна плата сплачується в безготівковій формі на розрахунковий рахунок орендодавця в порядку попередньої оплати не пізніше 10 числа кожного місяця.

Як свідчать матеріали справи, позивачем було пред’явлено до сплати рахунки № 004014 від 02.02.2006 р.,  від 01.03.2006 р., №004029 від 04.04.2006 р., №004036 від 16.05.2006 р., №004044 від 07.06.2006 р.,№004051 від 14.07.2006 р.,№004058 від 03.08.2006 р., №004068 від 05.09.2006 р., на загальну суму 3600,00 грн.

Відповідач  зобов’язання по оплаті за користування орендованим  майном належним чином не виконав, здійснив часткове перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача, тому розмір заборгованості складає 1800,00 грн..

Статтею 174 ГК України передбачено, що господарські зобов’язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Господарські відносини суб’єктів господарювання щодо оренди майна регулюються нормами Цивільного Кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених главою 30 Господарського кодексу України. У відповідності до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Статтею 286 ГК України передбачено, що орендна плата –це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків  своєї господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач зобов’язання за Договором належним чином не виконав, повну оплату не здійснив. На день розгляду справи орендар (відповідач) має заборгованість перед орендодавцем (позивачем) у сумі 1800,00 грн.. Документальних доказів погашення заборгованості відповідач суду не надав. За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати  у сумі 1800,00 грн. слід визнати документально підтвердженими, нормативно обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача, бо спір доведений до суду з його вини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю “ДЖАЙВ” (69009, м. Запоріжжя, вул. Вроцлавська, 82, р/р 6001 в АБ “ТАС-Бізнесбанк” м. Запоріжжя, МФО 313537; р/р 1 в АБ “Металург” м. Запоріжжя, МФО 313582, ) на користь закритого акціонерного товариства “Підприємство промислового залізничного транспорту” (69600, м. Запоріжжя, вул. Фінальна, 1, р/р 5604 в ЗЦВ “Промінвестбанк” м. Запоріжжя, МФО 313355, ) 1800,00 грн. основного боргу, 102, 00 грн. –державного мита, 118,00 грн. –витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили  після  закінчення  десятиденного  строку  з дня  його  підпису.

Рішення оформлене і підписане згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 18.05.2007 р.

Суддя                                                                           Ю.О. Скиданова