донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

28.02.2007 р.
справа №40/297пд

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

не з"явився,

від відповідача 1:
від відповідача 2: від третьої особи: від прокуратури:

ОСОБА_1,Шупляков В.П. Поляков
О.В., дов. № 01-17-317-3 від 27.02.07р. Опаренко О.В., посвідчення №
2974,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Прокурора  м.Донецьк

на рішення (ухвалу)
господарського суду

Донецької області

від

11.12.2006 року

по справі

№40/297пд

за позовом

Прокурора м.Донецька в інтересах
держави в особі Донецької міської ради м.Донецьк

до   за участю третьої особи

1. Суб"єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1 м.Донецьк 2. Комунального закладу  культури " Парк культури і відпочинку
ім.О.С.Щербакова" м.Донецьк Управління з кнтролю за використанням та
охороною  земель в Донецькій області
м.Донецьк

про

визнання недійсним договору та
застосування нікчемного правочину

В С Т А Н О В
И В:

Рішенням господарського суду
Донецької 11.12.2006р. у справі № 40/297пд у задоволенні позову прокурора про
застосування наслідків нікчемного правочину щодо п.1.1 договору оренди
нерухомого майна (будівель, споруд, приміщень) комунальної власності
територіальної громади м. Донецька від 02.03.06р., та зобов'язання суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1 повернути територіальної громаді м. Донецька
нежитлове приміщення площею 55 м.кв, розташоване за адресою :АДРЕСА_1
відмовлено.

У задоволенні позову прокурора щодо
визнання недійсним п.1.2 договору оренди нерухомого майна (будівель,
споруд,приміщень)комунальної власності територіальної громади м. Донецька від
02.03.06р. та застосування наслідків нікчемного правочину у вигляді повернення
суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 на адресу територіальної громаді
м. Донецька земельної ділянки площею 381 м.кв, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1  відмовлено.

Дане рішення місцевого
господарського суду мотивоване тим , що на прокурора та позивача
покладається  обов'язок довести в суді,
що відповідач, ґрунтуючись на нікчемному правочині, оспорює або не визнає
цивільне право позивача. Якщо позивач доведе такі факти, позов про визнання
нікчемного правочину недійсним належало б задовольнити. Якщо позивач цього не
доведе, у позові має бути відмовлено. При цьому , прокурором та позивачем не
надані суду такі докази. Крім того за вимогами законодавства неможливо
зобов'язати  суб'єкта господарювання
повернути земельну ділянку, яка йому передана у користування. До того ж, із
змісту позовної заяви прокурора, судом не вбачалось наявності порушень або
загрози порушень  економічних та інших
інтересів держави внаслідок противоправних дій (бездіяльності) сторін за
договором, які вчинюються у відносинах між ними або з державою.

Не погоджуючись з рішенням
господарського суду, Прокурор м.Донецька,
звернувся з апеляційним поданням до Донецького апеляційного
господарського суду, в якому просить скасувати рішення господарського суду
Донецької області від 11.12.06р. по справі № 40/297пд.

В обґрунтування заявлених вимог
Прокурор  посилається на те , що  дане рішення є незаконним і підлягає
скасуванню через  невідпровідність
висновків , викладених у рішенні суду , обставинам справи та  внаслідок неправильного застосування судом
норм матеріального права. При цьому , вважає , що при винесенні рішення від
11.12.06р. суд не врахував , що оспорюваний правочин є недійсним і до нього
слід застосовувати  наслідки  недійсного правочину, а також в окремій своїй
частині цей право чин є нікчемним і до нього необхідно було застосовувати
наслідки нікчемного правочину. Свої вимоги Прокурор обґрунтовує тим , що:  правочин не був нотаріально посвідчений та не
пройшов необхідну державну реєстрацію ; комунальний заклад культури „ Парк
культури і відпочинку ім.. О.С.Щербакова” не мав необхідного обсягу правоздатності
передавати у користування ПП ОСОБА_1 земельну ділянку площею 381 кв.м.; ПП
ОСОБА_1 самовільно використовує земельну ділянку площею 381 кв.м.

Відповідач , Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1 м.Донецьк , проти заявленого апеляційного
подання заперечила , вважає рішення господарського суду обґрунтованим та таким
, що не підлягає скасуванню. При цьому , відповідач  зазначив , що
спірний договір був укладений з дозволу
Донецької міськради , до того ж , всі істотні умови договору були
узгоджені з останнім. Таким чином , відповідач вважає , що Донецька міська Рада
, як власник майна  розпорядилась цим
майном відповідно до вимог закону. Крім того , відповідач позначив , що
Додатковою угодою  до спірного договору  пункт 9.1 Договору  , в якому позначено , що даний договір
набирає чинності з моменту підписання його сторонами , нотаріального
посвідчення та реєстрації, був  змінений
та викладений в наступній редакції :” Договір діє з 17.05.06р. по
17.04.07р.”.

Відповідач, Комунальний заклад  культури
„ Парк культури і відпочинку ім. О.С.Щербакова” м.Донецьк , відзиву на
апеляційне подання не представив. Представник відповідача , що був присутній в
судовому засіданні  власної позиції щодо
заявленого апеляційного подання не мав .

Третя особа, Управління з контролю
за використанням та охороною земель в Донецькій області м.Донецьк, у поясненнях
на апеляційне подання та представник третьої особи в судовому засідання  підтримав доводи прокуратури . При цьому ,
вважає , що договір укладений  з
перевищенням повноважень директором КЗК „ ПКтВ ім.. Щербакова” Шупляковим В.П.
оскільки   у відповідності  до ст. 92 Земельного кодексу України
наявність постійного користування земельною ділянкою не передбачає право
розпорядження , а саме передачу в користування.

Позивач, Донецька міська рада
м.Донецьк, відзиву на апеляційну скаргу не представила . Представник позивача в
судове засідання не з'явився, поважних причин нез'явлення суду не повідомлено.
Про час та місце розгляду апеляційного подання сторони були сповіщені належним
чином.

Зважаючи  на неповідомлення позивачем поважних причин
нез'явлення його представника до суду, достатність наданих сторонами доказів та
керуючись ст.75 Господарського процесуального кодексу України -  справа розглядається  за наявними в ній  матеріалами.

Відповідно  до положень
ст.ст. 81(1), 99 Господарського процесуального кодексу України  здійснювалась
фіксація судового процесу за допомогою технічних засобів.

Згідно зі ст. 101 Господарського
процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість
рішення  місцевого господарського суду у
повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, доводи
заявника скарги, вислухавши представника позивача, колегія встановила наступне:

Як вбачається з позовної заяви та
пояснень представника прокуратури,  під
час перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного
законодавства встановлені порушення порядку укладання сторонами договору оренди
нерухомого майна від 02.03.06р. розташованого за адресою:АДРЕСА_1 .

Перевіркою встановлено, що
розпорядженням Донецького міського голови від 02.03.06р. за НОМЕР_1 "Про
продовження договору оренди нежитлового приміщення з фізичною особою
підприємцем ОСОБА_1, продовжено строк його дії.

Цим же розпорядженням комунальний
заклад культури "Парк  і відпочинку
ім. О.С. Щербакові м. Донецька", уповноважено продовжити строк дії
договору оренди відповідно до законодавства.

02.03.06р. між Комунальним закладом
культури "Парк і відпочинку ім. О.С. Щербакова»м. Донецька, та суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1, було укладено договір оренди нрухомого
майна комунальної власності територіальної громади міста Донецька ( т. 1 а.с.
8).

Відповідно до п.1.1 Договору  Орендодавець передає, а  Орендар приймає в оренду нежитлове приміщення
площею 55 м.кв, розташоване за адресою:АДРЕСА_1 для розміщення кафе.

Положеннями п.1.2 договору  визначено , що Орендодавець з правом оренди
нежитлового приміщення передає Орендарю право користування земельною ділянкою
площею 381 кв.м.

Пунктом 9.1 Договору передбачено ,
що даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами ,
нотаріального посвідчення та реєстрації .Строк дії договору установлений п.9.1
до17.05.07р.

10.10.06р. між Комунальним закладом
культури "Парк і відпочинку ім. О.С. Щербакова»м. Донецька, та суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 булла підписана  Додаткова угода до договору оренди від
02.03.06р. , відповідно до якої п. 9.1 був змінений  та викладений в наступній редакції: :”
Договір діє з 17.05.06р. по 17.04.07р.”.

Прокурор просить визнати пункт 1.1
договору нікчемним, а пункт 1.2
недійсним , оскільки вважає правочин укладений між сторонами - нікчемним
, так як суперечить закону, та порушує охоронювані законом інтереси держави.

Перевіривши повноту встановлених
судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки,
заслухавши пояснення та доводи повноважних представників сторін, колегія суддів
Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку про не
обґрунтованість апеляційного подання , та відповідність оскарженого судового
акта зі справи вимогам чинного законодавства з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст.           215 та ч. 1 ст. 203 Цивільного
кодексу України підставою недійсності правочину може бути його суперечність
актам цивільного законодавства

Положеннями ч. 1 ст. 208
Господарського кодексу України передбачено ,що правочини, що є підставою
господарських зобов'язань, можуть бути визнані недійсними у разі вчинення їх з
метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства з застосуванням
наслідків, передбачених цією частиною.

Наслідки недійсності правочинів
встановлюються положеннями ст.ст. 216, 217 Цивільного кодексу України.

Згідно з положеннями ст.1 Закону
України "Про оренду землі" від 6 жовтня 1998р. № 161-ХIV оренда землі
-це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для здійснення підприємницької діяльності.

Положення статті 5 цього закону
визначають, що орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким
на підставі договору оренди належить право користування земельною ділянкою.

Відповідно  до ст. 13 Закону України "Про оренду
землі" договір оренди землі -це договір, за яким орендодавець зобов'язаний
передати орендареві земельну ділянку у користування на певний строк, а орендар
зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та
вимог земельного законодавства.

Однією із істотних умов договору
оренди землі між орендодавцем та орендарем , згідно з ст. 15  вищевказаного Закону , є орендна плата із
зазначенням її розміру, індексації, форми платежу, строків, порядку її внесення
і перегляду та відповідальності за її несплату .

Передача в оренду земельних
ділянок, які перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за
договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем, а передача в
оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності,
- на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладання договору оренди земельної ділянки.

Земельний кодекс України крім права
власності на землю встановив право користування землею, яке розподіляється на
право постійного користування земельною ділянкою та право оренди земельної
ділянки. При цьому, постійне користування землею -це право володіння і
користування земельною ділянкою, яка перебуває в державній або комунальній
власності, без встановлення строку, а право оренди земельної ділянки -це
засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною
ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи ,
предметом  спірного договору оренди
нерухомого майна від 02.03.06р. є нежитлове приміщення, загальною площею 55
м.кв.

При цьому , власником , як об'єкту
нерухомості , так і земельної ділянки є Донецька міська рада, яка  відповідно до п.п. 34, 35 ст. 26 Закону
України "Про місцеве  самоврядування
в Україні" вирішує питання регулювання земельних відносин та визначає
розмір ставок земельного податку на час укладання договору суб'єктами
господарювання.

Маеріали справи містять в собі
розпорядження та письмове звернення Донецької міської ради до сторін  на час його укладання та внесення до нього
змін  , що є доказами схвалення Донецькою
міською радою договору.

Таким чином , судова колегія
погоджується з висновком суду першої інстанції про те , що відповідне схвалення
Донецькою міською радою договору,
укладеного представником, який не мав на то належних повноважень, робить
його дійсним з моменту укладання.

Положення  ст.ст. 125, 126 Земельного кодексу України
передбачають, що підставами виникнення права на землю  є документ який посвідчує право власності чи
право постійного користування земельною ділянкою.

При цьому , слід зазначити, що
за  умовами договору земельна ділянка не
передавалася Орендарю у строкове платне володіння, а  була передана на правах користування її
часткою без виділення в натурі на місцевості.

Одночасно з правом оренди  споруди, будівлі тощо Орендарю надається право
користування земельною ділянкою, на якій вони знаходяться, а також права
користуванням земельної ділянкою, яка прилягає до будівлі, споруди тощо, у
розмірі, необхідному для досягнення мети оренди. З цього приводу судова колегія
вважає необхідним зазначити , що матеріали справи містять Акт  контрольного заміру земельної ділянки, що
використовується  СПД ОСОБА_1 в
комерційних цілях  та знаходиться на
території Комунального закладу культури "Парк і відпочинку ім. О.С.
Щербакова»м. Донецька.

Щодо нотаріального посвідчення
договору оренди "нерухомого майна", то судова колегія вважає
необхідним зазначити  , що як про це
також вірно зазначено судом першої інстанції , з листопада 2003р. Законом
України «Про оренду землі»встановлено, що договір оренди землі може бути
нотаріально посвідчений за бажанням однієї зі сторін, тобто нотаріальне
посвідчення договорів оренди землі не є обов'язковим, тому доводи апеллянта в
цій частині до уваги не приймаються.

Матеріали справи  та
фактичні обставини підтверджують наявність між сторонами правовідносин
відносно оренди майна.

Крім того , матеріали справи
містять в собі Додаткову угоду від 10.10.06р. до договору оренди від 02.03.06р.
відповідно до якої п. 9.1 був змінений
та викладений в наступній редакції: :” Договір діє з 17.05.06р. по
17.04.07р.”. Тобто , сторонами даною угодою було  викреслено з умов договору обов'язкове
нотаріальне посвідчення.

Таким чином , судова колегія  погоджується з висновком суду першої
інстанції стосовно того , що правочин відповідає справжній волі особи, яка його
вчинила , а доводи прокурора в цій частині є необгрунтованими .

Вирішуючи спір про визнання
провочинів нікчемними а договори
недійсними, суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон
пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме:
відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди;
правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій
сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Положення  ч. 1 ст. 204 , ч. 3 ст. 215 Цивільного
кодексу України вказують на те, що нікчемним є правочин, недійсність якого в
законі встановлена прямо.

Пи цьому , прокурором ні в суді
першої інстанції , ні апеляційної не доведено
наявність порушень або загрози порушень
економічних та інших інтересів держави внаслідок противоправних дій
(бездіяльності) сторін за договором, які вчинюються у відносинах між ними або з
державою.

З врахуванням викладеного, судова
колегія Донецького апеляційного господарського суду приходить до  висновку про те, що  господарський суд попередньої інстанції повно
з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи
неправильного застосування норм
матеріального чи процесуального права, які потягли б за собою скасування
чи зміну прийнятого у справі судового рішення, судовою колегією не встановлено,
у зв'язку з чим  підстав для задоволення
апеляційного подання не вбачається.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 105
Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Донецького
апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційне подання Прокурора
м.Донецька на рішення господарського суду Донецької області від 11.12.2006р. у
справі № 40/297пд -залишити без задоволення.

Рішення господарського суду
Донецької області від 11.12.2006р. у справі № 40/297пд-залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого
господарського суду України у касаційному порядку через апеляційний
господарський суд.

Результати розгляду апеляційної
скарги оголошенні в судовому засіданні

Головуючий

Судді: