ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

16.08.2007р.                                                                                          Справа №  16/192

За позовом Карлівського приватного підприємства "Теплоенергетик", м. Карлівка

До Карлівського професійно-технічного училища № 50, м. Карлівка

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Полтавське обласне Управління освіти і науки, м. Полтава, вул. Котляревського, 20/8.

Про стягнення 4327,78 грн.

Суддя Тимощенко О.М.

Представники:

Від позивача:                    Бариляк І.І. - директор;

Від відповідача:          Гуріна Н.Г., довіреність № 240 від 21.06.2007 року;

Від третьої особи:          не з’явився.

Справа прийнята до розгляду суддею Тимощенко О.М. на підставі ухвали про зміну складу суду від 03.08.2007 року.

Суть спору: Розглядається позовна заява  про стягнення грошових коштів в сумі 4327,78 грн. заборгованості, в т.ч. 2838,54 грн. - сума основного боргу за договором № 8 від 27.04.2001 року, 999,17 грн. - індекс інфляції на підставі ст. 625 ЦК України та 490,07 грн. - пеня.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на пропуск позивачем строку позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

Між позивачем (Карлівське ПРВП «Теплоенергетик») та відповідачем (Карлівське ПТУ-50) укладено договір №8 від 27.04. 2001 р., на підставі умов якого позивач надавав  відповідачу послуги, по проведенню поточного ремонту, налагоджування і технічного обслуговування системи автоматики безпеки котлоагрегатів.

Відповідно до  договору відповідач повинен був здійснювати оплату виконаних робіт на основі відповідного протоколу погодження про ціну, що є додатком до договору і підписаних сторонами, по результатам наданих послуг, щомісячних актів приймання виконаних робіт Ф-2, до 10 числа наступного місяця за попередній місяць (копії договору, протоколу, актів в мат.справи).

Згідно п. 4 Перехідних положень  Цивільного   кодексу  України цей кодекс застосовується  до  цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.  Щодо цивільних відносин,  які виникли  до  набрання  чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків,  що  виникли  або  продовжують  існувати після набрання ним чинності.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання  та  інші  учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору. Не допускаються  одностороння   відмова   від   виконання зобов'язань,  крім випадків, передбачених законом.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні  встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно акту  №8-1    від 09.01.2002 р., акту  №8-2   від 06.02.2002 р., акту №8-3   від 06.03.2002 р., акт у№8-4   від 24.04.2002 р. позивачем надано послуг на загальну суму 2838,54 грн.

Взяті на себе зобов'язання по оплаті відповідач виконав неналежним чином,  допустивши заборгованість в сумі 2838,54 грн., що також підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 24.05.2004 р., підписавши який відповідач визнав суму боргу перед позивачем. В акті зазначено, що заборгованість виникла саме за договором №8 від 27.04.2001 р., акт підписаний повноважною особою - головним бухгалтером Карлівського професійно-технічного училища №50 Водолазькою Галиною Іванівною, яка діяла в межах повноважень, наданих Статутом та положенням ( копії в мат.справи).

Згідно пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред'явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до статті 256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Оскільки ця можливість є суб'єктивним правом, що виникає за наявності певних юридичних фактів (складу правопорушення тощо), то вона може бути припинена таким юридичним фактом як закінчення строку позовної давності.

Статтею 257 зазначеного Кодексу передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його

порушила (частина 1 статті 261 цього Кодексу).

Акт звірки взаєморозрахунків, є певною формою фіксації юридично-значимих дій сторін, і ним, зокрема, оформлюється інвентаризація дебіторської і кредиторської заборгованості. Цим актом встановлено непогашену заборгованість відповідача перед позивачем.

З огляду на лист Міністерства фінансів України №31-053-2-4/4390 від 03.12.2001 року, акт звірки розрахунків може служити підставою для перерахування коштів.

Відповідно до частин 1,3 статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

На думку суду, підписання відповідачем вказаного акту свідчить про визнання ним своєї заборгованості перед позивачем за виконані роботи на зазначену в ньому суму.

Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, сума інфляційних нарахувань становить -999,17 грн.

Що ж стосується вимог про стягнення пені, то її розмір обчислено позивачем без урахування вимог п.6 ст. 232 ГК України. Сума пені, що підлягає стягненню на підставі п.7 договору № 8, становить 241,47 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в сумі 4079,18 грн. ( 2838,54 грн. основного боргу + 241,47 грн. пені + 999,17 грн. інфляційних нарахувань) обґрунтовані, підтверджуються наявними доказами і підлягають  задоволенню. Судові витрати стягуються пропорційно розміру задоволених вимог.

Заперечення відповідача стосуються виключно пропуску позивачем строку позовної давності, а не суми боргу. Як зазначено судом вище, позивач не пропустив строку позовної давності. Дана правова позиція підтверджується і судовою практикою, зокрема постановами Київського апеляційного господарського суду від 22.05.2007 року по справі № 14/608 та ВГСУ від 25.07.2007 року ( копії в мат.справи).

Враховуючи викладене, матеріали справи, керуючись статтями 33,43,49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з  Карлівського професійно-технічного  училищя №50, 39500, Україна, Полтавська обл., м. Карлівка, вул. Радевича, 20, код 25154431 ( Р/р 0092 в УДК в Полтавській області, МФО 831019) на користь Карлївського приватного ремонтно-виробничого підприємства «Теплоенергетик»39500, Україна, Полтавська обл., м. Карлівка, вул. Кузнечна, 5/21 (код 23277916, Р/р 5 в АБ «ПОЛТАВА-БАНК»м. Полтава, МФО 331489) 2838,54 грн. основного боргу,  241,47 грн. пені,  999,17 грн. інфляційних нарахувань, 96,19 грн. витрат по сплаті державного мита,  111,27 грн. грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ                                                                                               Тимощенко О.М.