ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2007 р.                                                           Справа № 6/340-05

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Щепанської Г.А.

суддів:                                                                        Горшкової Н.Ф.

Майора Г.І.

при секретарі                                                            Павловській Л.П. ,

за участю представників сторін:

від позивача:     Бажуков А. К., довіреність №329 від 26.09.2005 року;

від відповідачів:

- товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька промислова група":

Коник Ю. М. - директор,

Ольшанецький Д. В., довіреність від 28.11.2006 року;

- товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька продовольча група":

не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька

промислова група", м. Вінниця

на рішення господарського суду Вінницької області

від "17" липня 2006 р. у справі № 6/340-05 (суддя Говор Н.Д.)

за позовом Акціонерного товариства "Український інноваційний банк" в особі Вінницької

філії, м. Вінниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька промислова група",

м. Вінниця

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька продовольча група",

м. Вінниця

про стягнення 417884,01 грн., -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2005 року АТ "Український інноваційний банк в особі Вінницької філії звернулось до господарського суду з позовом до ТОВ "Вінницька промислова група" про стягнення 350000 грн. основного боргу та 67884,01 грн. відсотків за користування кредитом.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 21.09.2005р. залучено до участі у справі в якості відповідача ТОВ "Вінницька продовольча група".

Рішенням господарського суду Вінницької області від 11.10.05р. позов задоволено частково. Стягнуто з ТОВ "Вінницька продовольча група" та ТОВ "Вінницька промислова група" на користь позивача 35709,58 грн. відсотків за користування кредитом, 357,09 грн. витрат по сплаті державного мита та 10,08 грн. судових витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В решті позову відмовлено.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 23.02.2006р. рішення місцевого господарського суду від 11.10.05р. залишено без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Постановою ВГСУ від 25.05.2006 року постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 23.02.2006р. та рішення господарського суду Вінницької області від 11.10.2005р. у справі №6/340-05 в частині відмови у стягненні 350000 грн. основного боргу за кредитним договором та 32174,43 грн. відсотків за користування кредитом скасовано.

В скасованій частині справу направлено на новий розгляд до господарського суду Вінницької області.

В іншій частині постанову Житомирського апеляційного господарського суду   від 23.02.06р. з даної справи залишено без змін.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 17.07.2006 року позов       АТ "Український інноваційний банк" в особі Вінницької філії до ТОВ "Вінницька промислова група" та  ТОВ "Вінницька продовольча група" про стягнення 417884,01 грн. задоволено.

Стягнуто з ТОВ "Вінницька промислова група" на користь АТ "Український інноваційний банк" в особі Вінницької філії 350000 грн. основного боргу, 32174,73 грн. відсотків за користування кредитом, 821,75 грн. державного мита,  107,92 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В позові до ТОВ "Вінницька продовольча група" провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач, ТОВ "Вінницька промислова група", звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Вінницької області від 17.07.06р. з підстав, наведених у скарзі.

В апеляційній скарзі відповідач, зокрема, зазначає, що:

- суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами, не взявши до уваги клопотання відповідача від 14.07.06р. про відкладення справи у зв'язку з перебуванням представника у відпустці;

- суд, в порушення ст.543 ЦК  України при прийнятті рішення не врахував існування інших  поручителів та  рішення Ленінського райсуду м. Вінниці від 15.02.2006р. у цивільній справі за позовом АТ "Укрінбанк" до Барцьось В.В. та Габібулаєвої О.В., за яким з останніх  стягнуто 364490 грн. боргу, 32174,43 грн. відсотків,  15347,49 грн. пені за кредитним договором,  27801,97 грн. пені за договором поруки та судові витрати.

Відповідно до ч.3 ст.554 ЦК України, особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, тому відповідач  вважає за необхідне залучити до участі фізичних осіб - Барцьось В.В. і Габібулаєву О.В., а в разі неможливості залучення їх до участі у справі, передати дану справу на розгляд до суду загальної юрисдикції.

Позивач у письмових запереченнях на апеляційну скаргу та його представник в судовому засіданні заперечили проти  доводів апеляційної скарги, вважають рішення законним та обгрунтованим, просять  залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача (ТОВ "Вінницька промислова група"), розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню, виходячи з наступного.

28.12.2002р. між АТ "Український інноваційний банк" в особі його Вінницької філії та Українсько-американським спільним підприємством у формі ТОВ "Вінницька продовольча група", було укладено кредитний договір №01/0139-2002р про відкриття позичальнику поновлювальної кредитної лінії на суму 500000 грн. на термін з 28.12.2002р. по 08.12.2003 року зі сплатою за користування кредитом відсотків в розмірі 28% річних від суми заборгованості (а.с.10-12, т.1)

Згідно пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України даний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, що виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст.1046 (ст.374 ЦК УРСР 1963р.) ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позивальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом  ст.ст. 525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 301/10139-2002 позивач (Банк) уклав договір поруки від 28.12.2002р. з ТОВ "Вінницька продовольча група - 2000" та громадянами Барцьось В.В. та Габібулаєвою О.В.            (а.с.14 т.1).

Відповідно до умов договору поруки поручителі приймають на себе зобов'язання солідарно відповідати перед банком за виконання зобов'язань по кредитному договору №01/0139-2002р, укладеному між банком та позичальником, в повному обсязі та в ті ж терміни, що і позичальник.

Пунктом 4.2 договору поруки встановлено, що при пролонгації кредитного договору автоматично продовжується термін дії договору поруки.

Шляхом обміну листами сторони уклали додаткову угоду до договору, якою продовжили термін погашення кредиту до 01.12.2004р. (а.с.16, т.1).

Повідомленнями від 25.01.2005р., 05.11.2004р., 03.12.2004р. поручителі були проінформовані про пролонгацію кредитного договору №01/0139-2002 від 28.12.2002р. (а.с.62-65 т.1).

Крім того, необхідно зазначити, що згідно даних державного реєстратора Надольного І.Д., викладених у листі №3 від 05.01.2007р., до включення  ТОВ УАСП "Віницька продовольча група" та ТОВ "Вінницька промислова група" до Єдиного державного реєстру (відповідно 19.10.2004р. та 04.08.2004р.) керівником даних юридичних осіб значився Барцьось В.В.

Відповідач свої зобов'язання за кредитним договором виконав частково в сумі 150000 грн. (а.с.

Після пролонгації кредитного договору №01/0139-2002 до 08.12.04р. відповідач сплачував  з грудня 2003 року по листопад 2004р. лише відсотки за користування кредитом, про що свідчать платіжні доручення (а.с.34-40 т.1).

Решту основного кредиту в сумі 350000 грн. відповідач не повернув позичальнику.

Ст.553 ЦК України встановлює, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи  сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як встановлює ст.543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників  (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або  в повному обсязі як від боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане  від решти солідарних боржників.

Місцевий господарський суд припинив провадження у справі щодо                 ТОВ "Вінницька продовольча група"  посилаючись на те , що листом від 17.07.2006р. №04-10/2146 ВДВС Вінницької області було повідомлено позивача про закінчення 17.07.2006р.  виконавчого провадження з приводу виконання наказу господарського суду Вінницької області від 06.05.2005р. №6/121-05 про стягнення з   ТОВ "Українсько-американське спільне підприємство "Вінницька продовольча група" боргу на користь ВФ АТ "Укрінбанк" в сумі 413829,92 грн.  у зв'язку з визнанням боржника банкрутом згідно постанови господарського суду Вінницької області від 15.06.2006 року у справі            №5/214-06.

Відповідно до п.6 ст.80 господарський суд припиняє провадження у справі, якщо підприємство чи організацію, які є сторонами, ліквідовано.

Оскільки зобов'язання за договором поруки не було припинено то відповідно позивач має право звернутися до суду з вимогою про стягнення боргу та відсотків до решти солідарних боржників.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку стягнувши 350000 грн. боргу за кредитним договором та 32174,73 грн. відсотків за користування кредитом з поручителя ТОВ "Вінницька промислова група".

Клопотання про залучення до участі в справі солідарних боржників -        Барцьося В.В. і Габібулаєву О.В. не підлягає до задоволення з тих підстав, що відповідно до ст.21 ГПК України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Посилання відповідача на те, що суд при розгляді справи не взяв до уваги рішення Ленінського райсуду м. Вінниці від 15.02.06р., яким стягнуто солідарно з поручителів Барцьося В.В. та Габібулаєвої О.В. на користь АТ "Укрінбанк" 364490 грн. основного боргу по кредитному договору з врахуванням індексу інфляції, 32174,43 грн. відсотків за користування кредитом, 15347,49 грн. пені по кредитному договору, 27801,97 грн. пені по договору поруки та судові витрати не може братись до уваги, оскільки ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 19.05.2006 року вищевказане рішення скасоване, а справу направлено на новий розгляд.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а господарський суд відповідно до ст.43 ГПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, і ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, оскільки спростовуються вищевикладеним.

З огляду на викладене, колегія суддів Житомирського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Вінницької області від 17.07.2006 року є обгрунтованим і відповідає чинному законодавству, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Вінницької області від 17 липня 2006року                  у справі №6/340-05 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінницька промислова група", м. Вінниця - без задоволення.

2. Справу №6/340-05 повернути до господарського суду Вінницької області.

Головуючий суддя                                                                 Щепанська Г.А.

судді:

Горшкова Н.Ф.

Майор Г.І.

Віддрук. 5 прим.

1-до справи

2-позивачу

3,4-відповідачам

5-в наряд

друк. Кравчук Н.В.