ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

29.03.07р.

Справа № 22/139-07

за позовом  Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь

до  1. Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

2.Товариства з обмеженою  відповідальністю "Інтертрейдінг групп", м. Дніпропетровськ

3. Приватного підприємства "Вуглепостач", м. Алчевськ

про стягнення в розмірі 3788,19 грн.

Суддя Пуппо Л.Д.

Представники:

Від позивача : Бойко Н.Л., дов. від 27.12.06 за  № 143-4016

Від відповідача-1: Шамаров Т.О., дов.№119 від 01.01.07

Від відповідача -2: не з’явився

Від відповідача -3: не з’явився

СУТЬ СПРАВИ

Позивач просить стягнути з належного відповідача 3788 грн. 19коп. шкоди від недостачі вугілля за залізничними накладними №48359960,48359961,48359931.

Перший відповідач щодо недостачі в першому вагоні позов не визнав, посилаючись  на справне перевезення, щодо недостачі в другому вагоні послався  на порушення  навантаження відправником, щодо недостачі в третьому вагоні вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності.

Другий  та третій відповідачі відзиви на позов на день розгляду справи не подали.

ВСТАНОВЛЕНО

Згідно вказаних накладних на адресу позивача від другого відповідача у вагонах №№ 66710302, 66627761, 65324618 прибуло вугілля за вагою і навантаженням останнього.

За положеннями статті 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача ... під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами..., які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення в тому числі невідповідності маси вантажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Уклавши з залізницею договір перевезення вантажу, відправник визнав тим самим обмеження та особливості, що встановлені Статутом залізниць України, щодо меж відповідальності перевізника і вантажовідправника та погодився з ними.

По заявці вантажоодержувача на перевірку маси вантажу  у згідності зі статтею 52 Статуту здійснено переваження вантажу, в результаті якого виявилося, що у порівнянні з масою, вказаною відправником в накладній 48359960 вантажу у вагоні 66710302 менше на 2300 кг, який вміститися міг. Навантаження  правильне, рівномірне нижче бортів на 30см,  нанесено маркування вапном. Люки, двері,  вагону щільно зачинені, витікання вантажу не було. Зазначені дані зафіксовані в комерційному акті БН 749592/218 від 23.08.06.

Так,  при умові справного перевезення, внаслідок невірного визначення третім відповідачем маси вантажу у описаному вище вагоні позивачу заподіяно шкоду, яка підлягає відшкодуванню в розмірі 598,97 грн.

У доповнення до  акту загальної форми № 3266 від 24.08.06. станції Чаплино щодо поглиблень на станції призначення  Нікополь при комісійному зважуванні  у порівнянні з масою, вказаною відправником в накладній 48359961, вантажу у вагоні 66627761 виявлено на 7800 кг менше. Навантаження рівномірне,  нижче бортів 10-20см, вантаж маркований, є поглиблення  над 5 люком розміром 150х100х50см, над 1 люком посередині вагону поглиблення розміром 300х250х70см. Люки, двері щільно зачинені, витікання вантажу не було. Зазначені дані зафіксовані в комерційному акті № БН 749593/219 від 26.08.06, який складений у згідності з Правилами складання актів.

У доповнення до  акту загальної форми № 17386 від 11.08.06. станції Запоріжжя Ліве щодо поглиблень на станції призначення  Нікополь при комісійному зважуванні  у порівнянні з масою, вказаною відправником в накладній 48359931, вантажу у вагоні 65324618 виявлено на 2100 кг менше. Навантаження нижче  рівня бортів 30см,  розрівняне,  маркування не нанесено.  Над 4,5 люками є поглиблення  розміром 300х100х30см. Вагон бездверний, люки зачинені, витікання вантажу не було. Зазначені дані зафіксовані в комерційному акті № БН 722600/203 від 11.08.06, який складений у згідності з Правилами складання актів.

З огляду на викладене вбачається, що  недостача у вагонах 66627761, 65324618  виникла при транспортуванні, оскільки до перевезення вантаж прийнятий залізницею без зауважень, а до одержувача він надійшов з ознаками доступу до нього (поглиблення) і недостачею, тому відповідальність за недостачу у цих двох вагонах повинна бути покладена на першого відповідача.

Проте суд вважає, що у задоволенні вимог відносно залізниці по вагону 65324618  повинно бути відмовлено, виходячи з наступного:

відповідно до статті 908 Цивільного кодексу України умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Позовна давність для позовів до залізниць встановлена, зокрема, статтею 136 Статуту залізниць України, якою передбачено, що позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог статті 134 цього Статуту.

Цивільний кодекс України, який є основним актом цивільного законодавства, регулює особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. У тому числі цей Кодекс поширюється на господарські відносини, що мають вказані ознаки.

Частиною  другою статті 9 Цивільного кодексу України встановлено, що законом можуть бути передбачені особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання. Таким законом є, зокрема, Господарський кодекс України, який набрав чинності одночасно з Цивільним кодексом України, та норми якого у регулюванні майнових відносин суб’єктів господарювання є спеціальними по відношенню до норм Цивільного кодексу України.

Це стосується і положень про позовну давність.

Частиною першою статті 223 Господарського кодексу України передбачено, що при реалізації в судовому порядку відповідальності за правопорушення у сфері господарювання застосовуються загальний і скорочені строки позовної давності, передбачені Цивільним кодексом України, якщо інші строки не встановлено цим Кодексом.

Згідно з частиною четвертою статті 315 Господарського кодексу України для пред’явлення заявником до перевізника  позовів, що випливають з перевезення, встановлюється шестимісячний строк. Такої ж тривалості установлено строк для подання позовів до залізниць, зокрема, статтею 136  Статуту залізниць України передбачено, що позови до залізниць можуть бути подані у шестимісячний термін, який обчислюється відповідно до вимог пункту 134 цього Статуту.

Відтак, з огляду на положення статей 134, 137 Статуту залізниць України, вказаний термін позовної давності у даній справі пов’язаний з днем настання подій, що є підставою для подання позову, а саме, з днем видачі вантажу та виявлення при цьому його недостачі, засвідченої комерційними актами.

Оскільки позивач звернувся з даним позовом 23 лютого 2007 року про стягнення грошових коштів, а комерційний акт  БМ 722600/203  від 11.08.07 складений  11 серпня 2006 року, позивач  цей строк пропустив. Крім того, позивач не  клопотав про відновлення пропущеного строку, не подав докази наявності поважних причин пропущення позовної давності.

Відповідно до частини четвертої статті 267 Цивільного кодексу України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові.

Також, суд зазначає, що за умови недостачі стягненню з залізниці тарифу Статутом залізниць України не передбачено.

Вина другого відповідача з матеріалів справи не вбачається.

Керуючись статтею 267,1166 Цивільного кодексу України, статтею 223, частиною 4 статті 315 Господарського кодексу України, статтями   2, 3, 6, 37, 110, 111,  129, 134, 137 Статуту залізниць України, статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Вуглепостач", м. Алчевськ  на користь Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь   598 грн. 97 коп. основної суми,  16 грн. 13коп. державного мита і 18грн. 66коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видавши наказ.

Стягнути з Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ на користь Відкритого акціонерного товариства "Нікопольський завод феросплавів", м. Нікополь   2417 грн. 38 коп. основної суми,  65грн. 09коп. державного мита і 75грн. 30коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видавши наказ.

В решті позову та до  другого відповідача відмовити.

Суддя                                                                                                                  Л.Д.Пуппо