ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2007 р.
№ 30/42(10/338)

Вищий  господарський  суд  України  у  складі  колегії  суддів:

головуючого
Подоляк О.А.

суддів :
Козир Т.П.,
Мележик Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу

ТОВ “Індустріальний”

на постанову
від 23.10.2006 р. Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі
№ 30/42 (10/338)

за позовом
ТОВ “Індустріальний”

до
ТОВ “Інагротранс”;
ТОВ “Алікон Маркет”;
Держаної податкової адміністрації України у Дніпропетровській області;
Відділення державного казначейства у Амур-Нижньодніпровському районі
м. Дніпропетровська;
ТОВ “Укрспецпотенціал”

треті особи
КП “Дніпропетровське міське бюро технічної інвентаризації”;
Державна податкова інспекція в Амур-Нижньодніпровському районі
м. Дніпропетровська;
Товарна біржа “Нове століття”;
виконавчий комітет
Дніпропетровської міської ради

про
визнання договору та свідоцтва
недійсними

за участю представників:

від позивача
-  Бобиль В.В.

від відповідача-1
-  не з’явились

від відповідача-2
-  Родіонов В.О.

від відповідача-3
-  Дядик К.О.

від відповідача-4
-  не з’явились

від відповідача-5
-  не з’явились

від третьої особи-1
-  не з’явились

від третьої особи-2
-  Кононенко О.О.

від третьої особи-3
-  не з’явились

від третьої особи-4
-  не з’явились

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2004 р. ТОВ “Індустріальний” звернулось в господарський суд Дніпропетровської області з позовом до ТОВ “Інагротранс” та ТОВ “Алікон Маркет” про визнання недійсними свідоцтва від 08.07.2003 р. про право власності ТОВ “Інагротранс” на нежитлову будівлю за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бердянська, 1-А, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М., а також укладеного між відповідачами договору від 28.01.2004 р. купівлі-продажу нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бердянська, 1-А.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2005 р., залишеним без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.05.2005 р., в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.12.2005 р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.02.2005 р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 31.05.2005 р. скасовано, а справу передано на новий розгляд господарському суду Дніпропетровської області.

В процесі нового розгляду справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.03.2006 р. відкрито провадження в адміністративній справі.

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2006 р. (суддя Євстигнеєва Н.М.) позов задоволено частково: визнано недійсним свідоцтво ТОВ “Інагротранс” про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. від 08.07.2003 р., реєстраційний номер 2732, і зареєстрованого Комунальним підприємством Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації 02.10.2003 р., реєстраційний номер 2882588; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.10.2006 р. (судді: Лисенко О.М., Головко В.Г., Чоха Л.В.) постанову господарського суду Дніпропетровської області від 06.06.2006 р. скасовано, відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28.01.2004 р., яке розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бердянська, 1-А, укладеного між ТОВ “Інагротранс” та ТОВ “Алікон Маркет”; припинено провадження у справі в частині визнання свідоцтва ТОВ “Інагротранс” про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Вербою В.М. від 08.07.2003 р., реєстраційний № 2732, та зареєстрованого Дніпропетровським БТІ 02.10.2003 р., реєстраційний № 2882588.

ТОВ “Індустріальний” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного господарського суду, скасувати постанову місцевого господарського суду в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 28.01.2004 р. недійсним, а також прийняти нове рішення про задоволення вказаної вимоги, мотивуючи скаргу порушенням і неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, відповідно до договору купівлі-продажу від 14.06.1994 р. № 33/АР, який укладено між Комітетом комунального майна м. Дніпропетровська та Організацією орендарів орендного підприємства виробничо-торгового центру “Індустріальний” (правонаступником якого є ТОВ “Індустріальний”) продано нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Бердянська, 1-А.

В подальшому, 15.05.2003 р. рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 1329 “Про визнання майна безхазяйним” будівлю кафе “Парус”, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бердянська, 1-А, було визнано безхазяйною; 17.06.2003 р. за участю ТОВ “Укрспецпотенціал” складено акт опису і оцінки; 07.07.2003 р. на товарній біржі “Нове століття” відбулися на конкурентних засадах торги з продажу безхазяйного майна –нежитлового приміщення загальною площею 314,7 м. кв. Перемогло у торгах ТОВ “Інагротранс”. Згідно рахунку № 2 від 08.07.2003 р. на підставі платіжного доручення № 464 від 09.07.2003 р. ТОВ “Інагротранс” перерахувало за послуги товарної біржі “Нове століття” 440,03 грн. На підставі рахунку ТОВ “Укрспецпотенціал” № 3 від 07.07.2003 р., згідно платіжного доручення № 458 від 08.07.2003 р. ТОВ “Інагротранс” перерахувало ТОВ “Укрспецпотенціал” 22000 грн.

08.07.2003 р. на рахунок Державного бюджету України, відкритий на ім'я відділення Державного казначейства в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, ТОВ “Укрспецпотенціал” перерахувало грошові кошти у розмірі 8586 грн. та 17820 грн. (згідно призначення платежу кошти надійшли від реалізації безхазяйного майна згідно протоколу № 3 від 08.07.2003 р. без ПДВ).

На підставі протоколу публічних торгів № 1 товарної біржі “Нове століття” про проведення торгів на конкурентних засадах з продажу безхазяйного майна від 07.07.2003 р., затвердженого директором товарної біржі “Нове століття”, 08.07.2003 р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу було видане Свідоцтво про посвідчення за ТОВ “Інагротранс” права власності на нежитлову будівлю, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бердянська, будинок № 1-А, яке зареєстровано в реєстрі за №2732.

28.01.2004 р. між ТОВ “Інагротранс” (продавець) та ТОВ “Алікон Маркет” (покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень, які знаходяться за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бердянська, будинок № 1-А. Згідно п. 1 договору приміщення належать продавцю на підставі Свідоцтва про придбання нерухомого майна з публічних торгів, виданого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу від 08.07.2003 р., за реєстраційним № 2732, та зареєстрованого Дніпропетровським бюро технічної інвентаризації 02.10.2003 р., реєстраційний № 2882588. На виконання умов договору купівлі-продажу ТОВ “Алікон Маркет” сплатило 55000 грн.

Розглядаючи справу та приймаючи судове рішення з посиланням на Кодекс адміністративного судочинства України місцевий господарський суд виходив з публічно-правового характеру спірних відносин сторін.

Апеляційний господарський суд правомірно не погодився з наведеними мотивами, правильно вказавши про приватно-правовий характер спірних відносин сторін.

Приймаючи постанову про скасування судового рішення місцевого господарського суду, апеляційний господарський суд правомірно виходив з того, що видане приватним нотаріусом свідоцтво від 08.07.2003 р. не є актом в розумінні ст. 12 ГПК України, а тому провадження у справі в частині визнання цього свідоцтва недійсним підлягає припиненню в порядку п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України. Також, розглядаючи вимоги про визнання недійсним з підстав ст. ст. 48, 225 ЦК УРСР, ст. ст. 215, 658 ЦК України, у зв'язку з тим, що майно було продано не власником, договір купівлі-продажу від 28.01.2004 р., що був укладений між ТОВ “Інагротранс” та ТОВ “Алікон Маркет”, господарський суд апеляційної інстанції підставно звернув увагу на те, що право особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захисту шляхом задоволення позову про визнання недійсною угоди, стороною в якій така особа не є, тобто, з застосуванням правового механізму, встановленого ч. 2 ст. 48 ЦК УРСР, ч. 1 ст. 216 ЦК України, незалежно від того чи відповідає спірна угода закону. Захист прав такої особи можливий шляхом пред'явлення віндикаційного позову, якщо є підстави, встановлені ст. 145 ЦК УРСР, ст. 388 ЦК України, що судом апеляційної інстанції враховано.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову суду апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що господарський суд апеляційної інстанції в порядку ст. ст. 43, 47, 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; обґрунтовано поставив під сумнів помилкові мотиви господарського суду першої інстанції; дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізував відносини сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу, апеляційний господарський суд повно з’ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду, якими спростовано необґрунтовані твердження місцевого господарського суду та доводи позивача, ґрунтуються на доказах, наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства. На підставі встановлених фактичних обставин судом апеляційної інстанції з'ясовано дійсні права і обов'язки сторін, правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини, підставно скасовано рішення місцевого господарського суду, правомірно припинено провадження у справі в частині визнання свідоцтва від 08.07.2003 р. недійсним та відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання договору від 28.01.2004 р. недійсним. Як наслідок, прийнята судом постанова відповідає положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Посилання оскаржувача на інші обставини не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення ст. 1117 ГПК України та з підстав їх суперечності матеріалам справи.

Твердження оскаржувача про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження, в зв’язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ “Індустріальний” залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 23.10.2006 р. у справі № 30/42 (10/338) залишити без змін.

Головуючий, суддя                                                                      О. Подоляк

С у д д і:                                                                                          Т. Козир

Н. Мележик