ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.05.07
Справа № 3/251-07.

Господарський суд Сумської області , у складі судді Левченко П.І. розглянувши матеріали справи

за позовом :  Товариства з обмеженою відповідальністю «ДС» , м. Суми

до відповідача: Комунального підприємства «Сумське міське бюро технічної інвентаризації» , м. Суми

про визнання права власності .

За участю представників сторін :

від позивача : Сідліченко В.В.

від  відповідача: Литовченко А.М.

Суть спору : позивач просить визнати  за ним право власності  на кран мостовий  1984 року, кран мостовий 1987 року, дві по Ѕ естакади та трансформаторну споруду 1987, придбані ним за договором  купівлі-продажу у ВАТ «Буддеталь» 14.04.2004 року.

Відповідач у відзиві на позов повідомляє , що він лише проводить реєстрацію прав власності .Позивач не надав документи , необхідні для  реєстрації , а тому відповідач не зміг провести державну реєстрацію.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін , господарський суд встановив:

14.04.2004 року між ВАТ « Буддеталь» та позивачем був укладений договір купівлі-продажу майна (кранів мостових, естакади та трансформаторної споруди) .

27.04.2004 року майно було передано продавцем покупцеві ( позивачеві ) по акту  прийняття-передачі.

Позивач вважає згадане майно нерухомим майном, а тому у  2005 році звернувся до відповідача за державною реєстрацією свого права власності на нерухоме майно , придбане за договором від 14.04.2004 року у ВАТ «Буддеталь» .

05.10.2005 року реєстратор відмовив позивачеві у видачі  витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно , оскільки згідно п. 1 ст. 657 ЦК України  договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню , а оскільки договір купівлі-продажу від 14.04.2004 року не посвідчений нотаріально, то подані позивачем документи не відповідають вимогам п. 1.4 ст. 24 Закону України  « Про державну  реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» .

Відмова реєстратора  була цілком правомірною, оскільки згідно ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації .

У відповідності з частиною 1 статті 220 ЦК України , у разі  недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення  договору такий договір є нікчемним .

Згідно  ч.1 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом ( нікчемний правочин). У цьому разі визнання  такого правочину недійсним судом не вимагається .

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю.

За таких обставин, оскільки позивач, як свідчить зміст  його позовної заяви , вважав і вважає договір від 14.04.2004 року, укладений ним з ВАТ «Буддеталь» , договором купівлі продажу нерухомого майна, то у зв’язку з недодержанням  сторонами договору вимоги ст. 657 ЦК України  про нотаріальне посвідчення договору  цей договір від 14.04.2004 року є згідно ч. 1 ст. 220 ЦК України нікчемним і у відповідності з  ч. 2 ст. 216 ЦК України визнання його недійсним судом не вимагається .

А оскільки недійсний (нікчемний) правочин не створює юридичних наслідків , крім тих , що пов’язані з його недійсністю , то позовні вимоги  позивача до відповідача про визнання права власності  на нерухоме майно , зазначене в договорі купівлі – продажу від 14.04.2004 року  та про зобов'язання  відповідача зареєструвати право власності на вищезгадане нерухоме майно та надати витяг про реєстрацію  права власності на нерухоме майно є безпідставними та необґрунтованими  і задоволенню не підлягають.

Згідно ст.ст. 44,49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача .

На підставі всього вищевикладеного, керуючись ст.ст. 215,216,220,657 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 43,44,49, 82-85 ГПК України суд

ВИРІШИВ :

1.          В задоволенні позову відмовити повністю .

2.          Копію рішення надіслати сторонам по справі.

Повний текст рішення підписаний суддею 18 травня  2007 року