ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.04.07 р.                                                                               Справа № 43/26пн

Господарський суд Донецької області у складі судді І.В.Зубченко

При секретарі Максимовій В.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Донрибкомбінат” с. Мирне

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Донбасенерго” м. Горлівка

про визнання відсутнім права землекористування та усунення перешкод у здійсненні господарської діяльності

Представники:

Від позивача: Андріїшин П.В., Філатов Р.Л. за дов. № Ю-01 від 07.06.2006р.

Від відповідача: Тишакіна Т.В. за дов. № 19-295 від 26.12.2006р., Головко А.О. за дов. № 19-294 від 26.12.2006р.

Згідно із ст.69 ГПК України ухвалою заступника голови господарського суду від 30.03.2007р. справу розглянуто в більш тривалий термін.

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство „Донрибкомбінат” с. Мирне, звернувся до господарського суду з позовною заявою до відповідача, Відкритого акціонерного товариства „Донбасенерго” м. Горлівка, про визнання відсутнім у відповідача права на землекористування земельною ділянкою ставу-охолоджувача № 1 та зобов’язання не перешкоджати позивачеві у здійсненні господарської діяльності.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на лист Слов’янського районного відділу земельних ресурсів № 197/01-18 від 03.07.2006р.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 21.02.07р. позов не визнав в повному обсязі по викладеним у відзиві обставинам.

Перед початком розгляду справи по суті сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст. 22 ГПК України.

Судом відповідно до вимог ст. 81-1 ГПК України складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення позивача, відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до листа Слов’янського районного відділу земельних ресурсів № 197/01-18 від 03.07.2006р. на підставі розпорядження Ради Міністрів Української РСР від 16.06.1996р. № 555-р, рішення Донецького обласного виконкому № 732-р від 14.07.1969 року під будівництво Слов’янської ТЕС, в тому числі ставу-охолоджувача № 1 земля була виділена в постійне користування, оформлення державного акту на той час не було обов’язковим. На сьогодення Словянська ТЕС виконала інвентаризацію своїх земель, технічна документація пройшла експертизу, виконується нормативна грошова оцінка земель для укладення договору оренди.

Посилаючись на вищезазначений лист позивач наполягає на тому, що відповідач не має право встановлювальних документів на земельну ділянку, на якій знаходиться став-охолоджувач № 1, внаслідок чого просить суд: визнати відсутнім у відповідача права на землекористування земельною ділянкою ставу-охолоджувача № 1 та зобов’язання не перешкоджати позивачеві у здійсненні господарської діяльності.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Згідно зі ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов’язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Визнання відсутнім будь-якого права не зазначено як спосіб захисту цивільних прав та інтересів, тому позивачем не вірно обраний спосіб, в який він звернувся до суду.

За приписами Земельного кодексу України користування землею здійснюється суб’єктами користування на праві власності, постійного користування землею, оренди земельної ділянки, встановленого сервітуту.

У відповідності зі статтею 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою — це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають:

а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності;

б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об’єднання), установи та організації.

Як встановлено судом, відповідно до Державного акту № 647 від 06.12.2006р. відповідач, Відкрите акціонерне товариство „Донбасенерго” є постійним користувачем земельної ділянки площею 502,9112 га для діяльності та обслуговування става-охолоджувача № 1.

Тобто, всупереч доводам, викладеним позивачем в позовній заяві, відповідач має право на землекористування, яке належним чином оформлене та впорядковане.

Одночасно позивачем не доведено й того, що відповідач будь-якими засобами чи у будь-який спосіб перешкоджає позивачеві у здійснені господарської діяльності.

Відповідно до ст. 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами осіб, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів, а право на звернення до господарського суду мають особи, встановлені ст. 1 Господарського процесуального кодексу України.

Отже позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, чиї права та охоронювані законом інтереси порушуються.

Згідно із ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Позивачем не доведено суду наявності порушення відповідачем прав та охоронюваних законом інтересів позивача, наявності будь-яких порушень відповідача вимог чинного законодавства, встановлених правил та умов, відповідачем надано достатніх доказів у підтвердження його прав на земельну ділянку.

За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі за недоведеністю.

Судові витрати покладаються на позивача згідно з приписами ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, оскільки в задоволенні позову відмовлено.

Клопотання від 06.03.2007р., подане представником позивача Філатовим Р.Л., про відмову від позову, судом залишене без задоволення за наступних підстав:

За приписом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Як встановлено судом, зазначене клопотання про відмову від позову підписане Філатовим Р.Л. на підставі довіреності № Ю-01 від 07.06.2006р., на підставі якої зазначений представник має повноваження повністю або частково відмовлятися від заявлених позовних вимог у судах України, судах апеляційної та касаційної інстанції, однак суду була надана лише копія вказаної довіреності, належним чином не засвідчена, що не дає підстав розглядати заявлене клопотання по суті. Більш того, у своєму клопотанні позивач не обґрунтовує причини, на підставі яких просить суд припинити провадження по справі.

Важливим є і те, що позовна заява підписана особисто головою правління ВАТ „Донрибкомбінат” Андріїшиним П.В.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено повноважень особи на відмову від позову, внаслідок чого така відмова судом не приймається.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст.ст. 4-3, 22, 30, 33, 34, 44, ч. 5 ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

В задоволенні позовних вимог Відкритого акціонерного товариства „Донрибкомбінат” с. Мирне до Відкритого акціонерного товариства „Донбасенерго” м. Горлівка, про визнання відсутнім у відповідача права на землекористування земельною ділянкою ставу-охолоджувача № 1 та зобов’язання не перешкоджати позивачеві у здійсненні господарської діяльності відмовити за недоведеністю.

Судові витрати покласти на позивача.

У судовому засіданні 19.04.2007р. оголошено повний текст рішення.

Суддя                                                                         Зубченко І.В.