ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.2007                                                                                   Справа № 9/141

Дніпропетровський          апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Прокопенко А.Є. (доповідач),

суддів:  Крутовських В.І., Дмитренко А.К.

При секретарі судового засідання  Врона С.В.

За участю представників сторін:

від позивача:  Тищенко Т.А. заступник начальника відділу претензійно-позовної роботи, довіреність №416  від 10.11.06;

від відповідача:  Рязанцев С.В. представник, довіреність №б/н  від 27.11.06;

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія Дніпрообленерго”, м.Дніпропетровськ  на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.06р. у справі  № 9/141

за позовом  Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія

“Дніпрообленерго”, м. Дніпропетровськ

до Колективного підприємства Дніпровське будівельно-монтажне

управління   "Укренергобуд",   м. Дніпропетровськ

про  стягнення 230093 грн. 77 коп.

У судовому засіданні у відповідності із ст. 77 ГПК України оголошувались перерви до 01.03.07р., 29.03.07р., 26.04.07р.

За клопотанням сторін розгляд справи продовжено  у відповідності із ст.. 69 ГПК України до 01.04.07р., 01.05.07р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.06р. по справі № 9/141  (суддя Подобєд І.М.)  відмовлено в задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія

“Дніпрообленерго”, м.Дніпропетровськ     про стягнення з Колективного підприємства Дніпровське будівельно-монтажне управління "Укренергобуд", м.Дніпропетровськ   230093грн. 77коп. вартості безпідставно набутого майна (спожитої активної електроенергії протягом 1999 –2000 р.р. в сумі 215918,03грн. та компенсації за перетоки реактивної електроенергії в сумі 14175,74грн.).

Оскаржуючи рішення господарського суду Відкрите акціонерне товариство “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго просить його скасувати, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи. Скаржник вважає, що ним було надано всі необхідні докази на підтвердження постачання теплової енергії, зокрема оригінали актів про відпуск електроенергії за спірні періоди, акт звіряння взаємних розрахунків станом на 01.11.02р., у якому вказані помісячні нарахування підписаного сторонами і завіреного печатками

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить залишити рішення господарського суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на ненадання позивачем оригіналів звітів за 1999-2001р.р., січень 2002 року, оригіналів документів, вказаних у пункті 6 додатку до позовної заяви, а також на те, що позивачем не підтверджено обов’язок відповідача сплатити  компенсацію за перетоки реактивної електроенергії, не підтверджено право власності на електроенергію, яка вироблена і передана відповідачу Придніпровською ТЕС.

Також відповідачем надано заяву за №17 від 05.02.07р. про заміну відповідача у зв’язку з реорганізацією Колективного підприємства Дніпровське будівельно-монтажне управління   "Укренергобуд",   м. Дніпропетровськ на Товариство з обмеженою відповідальністю “Дніпровське будівельно-монтажне управління "Укренергобуд".

Перевіривши матеріали справи, заслухавши представників  сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно наданого відповідачем Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю Дніпровське будівельно-монтажне управління   “Укренергобуд”, зареєстрованого 25.09.06р. Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради   Товариство з обмеженою відповідальністю “Дніпровське будівельно-монтажне управління   “Укренергобуд”, створено шляхом реорганізації Колективного підприємства “Дніпровське будівельно-монтажне управління   “Укренергобуд”, створеного згідно з Протоколом № 7 від 01.10.1999р. конференції уповноважених  колективного будівельно-монтажного підприємства “Укренергобуд” на засаді Дніпропетровського

будівельно-монтажного управління колективного будівельно-монтажного підприємства “Укренергобуд”, зареєстрованого 24.01.2000р. Виконавчим комітетом Самарської районної ради м.Дніпропетровська .

Товариство з обмеженою відповідальністю “Дніпровське будівельно-монтажне управління   “Укренергобуд” є правонаступником усіх прав та обов’язків колективного підприємства “Дніпровське будівельно-монтажне управління   “Укренергобуд”.

Згідно ст. 25 ГПК України в разі вибуття однієї з сторін у спірному  або  встановленому рішенням    господарського    суду    правовідношенні    внаслідок реорганізації   підприємства   чи  організації  господарський  суд здійснює  заміну цієї сторони її правонаступником, вказуючи про це в  рішенні  або  ухвалі.  Усі  дії,  вчинені  в  процесі до вступу правонаступника, є обов'язковими для нього в такій же мірі, в якій вони були б обов'язковими для особи, яку він замінив.

Правонаступництво   можливе   на  будь-якій  стадії  судового процесу.

За викладених підстав апеляційний господарський суд вважає за необхідне замінити первісного відповідача належним, - Товариством з обмеженою відповідальністю “Дніпровське будівельно-монтажне управління   “Укренергобуд” м.Дніпропетровськ.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено господарським судом на виконання умов договору про постачання електроенергії №101 від 28.08.1997р. Дніпропетровські електричні мережі, які є структурним підрозділом Відкритого акціонерного товариства „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго”, протягом 1999-2002 років постачали електроенергію Дніпровському будівельно-монтажному управлінню Колективного будівельно-монтажного підприємства „Укренергобуд”, правонаступником якого на теперішній час є Колективне підприємство „Дніпровське будівельно-монтажне управління „Укренергобуд” .

Оскільки Відповідачем порушувались зобов’язання в частині оплати за електроенергію, з метою стягнення заборгованості у сумі 226765,18 грн. вартості активної електроенергії і у сумі 22334,07 грн. вартості реактивної електроенергії Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області.

24.04.2003р. господарським судом Дніпропетровської області було винесено рішення про часткове задоволення позовних вимог ВАТ „Енергопостачальна компанія „Дніпрообленерго” , а саме: стягнуто з КП „Дніпровське будівельно-монтажне управління „Укренергобуд” на користь ВАТ „ЕК „Дніпрообленего” 180964,77 грн. за активну електроенергію, 2247,35 грн. за реактивну електроенергію, а в решті позовних вимог було відмовлено у зв’язку з пропуском строку позовної давності.

Не погодившись з вищевказаним рішенням господарського суду, КП „Дніпровське будівельно-монтажне управління „Укренергобуд” подало апеляційну скаргу.

За результатами розгляду справи у апеляційній інстанції, постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.07.2003р.  рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2003р.  у справі №33/65було частково скасовано, а саме: відмовлено ВАТ „ЕК „Дніпрообленерго” у позові про стягнення з КП „Дніпровське будівельно-монтажне управління „Укренергобуд”  суми 180964,77 грн. заборгованості за активну  та 2247,35 грн. за реактивну електроенергію. Водночас цією ж постановою було визнано неукладеним договір  на постачання електричної енергії №101 від 28.08.1997р.

Отже, споживання електроенергії Відповідачем протягом 1999-2002 років здійснювалось без договору на поставку електроенергії.

Як вказує Позивач, Відповідачем було спожито активної електроенергії на суму 215918,03 грн. за період з 01.01.1999р. по 31.12.2002р. та реактивної електроенергії на суму 14175,74 грн. за період з 01.01.1999р. по 31.12.2000р., вартість якої має бути відшкодована Позивачу, згідно приписів ст. 469 Цивільного кодексу УРСР.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона  повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На вимогу суду позивачем надано копії актів про відпуск електроенергії Придніпровською ТЕС Дніпропетровським електричним мережам за період з грудня 1999 року по грудень 2000 року, за 2001 рік, крім січня, вересня, листопада та грудня 2001 року, завірені “мокрою печаткою” Придніпровською ТЕС, січень 2002р., також завіреного “мокрою печаткою” Придніпровської ТЕС.

В обґрунтування факту постачання відповідачу електричної енергії за період з лютого 2002 року по грудень 2002 року включно позивачем надано оригінали щомісячних звітів “про споживання електричної енергії КП ДБМУ “Укренергобуд”.

Поряд з цим позивачем не надано жодного обґрунтування про застосування тарифів при нарахуванні вартості  переданої активної електроенергії, а також нарахувань за реактивну електроенергію.

Як вбачається із тексту позовної заяви позивач вважає, що право на позов про повернення безпідставно набутого майна виникло у нього з моменту винесення постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду, тобто з 19.07.03р., коли позивач дізнався, що договір №101 від 28.08.97р. про постачання електроенергії було визнано неукладеним і підстава, відповідно до якої відповідач  отримував електроенергію, відпала.

Апеляційний господарський суд вважає, що позивачем втрачено строки позовної давності на звернення з даним позовом.

Згідно з вимогами ст.. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст.. 530 цього кодексу  зобов’язання виконується у встановлений для його виконання строк. Якщо строк виконання зобов’язання не встановлений або визначений моментом витребування, кредитор вправі  вимагати його виконання, а боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права (ст..ст.. 257, 261 ЦК України).

Згідно правового обґрунтування позову майно вибуло із володіння позивача без достатніх підстав, тобто в момент вибуття майна мало місце порушення прав власника.

З цього ж моменту позивач отримав право на судовий захист відповідно положень ст.ст. 469 ЦК УРСР, 1212 ЦК України, з цього ж моменту починається перебіг строку позовної давності, визначений ст.. 257 ЦК України тривалістю у три роки.

Таким чином оскільки майно вибуло у позивача у період 1999-2002 роки, на момент пред’явлення позову строки позовної давності по  відшкодуванню його вартості позивачем втрачено.

Апеляційний господарський суд не погоджується з доводами позивача, що в цей період діяв договір №101 від 28.08.97р. який було визнано неукладеним тільки 18.07.03р., оскільки позивачу було відомо про не врегулювання протоколу розбіжностей до договору в момент його укладення, у зв’язку з чим він не міг вважатись укладеним.

Приймаючи до уваги викладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 25, 103,  105  ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Замінити первісного відповідача - Колективне підприємство Дніпровське будівельно-монтажне управління   "Укренергобуд",   м.Дніпропетровськ    належним, - Товариством з обмеженою відповідальністю “Дніпровське будівельно-монтажне управління "Укренергобуд", м.Дніпропетровськ

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 29.09.06р. у справі №  9/141    залишити без змін,   апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий                                                                            А.Є.Прокопенко

Суддя                                                                                               В.І.Крутовських

Суддя                                                                                              А.К.Дмитренко

З оригіналом згідно

Помічник судді                                                                          А.В.Тальян