ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
Справа № 18/128н-ад.
Суддя Корнієнко В.В., розглянувши
матеріали справи за позовом приватного підприємця
ОСОБА_1, м. Первомайськ Луганської області
транспорту та зв'язку Луганської обласної державної адміністрації,
нечинним рішення та спонукання виконати певні дії
за участю представників сторін:
від позивача:                    ОСОБА_1 -підприємець,
паспорт, свідоцтво від 25.02.2003;
ОСОБА_2 за угодою від 29.01.2007 та
усною заявою позивача;
від відповідача:                Рубан І.В. за дов. від
позивачем заявлено вимоги:
-          про спонукання відповідача визнати
нечинним своє рішення про зменшення кількості транспорту;
-          про спонукання відповідача повернути
йому дозвіл на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршруті
«Первомайськ АС -Стаханов АС».
Заявою від 13.04.2007 позивач відмовився
від позову в частині вимоги про спонукання відповідача повернути йому
дозвіл на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршруті
«Первомайськ АС -Стаханов АС».
Іншою заявою від 13.04.2007 позивач змінив
предмет позову заявивши вимогу про визнання нечинним
рішення відповідача про зменшення кількості транспорту (первісно було заявлено
про спонукання відповідача визнати це своє рішення нечинним).

Одночасно, заявою від 13.04.2007
позивач заявив додатково дві нові самостійних вимоги:

-          про спонукання відповідача внести
зміни до протоколу від 24.05.2006 НОМЕР_1 стосовно переможця конкурсу
підприємця ОСОБА_1 з автобусом ПАЗ 32053;

-          про спонукання відповідача внести
зміни до договору на перевезення пасажирів від 24.05.2006 НОМЕР_2, який
укладено між сторонам за позовом, шляхом укладення додаткової угоди,
з зазначенням права здійснення позивачем перевезення пасажирів автобусом ПАЗ
32053.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим,
що оспорюване рішення відповідача є незаконним.

Відповідач проти позову заперечує
посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

05.05.2006 в газеті «Наша
газета»було оприлюднене оголошення про те, що 24.05.2006 буде проведено конкурс
на перевезення пасажирів на міжміських (внутрішньообласних) та приміських
автобусних маршрутах загального користування, в тому числі і на маршруті
«Первомайськ -Стаханов АС».

У зазначеному оголошенні крім іншої
необхідної інформації було вказано, що на маршруті «Первомайськ -Стаханов
АС»необхідна кількість автобусів складає 9 одиниць.

24.05.2006 був проведений вказаний
конкурс.

Позивач приймав участь у конкурсі
щодо маршруту «Первомайськ -Стаханов АС»з 3-ма автобусами
(2 автобуси «Богдан» та 1 автобус ПАЗ 32053).

За результатами конкурсу
переможцями на маршруті «Первомайськ - Стаханов АС»були визнані:

-          ТОВ «АТП «Первомайськ-1»з 7
автобусами «Богдан»;

-          позивач з 2 автобусами
«Богдан»(з автобусом ПАЗ 32053 позивач переможцем конкурсу не став).

Позивач у позовній заяві зазначив,
що раніше -в 2003 році на конкурс на цей же маршрут виставлялося 10
автобусів, а в травні 2006 року було виставлено лише 9.

Якщо б на вказаний маршрут було б
виставлено 10 автобусів (як раніше) позивач переміг би з усіма своїми
автобусами (3-ма одиницями).

Позивач вказав, що відповідач, як
організатор конкурсу безпідставно зменшив кількість автобусів на маршруті
«Первомайськ -Стаханов АС»і тому, позивач не має можливості здійснювати
підприємницьку діяльність усіма своїми автобусами.

Позивачем заявлено вимоги:

-          про спонукання відповідача визнати
нечинним своє рішення про зменшення кількості транспорту;

-          про спонукання відповідача повернути
йому дозвіл на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршруті
«Первомайськ АС -Стаханов АС».

Заявою від 13.04.2007 позивач відмовився
від позову в частині вимоги про спонукання відповідача повернути йому
дозвіл на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршруті
«Первомайськ АС -Стаханов АС».

Іншою заявою від 13.04.2007 позивач змінив
предмет позову заявивши вимогу про визнання нечинним
рішення відповідача про зменшення кількості транспорту (первісно було заявлено
про спонукання відповідача визнати це своє рішення нечинним).

Одночасно, заявою від 13.04.2007
позивач заявив додатково дві нові самостійних вимоги:

-          про спонукання відповідача внести
зміни до протоколу від 24.05.2006 НОМЕР_1 стосовно переможця конкурсу
підприємця ОСОБА_1 з автобусом ПАЗ 32053;

-          про спонукання відповідача внести
зміни до договору на перевезення пасажирів від 24.05.2006 НОМЕР_2, який
укладено між сторонам за позовом, шляхом укладення додаткової угоди,
з зазначенням права здійснення позивачем перевезення пасажирів автобусом ПАЗ
32053.

Відповідач проти позову заперечує
посилаючись на необґрунтованість позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає
задоволенню за таких підстав:

Позивачем заявлено вимогу про
визнання нечинним рішення відповідача про зменшення кількості транспорту.

Відповідно до п. 1 роз'яснень Вищого
арбітражного суду України «Про деякі питання практики вирішення спорів,
пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів»від
26.01.2000 № 02-5/35 (з подальшими змінами та доповненнями)

Акт державного чи іншого органу
- це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий
документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на
регулювання тих чи  інших суспільних
відносин і має обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин.

Залежно від компетенції органу, який прийняв такий документ, і характеру
та обсягу відносин, що врегульовано ним, акти поділяються на нормативні і такі,
що не мають нормативного характеру, тобто індивідуальні.

Нормативний акт
- це прийнятий уповноваженим державним чи іншим органом у межах  його компетенції офіційний письмовий
документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, носить загальний чи
локальний характер та застосовується неодноразово. Що ж до актів
ненормативного характеру (індивідуальних актів), то вони породжують
права і обов'язки тільки у того суб'єкта (чи визначеного ними певного кола
суб'єктів), якому вони адресовані.

Форми, найменування і порядок
прийняття актів державними чи іншими органами (далі - акти) залежать від місця
даного органу в системі відповідних органів та його компетенції і
регламентуються Конституцією України, відповідними законами України та
положенням (статутом) про такий орган.

Згідно п. 8.2. Положення про
управління транспорту та зв'язку облдержадміністрації, затвердженого
розпорядженням голови Луганської облдержадміністрації від 16.09.2005 № 769,
начальник управління видає у межах своєї компетенції накази.

Судом встановлено, що відповідачем наказ
або рішення в якійсь іншій формі про зменшення кількості транспорту
не видавалося (тоді як позивачем оскаржується саме таке
рішення).

Позивач не подав суду рішення, яке
він оскаржує.

Позивач в позовній заяві заявив
клопотання про витребування оскаржуваного рішення у відповідача.

Відповідач на вимоги суду щодо
надання оспорюваного рішення вказав, що таке рішення, тобто рішення про
зменшення кількості транспорту, ним взагалі не приймалося.

Відповідно до вимог Закону України
«Про автомобільний транспорт»відповідач, як організатор проведення конкурсу
визначив умови проведення конкурсу.

Однією з умов проведення конкурсу
було те, що на маршруті «Первомайськ -Стаханов АС»необхідна кількість автобусів
буде складати 9 одиниць.

Тобто відповідач взагалі не приймав
рішення про зменшення кількості транспорту.

Відповідач лише визначив, що на
певному маршруті повинно працювати 9 автобусів.

Таким чином, позивач просить
визнати нечинним рішення відповідача, яке взагалі не приймалося.

За таких обставин, в позові про визнання
нечинним рішення відповідача про зменшення кількості транспорту, слід
відмовити в зв'язку з його безпідставністю.

Заявою від 13.04.2007 позивач відмовився
від позову в частині вимоги про спонукання відповідача повернути йому
дозвіл на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршруті
«Первомайськ АС -Стаханов АС».

Можливість часткової відмови від
позову передбачена ч. 1 ст. 112 КАС України.

Вказана часткова відмова від позову
не суперечить закону та не порушує чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Часткова відмова позивача від
позову прийнята судом. Позивачу в судовому засіданні роз'яснено наслідки цієї
процесуальної дії.

За таких обставин, провадження у
справі, в частині вимог про спонукання відповідача повернути йому дозвіл на
перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршруті «Первомайськ АС
-Стаханов АС», підлягає закриттю.

Заявою від 13.04.2007 позивач заявив
додатково дві нові самостійних вимоги:

-          про спонукання відповідача внести
зміни до протоколу від 24.05.2006 НОМЕР_1 стосовно переможця конкурсу
підприємця ОСОБА_1 з автобусом ПАЗ 32053;

-          про спонукання відповідача внести
зміни до договору на перевезення пасажирів від 24.05.2006 НОМЕР_2, який
укладено між сторонам за позовом, шляхом укладення додаткової угоди,
з зазначенням права здійснення позивачем перевезення пасажирів автобусом ПАЗ
32053.

Вказані вимоги не підлягають
розгляду у даній справі, так як вони заявлені з порушенням процесуальних норм.

Згідно ст. 51 КАС України позивач
має право змінити підставу або предмет адміністративного позову, збільшити або
зменшити розмір позовних вимог.

В даному випадку позивач заявив дві
додаткові нові вимоги, що не є ані зміною предмету позову,
ані збільшенням позовних вимог (останнє можливе, якщо позовні вимоги мають
вираз у грошових коштах).

Позивач не позбавлений права
пред'явити позов в загальному порядку з цими вимогами.

Відповідно до ст. ст. 87, 94
Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати покладаються на
позивача.

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 87, 94, п. 2 ч. 1 ст. 157, ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного
судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

1.          В частині позову про спонукання
повернути дозвіл на перевезення пасажирів автомобільним транспортом на маршруті
«Первомайськ АС -Стаханов АС», провадження у справі закрити.

2.          В решті позову відмовити.

3.          Судові витрати покласти на позивача.

04 травня 2007 р. було оголошено
лише вступну та резолютивну частину постанови. Постанова, оформлена відповідно
до ст. 163 КАСУ, підписана 10 травня 2007 р.

Дана постанова набирає законної
сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку
заяву не було подано.

Сторонами по справі протягом десяти
днів з 10 травня 2007 р. може бути подана заява про апеляційне оскарження даної
постанови до Луганського апеляційного господарського суду через господарський
суд Луганської області.

Апеляційна скарга на постанову суду
першої інстанції подається  протягом  двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається  у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
В.В. Корнієнко