ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.03.07
Справа №АС2/64-07.

За позовом: управління пенсійного фонду України в Путивльському районі

До відповідача: відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Путивльському районі

Про зобов’язання вчинити дії

Суддя          СОП‘ЯНЕНКО О.Ю.

Секретар судового засідання                          Піскова Ю.О.

Представники:

Позивача: Антікова Л.А.

Відповідача: не з’явився

Суть спору: позивач просить зобов’язати відповідача вчинити дії по підписанню Актів щомісячної звірки витрат по особових справ потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання відносно громадян Косаткіної З.В., Красноногого І.Ф.

Відповідач подав відгук на позовну заяву №163 від 01.03.2007р., в якому проти позову заперечує та зазначає, що національне законодавство про соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного заорювання не покладає на відповідача обов‘язок здійснювати виплати потерпілим, які отримали ушкодження здоров‘я за межами України і переїхали до неї на постійне місце проживання. Відповідно до п. а) ст. 9 Угоди між урядом України та урядом Російської федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, відшкодування шкоди внаслідок трудового каліцтва або іншого ушкодження здоров’я, а також смерті потерпілого здійснюються Стороною, законодавство якої поширюється на працівника на момент одержання каліцтва. У разі переселення працівника з території Сторони працевлаштування на територію іншої Сторони роботодавець зобов’язаний перерахувати потерпілому кошти, які відшкодовую заподіяну шкоду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

Відповідно до ст. 4 Основ законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування одним із видів загальнообов’язкового державного соціального страхування є страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності або загибель застрахованих осіб на виробництві.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» № 1105-ХІV від 23.09.1999р., із змінами та доповненнями, страхування від нещасного випадку здійснює Фонд соціального страхування від нещасних випадків.

Пунктом 5 ч.1 ст.24 вказаного Закону передбачено, що Фонд зобов'язаний співпрацювати з фондами з інших видів соціального страхування у фінансування заходів, пов'язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів. Якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондом і страховиками з інших видів соціального страхування виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Згідно з підпунктами "г" та "д" п. 1 ст. 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності", на Фонд соціального страхування від нещасного випадку покладено обов'язок з виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання; пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 2 ст. 7 Закону України "Про страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" передбачено, що Фонд соціального страхування від нещасного випадку сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги працівникам (членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали в установленому порядку Фонду соціального страхування від нещасного випадку документи, що підтверджують право цих працівників (членів їх сімей) на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку. Потерпілі, документи яких не передані до Фонду соціального страхування від нещасного випадку, продовжують отримувати належні виплати та соціальні послуги від свого роботодавця, Пенсійного фонду та Фонду соціального страхування України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються Фондом соціального страхування від нещасного випадку в рахунок його страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, а між страховиками з інших видів страхування і Фондом соціального страхування від нещасного випадку в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Механізм відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків Пенсійному фонду витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, визначено Порядком відшкодування витрат (далі - Порядок), який затверджено постановою правління Пенсійного фонду, правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків від 04.03.2003 N 5-4/4.

В основу цього механізму покладено щомісячне проведення органами Пенсійного фонду з відділеннями виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в районах та містах обласного значення звірок витрат на відповідні виплати до 10 числа, наступного за звітним (пункт 5 Порядку). Акти цих звірок подаються головним управлінням Пенсійного фонду та управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат та до 20 числа, наступного за звітним, подають її Пенсійному фонду та Фонду страхування від нещасних випадків (пункт 6 Порядку). Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідних коштів Пенсійному фонду до 25 числа місяця, наступного за звітним (пункт 7 Порядку).

Таким чином, у зазначеному Порядку передбачено здійснення відповідних розрахунків на централізованому рівні, тобто між Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України і Пенсійним фондом.

Відповідач відмовляється від підписання актів щомісячних звірок витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з травня 2006 по грудень 2006 року в зв‘язку з тим, що Косаткіна З.В., Красноногий І.Ф. отримали каліцтво поза межами України

В обґрунтування своєї відмови відповідач посилається на те, що громадяни Косаткіна З.В., Красноногий І.Ф. отримали трудове каліцтво під час трудової діяльності на території колишнього СРСР, та отримана ними пенсія по інвалідності не є такою, що повинна відшкодовуватися Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві Пенсійному фонду України, оскільки відповідно до норм міжнародного законодавства відшкодування шкоди, заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодження здоров‘я, смерті потерпілого здійснюється стороною, законодавство якої поширювалось на працівника під час отримання каліцтва, іншого ушкодження здоров‘я, смерті.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає заперечення відповідача безпідставними та необґрунтованими та задовольняє позовні вимоги позивача в частині зобов‘язання відповідача вчинити дії по підписанню Актів звірки витрат по особовим справам потерпілих, яким виплачені пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв‘язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, за період з травня 2006 року по грудень 2006 року, оскільки страхові виплати громадянам, каліцтво яким заподіяно на території країн колишнього СРСР, повинні здійснюватися у відповідності з нормами ст. 1, ч. 2 ст. 2 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" № 1105-ХІV від 23.09.1999р., із змінами та доповненнями. Крім того, пунктом 2 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України визначений механізм відшкодування витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, відповідно до якого відшкодуванню підлягають витрати, що пов’язані з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, також тим потерпілим особам, право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР.

Відповідно до ч.2 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони – суб’єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати. Оскільки позивачем не надані докази сплати державного мита, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача судових витрат задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити.

2.          Зобов‘язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Путивльському районі Сумської області (Сумська область, м. Путивль, вул. Кірова, 34; код 24016483) вчинити дії по підписанню Актів щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання відносно громадян Косаткіної З.В., Красноногого І.Ф. за період з травня 2006 року по грудень 2006 року.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу – з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений КАС України, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

СУДДЯ                                                                                  О.Ю. СОП‘ЯНЕНКО