ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.04.07 р.                                                                               Справа № 16/94

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур,

При секретарі      Москаленко  О.О. ,  розглянувши  матеріали  справи

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “ Мега  Імпекс”  м.   Макіївка

до відповідача     Приватного   сільськогосподарського    підприємства     “ Фонд Земля”            с. Галіцінівка

про стягнення    59 418  грн. 18    коп.

За участю:

Представників сторін :

від позивача:             Юрченко    А.Н.   -  по дор.

від  відповідача :                 Середа    І.М.    по  дор.

В С Т А Н О В И В: в  судовому  засіданні  було оголошено  перерву згідно ст. 77  ГПК  України  до 18.04.2007р.

Ухвалою  господарського суду Донецької  області 30.03.2007р. порушено  провадження  по  справі за  позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ Мега  Імпекс”                         м.   Макіївка   до Приватного   сільськогосподарського    підприємства     “ Фонд Земля”            с. Галіцінівка      про стягнення    59 418  грн. 18   коп.,  з яких  :   54 840   грн. 00 коп.   -   основний  борг ,      4 578    грн. 18  коп. –  пеня .

Представників   сторін    було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні  клопотання про  фіксацію судового процесу  технічними засобами  не  було  надано ,на  підставі  чого  справу  було  розглянуто без  застосування  зазначених  засобів . Крім цього, роз’яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України - судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на  те , що  відповідач  не  виконав  взяте  на себе  зобов`язання , а  саме  прострочив постачання   товару  (  соняшника )   та  не до поставив  його   , на підставі  чого  нараховує    штрафні санкції   .

Представник    відповідача   в  судовому   засіданні     визнав  вимоги   в  повному   обсязі  , але  письмові пояснення    з  цього  приводу  не представив  .

Згідно   ч.4. ст. 22  ГПК  України  -  позивач  вправі  до  прийняття   рішення   по  справі  змінити  підставу   або  предмет  позову , збільшити розмір  позовних  вимог та  умови дотримання встановленого  порядку досудового врегулювання спору  у  випадках , передбачених ст. 5  цього  Кодексу   в  цій  частині ,  відмовитись від  позову або  зменшити розмір  позовних  вимог.

Позивачем  в порядку  ст. 22  ГПК було надано  уточнення  до  позову  б/н   від 18.04.2007р., згідно  якого   він    уточнює  позовні  вимоги  , а саме  :     зменшує   позовні  вимоги     в  частині    стягнення     суми  збитків  (  а  не  боргу  як  було  зазначено  в позові )    в зв`язку    з   частковим  поверненням     суми     проплати  за товар    в розмері   40  000 грн.   , які  складають  на  момент  слухання   справи    14 840  грн. Також,   з  приводу  зазначеного зменшує  позовні  вимоги   в  частині   штрафних  санкцій, які   складають :  4 148    грн  46  коп.-  пеня   .

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників   сторін   , суд встановив:

11.09.2006р.   між сторонами був укладений    договір   купівлі-продажу  насіння  соняшника   №  1109/06     .

Відповідно до п.1.1.  договору      продавець  ( відповідач)   зобов`язаний    був  поставити    товар  (  насіння  соняшника ) в  кількості  60тонн  ( вимога  п.1.2. договору )     , а  покупець  прийняти   його  та  оплатити в  строк.

Згідно  з    п 3.2  договору   оплата  за  поставлений  товар   здійснюється   шляхом  здійснення передплати   в  розмері  100  %  на  протязі  2 –х  банківських  днів   з  моменту  підписання  договору .    Поставка  товару    здійснюється     на  вимогах    EXW -  Раєвський елеватор    Донецької  області   в  строк до   03.10.2006  року    ( п.2.1.  договору )  .

В  виконання  вимог   договору   зі  сторони  покупця  ( позивача )  була дійснена  передплата в  розмері  100  %   в  сумі   69 840  грн.  , що  підтверджуєься  платіжним  дорученням    № 271   від 11.09.2006р.

Сторонами в  ході  переговорів     було  досягнуто  домовленості    про повернення  суми  передплати в зв`язку  з  неможливістю  виконання  зобов`язання    щодо   постачання  товару  зі  сторони   продавця (  відповідача ) . З  приводу  зазначеного     відповідачем    було  здійснено   часткове   повернення       суми  передплати в  розмері    15 000  грн.    ( виписки  банку за  23.10.2006р.)   .

На  підставі  зазначеного   , на  момент  подачі  позову   сума  сплаченого   , але  не  отриманого  товару  складає    54 840  грн. 00  коп.    , що  дорівнює    47  тоннам    130 кілограмам    соняшника   .

Згідно    наданого   позивачем  уточнення    №  78  від    16.04.3007р., сума     понесених  збитків  з  приводу    недоповернення  суми  передплати     складає    14 840  грн. , що  дорівнює   12 , 749  тоннам    насіння  соняшника  , оскільки    в  період з  18.12.2006р  по 13.04.2007р.     продавцем  (  відповідачем  )    було  повернено  40 000 грн.   , про  що  свідчать  виписки  банку  за  зазначений  період  .

Таким  чином  ,  суд  з`ясував , що    на  момент  слухання  справи     товар  ( насіння  соняшника  ) не  був  поставлений   , а     грошові  кошти  в  сумі   14 840  грн.  не  були  повернені   .

За  загальним  правилом ,  одностороння  відмова  від  виконання  зобов`язання   не  допускається  ( ст. 162 ЦК  УРСР) . Між  тим , за  змістом  ч.2 ст. 213 ЦК  УРСР , якщо  внаслідок  прострочення  боржника   виконання  втратило  для  кредитора , він  може  відмовитись від  прийняття  виконання  і  вимагати  відшкодування  збитків .

Таким  чином  , на  момент слухання  справи    розмір  збитків    понесених  позивачем  за  сплачену , але  не  отриману  продукцію      складає    14 840  грн.

Відповідно до ст.526  ЦК України зобов`язання   повинні  виконуватися  належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст.599 Цивільного кодексу України, зобов”язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В  судовому    засідання  18.04.2007р.     представник     позивача  уточнив     заявлені  вимоги   в  порядку  ст. 22   ГПК України стосовно  стягнення суми

Згідно  з  п. 4.2  . договору   за  не належне  виконання     на   відповідача   нарахована    пеня     в  розмірі    подвійной обліковой ставки НБУ в сумі   4 148   грн. 46   коп. (  уточнення  № 78 від  16.04.2007р.)  , розрахунок  якої  є  обгрунтованим  та  підлягає  задоволенню   .

Згідно зі ст. 549 ЦК  України   неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (  за умовами  передбаченими договором). Пеня ( штраф)  є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання  за  кожен  день прострочення.

Відповідач  суму   збтків     штрафних  санкцій     не  оспорив .

Позовні вимоги обгрунтовані та підлягають   частковому   задоволенню.

Відповідно  до ст. 49    ГПК  України  Господарський  суд  судові  витрати     покладає     на  відповідача  по  справі  пропорційно  розміру  задоволених  вимог  .

Враховуючи вищевикладене, суд на підставі ст. 254, 256, 526, 530, 599 ЦК України і керуючись  ст.ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85  Господарського процесуального Кодексу України,    Господарський Суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “ Мега  Імпекс”                         м.   Макіївка   до Приватного   сільськогосподарського    підприємства     “ Фонд Земля”            с. Галіцінівка       задовольнити   частково       .

Стягнути з  Приватного   сільськогосподарського    підприємства     “ Фонд Земля”            с. Галіцінівка    на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ Мега  Імпекс”               м.   Макіївка   -    14 840    грн. -    збитків  ,  4 148   грн. 46   коп. -  пені  ,   189  грн.  88  коп.  -   витрати по сплаті держмита і   106   грн. 72  коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стосовно  стягнення   суми   збитків   ( передплати)   в  розмері  40 000 грн.       провадження  по  справі     припинити  на  підставі п.1.1 ст. 80  ГПК  України   в зв`язку   з     поверненням    зазначеної  суми  .

Видати  наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Рішення  підписане  19.04.2007р.

Суддя                                                                         Манжур В.В.