ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

26.03.07                                                                                           Справа№ 5/315-18/43A

Господарський суд Львівської області в складі

головуючого-судді                                                              Мартинюка В.Я.

при секретарі судового засідання                                    Колтун Ю.М.

у відкритому судовому засіданні у м.Львові

розглянувши матеріали заяви
Фермерського господарства (надалі ФГ) „Кардаш”

про
перегляд рішення Арбітражного суду Львівської області від 03.08.2001 року

у справі
№5/1222-15/251

за позовом
Державної податкової інспекції (надалі ДПІ) у Пустомитівському районі Львівської області

до
ФГ „Кардаш”

про
скасування державної реєстрації

з участю представників:

від позивача – Притула Н.І. –старший державний податковий інспектор (довіреність за №10062/10/10-009 від 01.11.2006 року);

від відповідача – Жак Н.Т. –адвокат (довіреність від 26.01.2007 року),

ВСТАНОВИВ:

що ФГ „Кардаш” звернулося до господарського суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Арбітражного суду Львівської області від 03.08.2001 року у справі за №5/1222-15/251.

Як вбачається з мотивів згаданої заяви, нововиявленими заявник вважає обставини того, що він належним чином не був повідомлений про розгляд даної справи, а тому було порушено його право на захист.

Представник заявника в судовому засіданні дав аналогічні пояснення, просить заяву задоволити.

Позивач в запереченні на заяву за №1841/9/10-009 від 28.02.2007 року, не погоджується з мотивами заяви та вважає, що відповідач належним чином повідомлявся про час та місце розгляду спору, а тому ці обставини не можуть бути нововиявленими.

Представник позивача проти заяви теж заперечує, просить в її задоволенні відмовити.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд розглядаючи заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами виходив з наступного.

03.08.2001 року Арбітражним судом Львівської області було прийнято рішення у справі за №5/1222-15/251, яким було скасовано державну реєстрацію ФГ „Кардаш”.

У відповідності до вимог ст.254 КАС України, постанова або ухвала суду, що набрала законної сили, може бути переглянута у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У відповідності до п.7 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, відповідач звернувся в порядку адміністративного судочинства до господарського суду про перегляд згаданого судового рішення за нововиявленими обставинами.

Заявник вважає, що оскільки він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду спору, він не міг скористатись гарантованим конституційним правом  на захист.

В матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про те, що відповідач (заявник) належним чином повідомлявся про час та місце розгляду спору, при цьому, суд зазначає наступне.

Аналізуючи наявний в матеріалах реєстр відправленої кореспонденції, суд вважає, що такий не може свідчити про належне повідомлення відповідача про час та місце розгляду спору, оскільки, такий свідчить лише про надіслання листа, а не про його отримання відповідачем.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про те, що ухвала суду від 16.07.2001 року про призначення справи до розгляду була направлена відповідачу.

Таким чином, факт того, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду спору не знайшов свого підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.

Обставина, неповідомлення відповідача у справі про час та місце розгляду спору, є істотною, оскільки у відповідності до вимог ст.ст.55,59 Конституції України, кожному гарантується право на захист, а факт неповідомлення відповідача про розгляд його справи в суді є ні чим іншим, як не поінформування його про розгляд справи, щодо його прав та обов‘язків, і цим самим він позбавляється реалізації згаданого права на захист.

Зазначена обставина не була і не могла бути відома відповідачу, оскільки в матеріалах справи наявні докази про те, що на даний час відповідач не знятий з державної реєстрації (лист Пустомитівської районної державної адміністрації за №27 від 08.02.2007 року; Довідка Головного управління статистики у Львівській області за №20-09/351 від 09.02.2007 року), що відповідачем подається податкова звітність в органи державної податкової служби та сплачується плата за землю до Сокільницької сільської ради.

З огляду на викладене, суд вважає, що заявником представлено достатньо доказів для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

У відповідності до вимог ч.4 ст.252 КАС України, суд може не досліджувати докази стосовно обставин, що встановлені у судовому рішенні, яке переглядається за нововиявленими обставинами, якщо вони не оспорюються.

Враховуючи те, що відповідач не мав змоги реалізувати право на захист, та те, що ним оспорюються встановлені рішенням обставин суд виходив з наступного.

Відповідач зареєстрований Пустомитівською районною радою народних депутатів 16.01.1995 року, підтвердженням чого є свідоцтво за №22371748.

Згідно акту за №124 від 03.07.2001 року, відповідач з 01.01.1999 року не подає податкової звітності.

Як вбачається із Довідки позивача відповідач станом на 05.07.2001 року, заборгованості зі сплати податків, зборів (обов‘язкових платежів) не має.

За наявності наведених обставин Арбітражний суд Львівської області прийшов до висновку, що на підставі ст.8 Закону України „Про підприємництво” державна реєстрація відповідача підлягає скасуванню.

Проте, згідно свідоцтва Пустомитівської районної ради народних депутатів за №22371748, довідки Головного управління статистики у Львівській області за №20-09/351 від 09.02.2007 року, ФГ „Кардаш” за своєю організаційно-правовою формою зареєстровано як фермерське господарство.

Діяльність фермерських господарств регулюється спеціальним законодавством, а саме Законом України „Про селянське (фермерське) господарство” від 20 грудня 1991 року за №2009-ХII, який втратив свою чинність згідно із Законом України  від 19 червня 2003 року № 973-IV, однак, був чинним на момент оголошення рішення, що переглядається за нововиявленими обставинами.

За таких обставин суд керується саме цією редакцією переглядаючи згадане рішення Арбітражного суду Львівської області за нововиявленими обставинами.

Відповідно до згаданого Закону в редакції чинній на момент оголошення рішення  (ч.1 ст.1), відносини, пов‘язані із створенням та діяльністю селянських (фермерських) господарств, регулюються цим Законом, законами „Про власність”, „Про пріоритетність соціального розвитку села та агропромислового комплексу в народному господарстві”, „Про підприємництво”, „Про колективне сільськогосподарське підприємство”, законодавством про землю, іншими законодавчими актами України.

У відповідності до вимог ст.29 згаданого Закону, в редакції чинній на момент оголошення рішення, діяльність селянського (фермерського) господарства припиняється у разі:

1) рішення членів селянського (фермерського) господарства про припинення його діяльності;

2) припинення права власності на землю, права користування земельною ділянкою у випадках, передбачених статтями 27 і 28 Земельного кодексу України;

3) визнання селянського (фермерського) господарства неплатоспроможним (банкрутом);

4) якщо не залишається жодного члена селянського (фермерського) господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.

Згідно ч.1 ст. 30 цього ж Закону, в тій самій редакції, рішення про припинення діяльності селянського (фермерського) господарства приймається районною, міською, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, Радою народних депутатів, а у разі його банкрутства - арбітражним судом. Спори про припинення діяльності селянського (фермерського) господарства вирішуються судом.

Слід також зазначити, що згідно ст.35 Закону України „Про фермерське господарство” від 19 червня 2003 року № 973-IV, з наступними змінами та доповненнями, діяльність фермерського господарства припиняється у разі:

1) реорганізації фермерського господарства;

2) ліквідації фермерського господарства;

3) визнання фермерського господарства неплатоспроможним (банкрутом);

4) якщо не залишається жодного члена фермерського господарства або спадкоємця, який бажає продовжити діяльність господарства.

Як вбачається з вищенаведених норм, ні Законом на час оголошення рішення, яке переглядається за нововиявленими обставинами, ні чинним на сьогоднішній день Законом, не було передбачено такої підстави для припинення юридичної особи –фермерського господарства, як неподання податкової звітності протягом року.

Більше того, порядок припинення фермерського господарства мав свої особливості, як вбачається з викладених норм, які не були враховані судом при оголошенні рішення та позивачем при поданні позову.

Таким чином, припинення фермерського господарства, як передбачено спеціальним законом не може проводитись з тих підстав, що воно (господарство) не подає податкової звітності протягом року.

За таких обставин, господарський суд вважає, що заява є обґрунтована та підставна, тому підлягає до задоволення, а рішення Арбітражного суду Львівської області належить скасувати і в позові відмовити.

Щодо судових витрат, то у відповідності до вимог ст.94 КАС України, такі належить присудити на користь відповідача з врахуванням п.3 Прикінцевих та перехідних положень цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 21, 69, 70, 160-163, 252, 253 КАС України, суд –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Заяву про перегляд рішення у зв‘язку з нововиявленими обставинами задоволити.

2.          Рішення Арбітражного суду Львівської області від 03.08.2001 року у справі за №5/1222-15/251 скасувати.

3.          В позові відмовити.

4.          Стягнути з Державного бюджету України на користь Фермерського господарства „Кардаш” (), що знаходиться за адресою Львівська область, Пустомитівський район, с.Сокільники, вул.Січових Стрільців, 159, 1 грн. 70 коп. судового збору.

5.          Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

6.          Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                       Мартинюк В.Я.