ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 р.
№ 10/222

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

головуючого
Овечкіна  В.Е.,

суддів
Чернова Є.В., Цвігун В.Л.,

за  участю  представників  сторін:

позивача
- Сергійчук Н.А.,

відповідача
скаржника
- Артемяк С.В.,
- Тарновецький Я.М.,

третьої особи
- не з’явився,

розглянувши  у відкритому судовому засіданні
касаційну скаргу

ВАТ “Рівненський завод надміцних залізобетонних конструкцій”

на  рішення
від 10.06.2004 господарського суду Рівненської області

у справі
№10/222

за позовом
Орендного підприємства “Санаторій “Червона Калина”

до
РВ ФДМ України по Рівненській області

(третя особа -
Рівненська райдержадміністрація)

про
визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Рівненської області від 10.06.2004 (суддя Юрчук М.І.) позов задоволено частково –на підставі ч.5 ст.376 ЦК України визнано за орендним підприємством санаторію «Червона калина»(Рівненська область, Рівненський район, с.Жобрин, вул.Лісова,1) право власності на об'єкти нерухомості - самочинно збудоване нерухоме майно:

танцювальний майданчик з кінозалом (приміщення загальною площею 39,4м2, літер за планом "Я "); склад (приміщення загальною площею 258,6м2, літер за планом "І"); продовольчий склад, хлібокондитерський цех (приміщення продовольчого складу загальною площею 470,2м2, приміщення хлібокондитерського цеху загальною площею 128,2м2, всього по будівлі 598,4м2; літер за планом "Є"); сторожка (приміщення загальною площею 7,0м2, літер за планом "Ю"); сторожка (приміщення загальною площею 4,6м2, літер за планом "Ш"); магазин (приміщення загальною площею 31,1м2 , літер за планом "Е"); будинок на воді (приміщення загальною площею 79,4м2, літер за планом "Щ"); цех розливу мінеральної води (приміщення загальною площею 453,0м2 , літер за планом "Ф"); консервний цех (приміщення підвалу зі сходовою клітиною загальною площею 84,3м2, приміщення першого поверху загальною площею 368,2м2 , всього по будівлі 452,5м2; літер за планом "У"); тарний склад (приміщення загальною площею 234,0м2, літер за планом "С"); овочесховище (приміщення загальною площею 275,1м2, літер за планом "Р"); свинокомплекс (приміщення загальною площею 655,1м2, літер за планом "Т"); м'ясопереробний цех (приміщення загальною площею 174,2м2, літер за планом "П"); гаражі (приміщення загальною площею 290,1м2, літер за планом "О"); туалет пляжної зони (приміщення загальною площею 197,0м , літер за планом "Н"); об'єкт громадського харчування "Колиба" (приміщення загальною площею 36,1м2, літер за планом "М"); тенісний корт (облаштована територія та приміщення загальною площею 57,1м2, літер за планом "Л"); пляжний будинок (приміщення загальною площею 54,8м2, літер за планом "К"), які знаходяться за адресою: Рівненська область, Рівненський район, с.Жобрин, вул.Лісова,1. В частині визнання за орендним підприємством “Санаторій «Червона калина»(Рівненська область, Рівненський район, с.Жобрин, вул.Лісова,1) права власності на об'єкти нерухомості - самочинно збудоване нерухоме майно: теплиці, водолікарні та бані позов залишено без розгляду.

ВАТ “Рівненський завод надміцних залізобетонних конструкцій (надалі –ВАТ “РЗНЗБК”) в поданій касаційній скарзі просить рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до господарського суду Рівненської області, посилаючись на прийняття господарським судом рішення стосовно прав скаржника на майно цілісного майнового комплексу санаторію “Червона калина” та без залучення акціонерного товариства.

Скаржник вважає, що вказане в рішенні суду нерухоме майно, яке входить до цілісного майнового комплексу Орендного підприємства “Санаторій “Червона Калина”, побудоване товариством та позивачем в порядку дольової участі за умовами укладеного між ними договору про спільну діяльність від 11.06.96 № 49, а тому у відповідності до приписів ст.432 ЦК УРСР та ст.356 ЦК України набуло в установленому порядку статусу спільної часткової власності.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності їх юридичної оцінки судом та заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників сторін та скаржника, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення –скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду Рівненської області з наступних підстав.

В результаті розгляду даного господарського спору судом прийнято рішення, що стосується прав та обов’язків юридичної особи, яка не була залучена до участі у справі, а саме ВАТ “РЗНЗБК”. Це обумовлено тими обставинами, що предметом даного господарського спору є визнання права власності ОП “Санаторій “Червона калина” на об’єкти нерухомого майна, які збудовані за умовами укладеного між позивачем та ВАТ “РЗНЗБК” договору про спільну діяльність №49 від 11.06.96, яким передбачалося виділення товариством в порядку дольової участі певної суми коштів шляхом поставки залізобетонних конструкцій.

Рішенням суду у даній справі позов задоволено та визнано позивача єдиним власником збудованих об’єктів нерухомості, що істотно впливає на права та охоронювані законом інтереси ВАТ “РЗНЗБК”, оскільки згідно з ч.2 ст.432 ЦК УРСР грошові та інші майнові внески учасників договору про сумісну діяльність, а також майно, створене в результаті їх спільної діяльності, є їх спільною власністю.

Зміст касаційної скарги та пред’явлення товариством позову до ОП “Санаторій” “Червона Калина” про визнання права часткової власності на нерухоме майно ЦМК санаторію “Чорвона Калина”, щодо якого ухвалою господарського суду Рівненської області від 05.12.2006 порушено провадження у справі №14/357, переконливо вказують на те, що ВАТ “РЗНЗБК” є в розумінні ст.392 ЦК України особою, яка оспорює та не визнає право власності позивача на нерухоме майно, а тому товариство має виступати відповідачем по справі №10/222.

Відповідно до вимог п.3 ст.1119  та п.3 ч.2 ст. 11110 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення суду першої інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення або постанову, що стосується прав і обов’язків осіб, які не були залучені до участі у справі. Вищенаведені обставини свідчать про наявність підстав для застосування Вищим господарським судом України згаданих статей до спірних правовідносин, оскільки відсутність залучення ВАТ “РЗНЗБК” в якості іншого відповідача при прийнятті оскаржуваного рішення зачіпає та істотно обмежує його права як співвласника спірного майна, а відтак перешкоджає правильному об’єктивному та всебічному вирішенню даного спору з врахуванням прав та охоронюваних законом інтересів всіх учасників спірних майнових правовідносин. При цьому судова колегія враховує, що згідно з ч.2 ст.11110 ГПК України викладені вище обставини є в будь-якому випадку достатньою окремою підставою для скасування рішення та подальшого нового розгляду справи судом першої інстанції.

Водночас касаційна інстанція вважає за необхідне на підставі ст.11112 ГПК України доручити суду першої інстанції при новому розгляді справи ретельно перевірити обставини щодо наявності у ВАТ “РЗНЗБК” статусу співвласника спірного нерухомого майна з огляду на визнання позивачем в доданих до скарги  листах від 05.08.96 №180 та від 04.11.99 № 322 частки скаржника у завершенні будівництва об’єктів санаторію “Червона калина” на рівні 2,3%  від вартості ЦМК санаторію “Червона калина”.

Проте, при цьому слід витребувати від скаржника первинні документи на підтвердження участі у будівництві саме спірних об’єктів нерухомості та надати їм ретельну правову оцінку, встановити період фактичного будівництва вказаних об’єктів в співвідношенні з періодом дії договору про спільну діяльність від 11.06.96 № 49, а також наявність чи відсутність входження спірного нерухомого майна до складу цілісного майнового комплексу санаторію “Червона калина”, яким (ЦМК) позивач користується на умовах укладеного з РВ ФДМ України по Рівненській області договору оренди від 20.05.1994р.

Необхідно також врахувати результати вирішення спору у взаємопов’язаній справі №14/357 за позовом про визнання за ВАТ “Рівненський завод надміцних залізобетонних конструкцій” права спільної часткової власності на ЦМК санаторію “Червона калина”.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115, 1117, п.3 ст.1119, п.3 ч.2 ст.11110, ст.ст.11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1.Касаційну скаргу ВАТ “Рівненський завод надміцних залізобетонних конструкцій” задовольнити.

Рішення господарського суду Рівненської області від 10.06.2004 у справі №10/222 скасувати з передачею справи на новий розгляд до господарського суду Рівненської області.

2.Доручити господарському суду Рівненської області вжити відповідних процесуальних заходів для залучення до участі у даній справі ВАТ “Рівненський завод надміцних залізобетонних конструкцій” в якості іншого відповідача.

Головуючий, суддя                                                                            В.Овечкін

Судді:                                                                                                      Є.Чернов

В. Цвігун