СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.04.07                                                                                 Справа № 3/83.

Суддя Доманська М.Л., розглянувши матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Об'єднана вантажно-транспортна компанія",               м. Єнакієве Донецької області

до Державного підприємства "Ровенькиантрацит", м. Ровеньки Луганської області

про стягнення 698 827 грн. 40 коп.

за участю представників сторін:

від позивача – Кучеров І.А. (дов. від 01.02.07),

від відповідача –не прибув (явка обов'язкова),

від ТОВ "Вуглеремпроект" -  Гежа В.О. (дов. від 12.03.07 № 1303-01),

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача        698827 грн. 40 коп., з них: боргу у сумі 582 776 грн. 78 коп., 3% річних –23 878 грн. 10 коп., інфляційних нарахувань –92 172 грн. 52 коп.

Відповідно до ст.77 ГПК України у судовому засіданні оголошувалась перерва з 16.04.07 до 20.04.07.

Відзивом на позовну заяву, зданим у засіданні суду 15.03.07, доповненням до відзиву, зданим до суду 03.04.07, відповідач проти позову заперечує з наступних підстав:

- відповідач не має грошових зобов'язань перед позивачем, що унеможливлює стягнення 3% річних та інфляційних нарахувань.

У поясненні, зданому у судовому засіданні 16.04.07, позивач уточнив нормативне обґрунтування позову, зазначивши, що просить стягнути з відповідача грошові кошти у сумі  582 776 грн. 78 коп. на підставі ст.693 ЦК України та 23 878 грн. 10 коп. - суму процентів за користування чужими грошовими коштами на підставі ч.3 ст.693 ЦК України, яка передбачає нарахування процентів з дати, коли товар повинен бути переданий, зазначена норма ЦК України кореспондується зі ст.536 ЦК України, яка передбачає нарахування процентів та те, що їх розмір може визначатись договором, законом чи іншим актом цивільного законодавства, тому позивачем при нарахуванні цих процентів використані 3%, передбачені ст.625 ЦК України. В решті позивач позов підтримав.

Дослідивши обставини справи, додатково надані  матеріали, вислухавши представників позивача,  суд прийшов до наступного.

Між відповідачем у справі та ТОВ "Вуглеремпроект" укладено договір поставки від 03.03.05 № 69у/35-54 гп (а.с.12-14), із додатковими угодами до нього (а.с.16,18,19), за умовами  яких “Постачальник” (відповідач у справі) прийняв на себе зобов’язання постачати "Покупцеві" (ТОВ "Вуглеремпроект") товар (вугілля марки А (антарцит) згідно з умовами договору, а “Покупець” (ТОВ "Вуглеремпроект") –прийняти вказаний товар та  оплатити його на умовах, передбачених цим договором. Вказаним договором (п.п.3.2, 3.4) передбачено, що платежі здійснюються перерахуванням грошових коштів на розрахунковий рахунок "Постачальника" на умовах 100% передоплати. Відповідно до чого за платіжними дорученнями від 20.09.05 № 8 та від 27.09.05 № 11 ТОВ "Вуглеремпроект" перерахувало на адресу відповідача у справі 375040 грн. та 220380 грн. відповідно, всього 582776 грн. 78 коп. у якості передоплати за вугілля за вказаним договором, що відповідачем у справі не заперечується .

За умовами договору поставки від 03.03.05 № 69у/35-54 гп поставка товару мала бути здійснена протягом 10 календарних днів з дати отримання  Постачальником платежів, передбачених п.п.3.2, 3.4 договору. Позивач посилається на те, що товар у передбачений вказаним договором строк на суму передплати поставлений не був, що підтвердив представник ТОВ "Вуглеремпроект" у судових засіданнях по даній справі.

Суму попередньої оплати відповідач ТОВ "Вуглеремпроект"  не повернув, та не поставив вугілля на цю суму.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ "Вуглеремпроект" та ТОВ "Єнакіївська транспортна компанія" (правонаступником якої є позивач у справі) укладений договір про поступку права вимоги від 20.09.05 № 3-09 (а.с.20-21), за умовами якого Кредитор (ТОВ "Вуглеремпроект") уступив, а Новий кредитор (ТОВ "Єнакіївська транспортна компанія") прийняв на себе право вимоги боргу у Боржника (відповідача у справі), борг виник у результаті передплати коштів за вугілля згідно договору від 03.03.05 № 69у/35-54 гп на загальну суму  582776 грн. 78 коп..

Повноважні представники ТОВ "Вуглеремпроект" та позивача у справі 16.04.07 надали до суду заяву - пояснення відносно того, що за договором від 20.09.05 № 3-09 у Нового кредитора (ТОВ "Єнакіївська транспортна компанія") виникло право вимагати від Боржника (відповідача у справі) як грошових коштів, так і виконання договору  в натурі, та метою укладення цього договору для ТОВ "Єнакіївська транспортна компанія" (правонаступником якої є позивач у справі)  було отримання грошових коштів з відповідача у справі, та у повідомленні про поступку вимоги від 22.09.05 № 2/3-09 ТОВ "Вуглеремпроект" повідомив відповідача у справі про передачу права вимоги боргових зобов'язань  відповідача, що виникли у результаті передоплати за договором від 03.03.05 № 69у/35-54 гп у сумі 582776 грн. 78 коп., та зазначив реквізити ТОВ "Єнакіївська транспортна компанія".

Як вбачається з матеріалів справи, 27.11.06 позивач у справі направив на адресу відповідача претензію від 24.11.06 № 24/11-06 з вимогою перерахувати протягом 7-ми днів на розрахунковий рахунок позивача грошову суму у розмірі 582776 грн. 78 коп., як борг, який виник у результаті здійснення ТОВ "Вуглеремпроект" відповідачеві передплати за договором від 03.03.05 № 69у/35-54 гп, право вимоги за яким належить позивачеві за умовами договору про поступку вимоги від 20.09.05 № 3-09.

У зв'язку з тим, що відповідач не виконав своїх зобов"язань перед позивачем, не перерахував позивачеві вищевказану грошову суму у розмірі 582776 грн. 78 коп., позивач звернувся до суду із позовом, за яким просить стягнути з відповідача 582776 грн. 78 коп.- як суму попередньої оплати на підставі ст.693 ЦК України (з урахуванням пояснення позивача , зданого до суду 16.04.07).

Крім того, позивач на підставі ч.3 ст.693 ЦК України нарахував та заявив до стягнення з відповідача проценти за користування чужими грошовими коштами у сумі 23878 грн. 10 коп. та підставі ст.625 ЦК України - 92 172 грн. 52 коп. інфляційних нарахувань (з урахуванням пояснення позивача , зданого до суду 16.04.07).

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві та доповненні до відзиву.

Оцінивши доводи сторін та  ТОВ "Вуглеремпроект",  обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення частково, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зобов’язання сторін у справі ґрунтуються на умовах договорів поставки від 03.03.05 № 69у/35-54 гп та про поступку права вимоги від 20.09.05 № 3-09.

Згідно зі ст.526 Цивільного кодексу  України зобов‘язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до умов вказаного договору поставки від 03.03.05 № 69у/35-54 гп відповідач мав відвантажити ТОВ "Вуглеремпроект" оплачену партію вугілля протягом 10 календарних днів з дати отримання платежів (передоплати на суму  582776 грн. 78 коп.), тобто на суму 375040 грн. протягом 10 календарних днів з 20.09.05 та на суму 220380 грн.  протягом 10 календарних днів з 27.09.05.

Відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України,  якщо  продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Як вбачається з матеріалів справи, у встановлений вказаним договором строк та на день розгляду справи товар на суму передоплати відповідачем поставлений не був, тобто відповідач належним чином, у повному обсязі, свої зобов’язання за договором не виконав.

Відповідно до умов вищевказаного договору про поступку права вимоги від 20.09.05 № 3-09 позивач отримав право вимагати від відповідача у справі передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати відповідно до ч.2 ст. 693 ЦК України. Про цю поступку права вимоги відповідач був повідомлений належним чином (а.с.11), чого відповідач не заперечує.

Як зазначалось вище, 27.11.06 позивач у справі направив на адресу відповідача претензію від 24.11.06 № 24/11-06 з вимогою перерахувати протягом 7-ми днів на розрахунковий рахунок позивача грошову суму у розмірі 582776 грн. 78 коп., як борг, який виник у результаті здійснення ТОВ "Вуглеремпроект" відповідачеві передплати за договором від 03.03.05 № 69у/35-54 гп, право вимоги за яким належить позивачеві за умовами договору про поступку вимоги від 20.09.05 № 3-09. Вказана претензія отримана відповідачем 04.12.06 (а.с.43), але повернення грошових коштів на адресу позивача відповідач не здійснив, тому позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача боргу - повернення передоплати за вугілля на підставі ч.2 ст.693 ЦК України у сумі 582776 грн. 78 коп.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача  боргу як попередньої оплати у сумі 582776 грн. 78 коп. слід визнати такими, що підлягають до задоволення.

Частиною 3 статті 693 ЦК України передбачено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до ст.536 ЦК України від дня, коли товар повинен бути переданий, до дня фактичної передачи товару покупцеві чи повернення йому суми попередньої оплати. Відповідно до ст. 536 ЦК України розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом чи іншим актом цивільного законодавства. Оскільки актами цивільного законодавства не передбачений інший розмір таких процентів відповідач правомірно застосував розмір процентів, що встановлений у ст.625 ЦК України - 3% річних, але не у якості відповідальності за прострочення грошового зобов'язання, а як проценти, нараховані  на суму попередньої оплати   (582776 грн. 78 коп.) згідно з ч.3 ст.693 ЦК України, на чому наполягав позивач у судових засіданнях по справі та про що зазначив у поясненні, наданому у судовому засіданні 16.04.07.

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача  процентів за користування чужими грошовими коштами у сумі 23878 грн. 10 коп. слід визнати такими, що підлягають до задоволення.

Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення грошового зобов'язання, так, за цією нормою ЦК України боржник, що прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зобов'язання відповідача поставити товар (вугілля) на суму передоплати у розмірі 582776 грн. 78 коп., що виникло на підставі договору поставки від  03.03.05 № 69у/35-54 гп, позивач замінив на грошове зобов'язання щодо повернення суми передоплати  у розмірі 582776 грн. 78 коп. лише після пред'явлення відповідної претензії від 24.11.06 № 24/11-06 з вимогою перерахувати протягом 7-ми днів на розрахунковий рахунок позивача грошову суму у розмірі 582776 грн. 78 коп.. Тому позивач правомірно заявив до стягнення з відповідача інфляційні нарахування на підставі ст.625 ЦК України за прострочення відповідного грошового зобов'язання у сумі 5244 грн. 99 коп. (за період після пред'явлення вказаної претензії).

За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача  інфляційних нарахувань за прострочення відповідного грошового зобов'язання за грудень 2006 у сумі 5244 грн. 99 коп. слід визнати такими, що підлягають до задоволення.

У задоволені решти позову щодо стягнення з відповідача інфляційних нарахувань слід відмовити за необґрунтованістю, оскільки до отримання вищевказаної претензії відповідач не знав, яким з альтернативних прав, передбачених ч.2 ст.693 ЦК України скористується позивач, та відповідно мав зобов'язання з поставки товару в натурі та не мав грошового зобов'язання перед позивачем, тому в даному випадку за цей період неправомірно застосовувати до відповідача відповідальність, передбачену ст.625 ЦК України у вигляді стягнення, про що також зазначив у відзиві відповідач у справі.

Решта заперечень відповідача за відзивом та доповненням до відзиву відхиляється судом за необґрунтованістю, враховую вищевикладене.

Згідно з п.4 ч.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 № 7-93 “Про державне мито” державне мито у сумі 5000 грн.00 коп., сплачене за платіжним дорученням  від   29.01.07 № 53, підлягає поверненню позивачу частково, у сумі 4925 грн. 43 коп., у зв’язку з внесенням мита в більшому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством.

Відповідно до ст.ст.44, 46, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного,  ст. 526, 530, 536, 625, 693 ЦК України, керуючись ст.ст.44,46, 49, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Державного підприємства "Ровенькиантрацит", Луганська область,                      м. Ровеньки, вул.Комуністична,6, код 32320704,

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Об'єднана вантажно-транспортна компанія", Донецька область, м. Єнакієве, вул.Марата, 1, код 32287238, борг у сумі попередньої оплати - 582776 грн. 78 коп., проценти за користування чужими грошовими коштами у сумі 23878 грн. 10 коп. , інфляційні нарахування у сумі 5244 грн. 99 коп., витрати по державному миту –6118 грн. 99 коп. та 103 грн. 32 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати наказ позивачеві після набрання рішенням законної сили.

3.У задоволені решти позову відмовити.

4.Повернути з державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Об'єднана вантажно-транспортна компанія", Донецька область, м. Єнакієве, вул.Марата, 1, код 32287238, зайве сплачене державне мито у сумі 4925 грн. 43 коп., за платіжним дорученням від 29.01.07 № 53.

Повернення державного мита здійснити на підставі даного рішення, засвідченого гербовою печаткою господарського суду, оскільки вказане платіжне доручення знаходиться в матеріалах справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання рішення –23.03.07.

Суддя                                                                                                       М.Л.Доманська