ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

26 квітня 2007 р.

№ 8/364-06-10871

Вищий  господарський суд України у складі колегії
суддів:

головуючого, судді                    М.В.Кузьменка,

судді                                        І.М.Васищака,

судді                                        В.М.Палій,

розглянувши
касаційну скаргу Приватного підприємця

ОСОБА_1

на                         постанову Одеського
апеляційного господарського суду

від 20.02.2007р.

у справі            №8/364-06-10871

за позовом       Приватного підприємця ОСОБА_1

до                       Закритого акціонерного
товариства "Красний"

про                      стягнення 329 480,10  грн.,

ВСТАНОВИВ:

Приватний підприємець ОСОБА_1
звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою  на постанову Одеського апеляційного
господарського суду від 20.02.2007р. у справі №8/364-06-10871.

Вказана скарга не може бути
прийнята до розгляду і підлягає поверненню скаржникові з таких підстав.

Основні вимоги, що пред'являються
до форми і змісту касаційної скарги, викладені у статті 111 Господарського
процесуального кодексу  (ГПК) України.
Так, зокрема, відповідно до ч.4 ст.111 ГПК України до  касаційної скарги мають бути додані докази
сплати державного мита.

Згідно п. 4 частини 1 статті 1113
ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом,
якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у
встановленому порядку і розмірі.

В силу ст.46 ГПК України, державне
мито сплачується в доход держаного бюджету у порядку і розмірі, встановлених
законодавством України.

Розмір державного мита визначений
ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, а порядок сплати
-Інструкцією про порядок обчислення та справляння державного мита, яка
затверджена наказом Головної державної податкової інспекції України від 22
квітня 1993р.  №15.

Відповідно до підпункту “г” п.2
ст.3 Декрету,  ставка державного мита з
касаційних скарг на рішення та постанови
встановлена у розмірі 50 відсотків ставки,  що підлягає сплаті у разі подання заяви для
розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру -50
відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми. Так, в силу
підпункту “а” п.2 ст.3 Декрету  із заяв
майнового характеру, що подаються до господарських судів сплачується 1 відсоток
ціни позову, але не менше 6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян і не
більше 1500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до рішення
господарського суду Одеської області від 20.12.2006р. позов задоволено
повністю: присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 50 044,0
грн. заборгованості, 270 237,60 грн. штрафу, 9 198,50 грн. пені.

Оскаржуваною постановою Одеського
апеляційного господарського суду від 20.02.2007р. рішення суду першої інстанції
змінено: відмовлено у задоволені позову в частині стягнення з відповідача 270
237,60 грн.

Як вбачається з поданої скарги,
скаржник оспорює постанову суду апеляційної інстанції в частині   відмови у стягненні з відповідача 270 237,60
грн. штрафу.

Отже, до касаційної скарги
скаржником мали бути додані докази сплати державного мита, обчисленого виходячи
із ставок державного мита з касаційних скарг, з урахуванням ставок державного
мита, встановлених для позовів майнового характеру -50 відсотків ставки з
оспорюваної суми. За подання даної касаційної скарги державне мито підлягало
сплаті у розмірі 1 351,19  грн.

Разом з тим, із доданої до
касаційної скарги квитанції НОМЕР_1 від 20 березня 2007р. вбачається, що
скаржником сплачено державного мита лише у сумі 85,0 грн.,  тобто менше ніж необхідно.

Допущене скаржником порушення є
підставою для повернення касаційної скарги.

Керуючись п.4    статті 1113 ГПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

1. Касаційну скаргу Приватного
підприємця ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного господарського суду від
20.02.2007р. у справі №8/364-06-10871  та
додані до неї документи повернути.

2. Видати Приватному підприємцю
ОСОБА_1 довідку на повернення з державного бюджету 85,0 грн. державного мита,
перерахованого відповідно до квитанції
НОМЕР_1  від 20 березня 2007 року.

Головуючий, суддя
М.В.Кузьменко

Суддя
І.М.Васищак

Суддя
В.М.Палій