СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

22 січня 2007 року

Справа № 2-29/2107.1-2006

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Прокопанич Г.К.,

суддів                                                                      Гонтаря В.І.,

Плута В.М.,

за участю представників сторін:

позивача: Бордачьової  В. О., довіреність №  1   від 19.01.07;

відповідача: Стиранка І. Е., довіреність №  1   від 10.01.07;

третьої особи: Стиранка І. Е., довіреність № 10 від 10.01.07;

розглянувши апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Санаторій "Слава" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Башилашвілі О.І.) від 01.12.2006 у справі №2-29/2107.1-2006

за позовом           Індивідуального малого підприємства "Югус" (Ялтинське шосе, 21,м.Сімферополь, 95000)

до           закритого акціонерного товариства "Санаторій "Слава" (вул. Червонофлотська, 1, м.Алушта, 98500)

третя особа:

Алуштинська міська рада (пл. Радянська, 1, м.Алушта, 98500)

про спонукання до виконання певних дій

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя О.І. Башилашвілі) від 01.12.2006 у справі № 2-29/2107.1-2006 задоволено позов Індивідуального малого підприємства "Югус" до закритого акціонерного товариства "Санаторій "Слава" про спонукання до виконання певних дій. Закрите акціонерне товариство "Санаторій "Слава" зобов’язано надати позивачу узгодження на місцерозташування будівлі спального корпусу початого будівництвом за договором № У-171/3 від 02.12.1994 на земельній ділянці площею 0,65 га по вул. Краснофлотська у місті Алушті, відповідно до рішення Алуштинського міськвиконкому від 14.07.1995 № 424 у межах, зазначених у ситуаційній  викопіровці із геодезичної зйомки ділянки, яка є додатком до висновку про закріплення земельної ділянки від 07.09.2004 № 428.

Не погодившись з постановленим судовим актом, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати, у позові відмовити.

За клопотанням представників сторін судочинство здійснювалось російською мовою.

Розглянувши справу повторно, в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України судова колегія встановила наступне.

У листопаді 2005 року Індивідуальне мале підприємство "Югус" звернулось до господарського суду з позовом до закритого акціонерного товариства "Санаторій "Слава", третя особа Алуштинська міська рада, просило  зобов’язати закрите акціонерне товариство "Санаторій "Слава" надати Індивідуальному малому підприємству "Югус" узгодження на місцерозташування земельної ділянки площею 0,65 га по вул. Краснофлотська у місті Алушті під почату будівництвом будівлю спального корпусу відповідно до рішення Алуштинського міськвиконкому від 14.07.1995 № 424, встановити строк виконання зазначених дій та постановити, що у разі невиконання дій у строк, місцерозташування земельної ділянки площею 0,65 га вважати узгодженим.

Позовні вимоги мотивовані тим, що закрите акціонерне товариство "Санаторій "Слава" ухиляється від виконання дій, покладених на нього відповідно до статтей 1142, 1143, 358 Цивільного кодексу України.

Заперечення відповідача ґрунтуються на тому, що договір про спільну діяльність, який був підставою виникнення правовідносин між сторонами, розірвано постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.09.2005 у справі № 2-8/7202.1-2005.

Третя особа -  Алуштинська міська рада підтримує позицію відповідача.

Оскаржуване рішення мотивоване нормами Земельного кодексу України та загальними положеннями про спільну діяльність.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, третьої особи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та відповідність висновків суду обставинам справи, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України передбачено, що Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли  або  продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правовідносини сторін виникли з договору, укладеного у 1994 році між позивачем та правопопередником відповідача. Спір за наслідками договору існує після введення в дію Цивільного кодексу України, який і підлягає застосуванню разом із спеціальним законодавством, яким є Земельний кодекс України.

Відповідно до статті 1130 Цивільного кодексу України за договором про  спільну діяльність сторони (учасники) зобов'язуються спільно діяти без  створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові.

З матеріалів справи вбачається, що між малим підприємством "Югус" і санаторієм "Слава", правонаступником якого є закрите акціонерне товариство "Санаторій "Слава" у 1994 році було укладено договір № У-171/3 "Про пайову участь у розвитку санаторію "Слава" на курорті Алушта, Республіка Крим".

Предметом зазначеного договору було будівництво спального корпусу на 100 місць і реконструкція котельної санаторію, а також будівництво водопроводу.

Пунктом 2.5 договору передбачено, що по закінченню будівництва спальний корпус залишається на балансі забудовника - малого підприємства "Югус", а питання землекористування вирішуються відповідно до чинного земельного законодавства і обумовлюються у дозволі органів місцевої влади на будівництво.

За умовами пункту 3.1.1 договору мале підприємство "Югус" за власні кошти розробляє проектно-кошторисну документацію на будівництво спального корпусу та здійснює його будівництво.

Згідно з пунктом 3.2.1 договору отримання дозволу на будівництво спального корпусу було покладено на санаторій "Слава".

Рішенням виконавчого комітету Алуштинської міської ради народних депутатів Республіки Крим № 677 від 25.06.1993 дозволено санаторію "Слава" спільно з пайовиком санаторію –Сімферопольським малим підприємством „Югус” Спілки дизайнерів України протягом двох років, відповідно до генерального плану міста, виконання проектно-дослідницьких робіт з реконструкції старої будівлі гуртожитку під спальний корпус на 60 місць з додержанням сейсмічних, санітарних та протипожежних норм без збільшення загальної кількості місць у здравниці, на існуючій території санаторію.

Рішенням виконавчого комітету Алуштинської міської ради народних депутатів Республіки Крим № 424 від 14.07.1995 дозволено Санаторію „Слава” будівництво спального корпусу за договором N 7-171/3 з малим підприємством "Югус" на території санаторію. Права та обов'язки замовника покладені на мале підприємство "Югус". Паспорт земельної ділянки для будівництва спального корпусу на території санаторію "Слава" замовниками - санаторієм  "Слава" і малим підприємством "Югус" отримано у лютому 1994 року під № 25/93.

Листом 01-10/478 від 27.12.2002 санаторій „Слава” відмовився від права користування земельною ділянкою та просив провести роботи по проекту відводу та оформленню права користування територією орієнтовною площею 0,65 га під почате будівництво за малим підприємством „Югус”.

07.09.2004 позивачем отримано висновок № 428 про можливість закріплення земельної ділянки малому підприємству „Югус” під початий будівництвом спальний корпус по вул. Краснофлотській у місті Алушті, а також узгодження з Управлінням земельних ресурсів, з Алуштинським ППВКГ, екологічною інспекцією, міською СЕС, управлінням архітектури і містобудування м. Алушти, Республіканським Комітетом з охорони культурної спадщини Автономної Республіки Крим і суміжним землекористувачем -  санаторієм "Слава".

Листом № 01-10/163 від 30.07.2004 Дочірнє підприємство „Слава” у зв’язку з реорганізацією звернулось до Алуштинської міської ради с проханням не розглядати питання про припинення санаторію права користування будь-якими земельними ділянками.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.09.2005 у справі  № 2-8/7202.1-2005 за  позовом  санаторію  "Слава" розірвано договір № У-171/3 про пайову участь малого підприємства "Югус" у розвитку санаторію "Слава".

Правовою підставою для розірвання договору визначена стаття 651 Цивільного кодексу України з огляду на те, що мале підприємство „Югус”, як замовник будівництва, є зацікавленою особою в отриманні земельної ділянки під будівництво і, відповідно до статті 19 Земельного кодексу України 1990 року, діючого на період укладення договору, зобов'язаний звернутися в місцеву раду із землевідведення але не звернувся і не примусив санаторій "Слава" до таких дій.

У мотивувальній частині зазначеної постанови Севастопольський апеляційний господарський суд визнав, що мале підприємство "Югус" виконало роботи по реконструкції котельної санаторію "Слава", будівництву водопроводу, розробці проектно-кошторисної документації на будівництво спального корпусу, а також підготував рови і котлован під фундамент спального корпусу за власні кошти. Ці витрати відносяться до реальних. Виділ паїв учасників спільної діяльності і відшкодування витрат малого підприємства "Югус" учасником санаторієм "Слава", що вибув після розірвання договору не проводилось.

Зазначеним судовим актом також встановлено що рішення виконкому Алуштинської міської ради № 424 від 14.07.1995, яким мале підприємство "Югус" визначено замовником по будівництву спального корпусу не скасовано та не визнано недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що згідно Державного акту на право постійного користування землею ІІ КМ № 002810 від 15.06.1998 санаторій „Слава” був землекористувачем земельної ділянки площею 6,1092 на по вул. Краснофлотській у місті Алушті, до якої входить спірна земельна ділянка площею 0,65 га.

Відповідно до частини 3 статті 142 Земельного кодексу України припинення права постійного користування земельною ділянкою у разі добровільної відмови землекористувача здійснюється за його заявою.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що лист № 01-10/478 від 27.12.2002 санаторію „Слава” є письмовою згодою відповідача на вилучення у нього земельної ділянки площею 0,65 га на користь позивача.

Порядок погодження питань, пов’язаних із вилученням земельних ділянок встановлений статтею 151 Земельного кодексу України, відповідно до якої юридичні особи, зацікавлені у вилученні (викупі) земельних ділянок,   зобов'язані до початку проектування погодити із власниками землі і землекористувачами та сільськими, селищними, міськими радами,  державними  адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки  Крим, Кабінетом   Міністрів України і Верховною Радою України місце розташування об'єкта,  розмір земельної ділянки та умови її вилучення (викупу) з урахуванням комплексного розвитку території, який би забезпечував нормальне функціонування  на  цій  ділянці  і  прилеглих   територіях   усіх об'єктів, умови проживання населення і охорону довкілля.

Відповідно до пункту 16, 17 статті 151 Земельного кодексу України у  разі відмови власника землі або землекористувача, сільської, селищної, міської ради, органів державної влади  у погодженні місця розташування об'єкта ці питання вирішуються у судовому порядку. У разі задоволення  позову щодо оскарження відмови власника землі або землекористувача,  сільської, селищної міської ради, органів державної влади у погодженні місця розташування об'єкта рішення суду є підставою для розробки проекту відведення земельної ділянки.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 20.09.2005 у справі № 2-8/7202.1-2005 за позовом закритого акціонерного товариства „Санаторій „Слава” до          Індивідуального малого підприємства „Югус” про розірвання договору мале підприємство „Югус”, як замовник будівництва визнано особою, зацікавленою в отриманні  земельної ділянки, з огляду на що воно не позбавлене права вимоги належного оформлення землекористування.

Безпідставними судова колегія вважає доводи апеляційної скарги про те, що у зв’язку з розірванням договору про сумісну діяльність №  У-171/3 від 02.12.1994 позивач втратив право та можливість виконувати рішення міськвиконкому від 14.07.1995 № 424 щодо будівництва спального корпусу.

З матеріалів справи вбачається, що суд визнав договір від 02.12.1994 №  У-171/3 як одну з підстав початку будівництва, а рішення Алуштинського міськвиконкому від 14.07.1995 № 424, у якому позивач визнаний замовником будівництва об’єкту на земельній ділянці 0,65 га, є саме підставою для узгодження місця розташування цього об’єкту .

Доказів того, що зазначене рішення втратило чинність, суду не надано.

Також безпідставними судова колегія вважає доводи відповідача стосовно того, що оскаржуваним рішенням примусово припинено право постійного користування закритим акціонерним товариством "Санаторій "Слава" земельною ділянкою.

Як свідчать матеріали справи, позовні вимоги стосуються лише спонукання відповідача надати згоду на подальше вирішення питання про вилучення у нього земельної ділянки, на якій позивачем розпочато будівництво.

Отже, закритим акціонерним товариством "Санаторій "Слава" хибно визначений предмет спору, оскільки спір про припинення права користування землею судом не розглядався.

Необґрунтованими є посилання відповідача на порушення судом першої інстанції норм статті 35 Господарського процесуального кодексу України, оскільки суд, визнаючи позивача зацікавленою у будівництві особою, послався саме на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду у справі № 2-8/7202.1-2005 від 20.09.2005.

Судом апеляційної інстанції задоволено клопотання відповідача про доручення до матеріалів справи додаткових доказів, а саме: листа  Управління архітектури і містобудування від 05.12.2006 № 123/01-10/06 про відкликання висновку про можливість закріплення земельної ділянки за малим підприємством „Югус” та листа прокурора міста Алушти  від 12.12.2006 № 5332 вих. № 106 про опротестування та скасування вищезгаданого висновку.

Однак, визнати, що зазначені докази свідчать на користь доводів апеляційної скарги, немає підстав, оскільки на час прийняття рішення у справі вони створені не були.

Керуючись статтями 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Санаторій "Слава" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.12.2006 у справі № 2-29/2107.1-2006 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Г.К. Прокопанич

Судді                                                                                В.І. Гонтар

В.М. Плут