СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03.04.07                                                                                 Справа № 8/77ад.

Суддя  господарського суду Луганської області Середа А.П.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Регіонального управління Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України у Луганській області, -

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лікувально-діагностичний центр «Здоров»я»ЛТД», місто Краснодон Луганської області,

за участю Третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача –Краснодонської об»єднаної державної податкової  інспекції Луганської області, -

про стягнення 8090 грн. 00 коп.,

при секретарі судових засідань Качановській О.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача – Глазков Ю.В. –головний спеціаліст фінансово-адміністративного відділу, - довіреність №365/21-130 від 06.02.07 року;

від відповідача  – Стаценко Є.Б. –заступник директора, - довіреність №59 від 20.02.07 року; Костилєва Д.М. –юрисконсульт, - довіреність №58 від 20.02.07 року;

від третьої особи –П»ятницький В.В. –державний податковий інспектор, - довіреність №13 від 09.01.07 року, -

встановив:

суть спору: Регіональним управлінням Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України у Луганській області (далі –РУ ДААК, - позивач) заявлено вимогу про стягнення  з відповідача  фінансових санкцій у  сумі  8090 грн. 00 коп., застосованих щодо нього  на підставі його рішення про застосування фінансових санкцій №-21 від 31.08.06 року, не сплачених відповідачем до державного бюджету у встановлений законом строк.

Відповідно до ст. 111 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАСУ) попереднє судове засідання призначене та фактично відбулося 20.02.07 року.

На підставі ст. 150 КАСУ у судовому засіданні, яке відбулося 13.03.07 року, оголошено перерву до 03.04.07 року, - у зв’язку з необхідністю надання сторонам та третій особі можливості подавати до суду додаткові докази.

Представниками сторін та третьої особи заявлено  клопотання про відмову від здійснення фіксації судового процесу  технічними засобами, що не суперечить вимогам ст.41 та пункту 2-1 розділу УІІ „Прикінцеві та перехідні положення” КАСУ, судом його задоволено.

У судовому засіданні представник позивача  позов підтримав.

Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на боці позивача –Краснодонської об’єднаної державної податкової інспекції Луганської області (далі –ОДПІ, - третя особа)  у судовому засіданні проти позову не заперечує та вважає його таким, що підлягає повному задоволенню (відзив №2791/10-015 від 19.03.07 року).

Представники відповідача позов не визнали; про це також зазначено у відзиві відповідача на позов (вих. №31 від 20.02.07 року), з посиланням на те, що хоча у нього на момент проведення працівниками РУ ДААК перевірки дійсно не було в наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями, але підприємство  26.04.06 року звернулося до РУ ДААК з заявою про її видачу, при цьому сплатило до бюджету вартість ліцензії у сумі 4500 грн., а всього за час до видачі підприємству ліцензії воно впродовж 2006 року сплатило на користь державного бюджету 13500 грн.; в той  же час тричі отримало від РУ ДААК письмові відмови у видачі ліцензії. На підставі рішення господарського суду Луганської області від 26.09.06 року (справа №10/506н-ад), залишеного без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду, - рішення РУ ДАКАК про відмову у видачі ліцензії скасовано та зобов’язано його видати Товариству з обмеженою відповідальністю «Лікувально-діагностичний центр «Здоров»я»ЛТД»(далі –ТОВ «ЛДЦ «Здоров»я»ЛТД», - відповідач) ліцензію на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями.

І.Заслухавши представників сторін та третьої особи, дослідивши обставини справи та додатково надані  матеріали,  суд  дійшов  наступного.

1.  22.06.1993 року виконавчим комітетом Краснодонської міської ради Луганської області ТОВ «ЛДЦ «Здоров»я»ЛТД», ідентифікаційний номер 13379585, зареєстроване в  якості суб'єкта підприємницької діяльності –юридичної особи, про що зроблено реєстраційний  запис  №0000426 та внесено його до ЄДР. Цей факт підтверджується матеріалами справи.

Підприємство зареєстроване в якості платника податків, у тому числі - платника податку на додану вартість (свідоцтво №16340971 від 25.04.03 року, вид. Краснодонською ОДПІ).

05.07.02 року між Регіональним відділенням  Фонду державного майна  по Луганській області  та ТОВ «ЛДЦ «Здоров»я»ЛТД»укладено договір купівлі-продажу  нежитлового вбудованого приміщення загальною площею 469 кв. м, яке розташоване за адресою: місто Молодогвардійськ, вул. Леніна, 7.

21.04.05 року виконавчим комітетом Молодогвардійської міської ради Луганської області (територія Краснодонського міськвиконкому) ТОВ «ЛДЦ «Здоров»я»ЛТД»видано дозвіл №10 на право розміщення магазину самообслуговування з продажу продовольчих товарів, аптеки та лікувально-діагностичного центру за адресою: місто Молодогвардійськ, вул. Леніна,7.

2.  27.07.2006 року фахівцями РУ ДААК на підставі посвідчень на  право проведення перевірки  №№400 та 401 від 27.07.06 року та відповідних службових посвідчень, в присутності завідуючої магазином Шляхтіної Надії Вікторівни та касира Касаткіної Юлії Олегівни, здійснено перевірку ТОВ «ЛДЦ «Здоров»я»ЛДТ»щодо додержання ним у своїй діяльності чинного законодавства щодо наявності ліцензій на виробництво спирту етилового, на право проведення роздрібної і оптової торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами; цільового використання спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; виявлення порушень встановлених правил торгівлі підакцизними товарами; наявності сертифікатів відповідності та якості або сертифікатів про визнання; наявності свідоцтва про державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності; дотримання стандартів; маркування підакцизних товарів, а також з інших питань, що регулюють виробництво та обіг спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів в Україні - у належній йому господарській одиниці –магазині,  розташованому у місті Молодогвардійську, вул. Леніна, 7.

В ході перевірки було виявлено  факт здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями (1 пляшки горілки  «Мускатна», ємн. 0,25 літра за ціною 5,35 грн.; 1 пляшки вина «Монастырская изба. Червоне»ємн. 0,7 літра за ціногю 8,60 грн.) та тютюнових виробів (1 пачка сигарет «Некст»за ціною 1,75 грн.)  без наявності  ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, - чим порушено вимоги ст. 15  Закону України від 19.12.95 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами»(далі –ЗУ №481/95-ВР).

Згідно додаткам до акту під час перевірки в магазині виявлено 62 найменування алкогольних напоїв на загальну суму 3142,53 грн. та 5 найменувань сигарет загальною вартістю 102,90 грн.

За результатами перевірки складено акт №62/21-211 від 27.07.2006 року, в якому зафіксовано виявлені порушення; з ним того ж дня, під розписку, ознайомлені завідуюча магазином Шляхтіна Н.В. та касир Касаткіна Ю.В., які підписали його без заяв та застережень, а завідуюча магазином, крім того,  отримала примірник акту.

У своїх письмових поясненнях від 27.07.06 року вищезгадані працівники магазину повністю підтвердили факт продажу ними алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявності ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

31.08.2006 року РУ ДААК у зв’язку з виявленими порушеннями чинного законодавства   винесено рішення про застосування фінансових санкцій №-21, згідно якому щодо ТОВ «ЛДЦ «Здоров»я»ЛТД»за порушення вимог  ст. 15 Закону України  від 19.12.95 року №481/95-ВР, на підставі абзацу 5 частини 2  ст. 17 цього Закону  застосовано штрафні санкції у сумі 8090,48 грн., у тому числі: за здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності ліцензії на право здійснення такої торгівлі –6390, 48 грн. та за здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами без наявності ліцензії на право здійснення такої торгівлі - 1700,00 грн.

Це рішення того ж дня, за вихідним №1985/21-226, спрямовано на адресу відповідача та ним отримано, що підтверджується доказами, наданими позивачем до справи.

Відповідач не надав до суду доказів оскарження цього рішення в адміністративному порядку.

ІІ.1. ТОВ «ЛДЦ «Здоров»я»ЛТД»вживалися заходи щодо отримання ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами.

Так, 12.04.06 року ТОВ «ЛДЦ «Здоров»я»ЛТД»звернулося до РУ ДААК з заявою встановленого зразка –про видачу ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами, при цьому оплатило її  вартість у сумі 4500,00 грн. (платіжне доручення №5869 від 04.04.06 року).

РУ ДААК своїм рішенням від 21.04.06 року за №1 відмовило у видачі такої ліцензії, пославшись на те, що магазин заявника знаходиться у тому ж приміщенні, що і лікувально-діагностичний центр.

23.04.06 року відповідач знову звернувся до РУ ДААК з заявою з приводу видачі вищезгаданої ліцензії.

РУ ДААК своїми рішенням від 15.06.06 року за №2 та від 06.06.06 року за №3 у видачі ліцензії відмовило з тих же підстав.

07.07.06 року ТОВ «ЛДЦ «Здоров»я»ЛТД»втретє звернулося до РУ ДААК з  того ж приводу.

Своїм рішенням   від 02.08.06 року за №4 РУ ДААК також відмовило у видачі ліцензії.

2.Відповідач факти відмови у видачі ліцензії оскаржив до господарського суду Луганської області.

Господарський суд Луганської області своєю постановою від 26.09.06 року (справа №10/506н-ад), залишеною без змін ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 21.11.06 року, позов задовольнив у повному обсязі.

На підставі цих судових рішень РУ ДААК  11.12.06 року видало відповідачу ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами на період з 12.12.06 року до 12.12.07 року.

Таким чином, факт відсутності у відповідача вищезгаданих ліцензій та здійснення ним роздрібної торгвілі алкогольними напоями та тютюновими виробами за їх відсутності на день здійснення РУ ДАК вищезгаданої перевірки (тобто 27.07.06 року) - суд вважає доведеним.

ІІІ.З урахуванням викладеного суд вважає, що рішення про застосування щодо відповідача штрафних (фінансових) санкцій позивачем прийнято правомірно з огляду на наступне.

1. Згідно частині 10 статті 15 ЗУ №481/95-ВР, роздрібна торгівля  алкогольними напоями або тютюновими виробами може здійснюватися суб’єктами підприємницької  діяльності всіх форм власності, в тому числі її виробниками, за наявності у них ліцензії.

2.За порушення цієї вимоги Закону абзацом 5 частини 2 ст. 17 ЗУ №481/95-ВР передбачено сплату фінансової санкції у вигляді штрафу у розмірі 200% вартості отриманої партії товару, але не менше 1700 грн. 00 коп.

Під час  проведення перевірки встановлено, що вартість партії алкогольних напоїв, виявлених в магазині, становила  3152,70 грн. (сума підрахунку у розмірі 3142,53 грн. у додатку до акту вказана невірно), - звідси 200% становлять 6305,40 грн. (а не 6390,48 грн., як вказано у рішенні)

У зв'язку з викладеним РУ ДААК належало у даному випадку  застосувати  правило абзацу 5 частини 2  ст.17 ЗУ №481/95-ВР, - тобто визначити фінансові санкції за факт здійснення роздрібної торгівлі без наявності відповідної ліцензії:

алкогольними напоями - у сумі 6305,40 грн. (а не 6390,48 грн., як сказано у рішенні);

тютюновими виробами – 1700,00 грн.

ІУ. Вирішуючи спір у частині стягнення з відповідача у судовому порядку суми штрафних (фінансових) санкцій), застосованих до нього  РУ ДААК на підставі  рішення №-21 від 31.08.06 року, суд вважає, що позов НЕ підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

1.Суд вважає, що у даному випадку підлягає застосуванню правило ст. 250 Господарського кодексу України (далі –ГКУ),  якою передбачено, що адміністративно-господарські санкції  можуть бути застосовані до суб’єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніше як через один рік з дня порушення цим суб’єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

1.1.Як сказано у абз. 3 частини ст. 239 ГКУ:

органи державної влади та місцевого самоврядування відповідно до своїх повноважень та у порядку, встановленому законом, можуть застосовувати до суб’єктів господарювання такі адміністративно-господарські санкції:

(..) адміністративно-господарський штраф;

1.2.Частина 1 ст. 241 ГКУ надає визначення поняття адміністративно-господарського штрафу:

адміністративно-господарський штраф –це грошова сума, що сплачується суб’єктом господарювання до відповідного бюджету у разі порушення ним встановлених правил здійснення господарської діяльності;

1.3.Визначення поняття господарської діяльності викладено у частині 1 статті 3 ГКУ:

під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб’єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Матеріалами справи належним чином доведено, що відповідачем припущено порушення чинного законодавства саме у сфері господарської діяльності –при здійсненні роздрібної торгівлі  алкогольними напоями та тютюновими виробами

2.Матеріалами справи (актом перевірки №62/21-211 від 27 липня 2006 року)  належним чином доведено, що ФАКТ вчинення порушення  ВИЯВЛЕНО 27 ЛИПНЯ 2006 року.

З огляду на цю обставину позивачу належало керуватися вищецитованим правилом статті 250 ГКУ, а саме: впродовж ШЕСТИ МІСЯЦІВ З ДНЯ ВИЯВЛЕННЯ ПОРУШЕННЯ, - тобто НЕ ПІЗНІШЕ 27 СІЧНЯ 2007 року, -  вжити всіх належних та можливих заходів, спрямованих на стягнення з відповідача застосованих щодо нього штрафних (фінансових) санкцій.

Суд не сприймає як доказ те, що позивач, згідно його твердженням, вчасно звернувся до суду з цим позовом, посилаючись при цьому на те, що штрафні (фінансові) санкції можуть бути у будь-якому випадку стягнуті впродовж одного року з дня вчинення правопорушення, - а річний строк з дня вчинення  відповідачем порушення чинного законодавства у сфері господарської діяльності позивачем не пропущено.

При цьому суд виходить з того, що норма статті 250 ГКУ:

передбачає, що штрафні (фінансові) санкції до суб’єкта господарювання можуть бути застосовані не пізніше одного року з дня вчинення порушення чинного законодавства у сфері господарювання та не пізніше шести місяців з дня виявлення цього порушення, при цьому законодавець не ототожнює  дату вчинення та дату виявлення правопорушення (хоча вони можуть співпадати), - він встановив, що основною у цій ситуації є ДАТА ВИЯВЛЕННЯ правопорушення, і саме з неї починається відлік шестимісячного строку;

НЕ передбачає можливості стягнути з порушника штрафні (фінансові) санкції ВПРОДОВЖ ОДНОГО РОКУ з ДНЯ ВИЯВЛЕННЯ;

НЕ містить посилання на те, що цей термін треба рахувати з дня прийняття компетентним органом відповідного РІШЕННЯ про застосування штрафних (фінансових) санкцій.

2.1.Позивач звернувся до суду з позовом 02.02.07 року, що підтверджується його позовною заявою (вих. №331/21-130 від 01.02.07 року, яку здано до суду 02.02.07 року).

Будь-які об’єктивні докази поважності причин пропуску шестимісячного строку ним до суду не надано; з клопотанням про його продовження він до суду не звернувся.

За таких обставин позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 4 ст.94 КАС України суд не стягує з Відповідача  судові витрати.

Судом прийнято до уваги те, що позивач згідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 року №7/93 “Про державне мито”  при зверненні до суду з позовом звільнений від сплати державного мита.

На підставі викладеного, статей 241 та 250 Господарського кодексу України, керуючись ст.ст. 94, 158-163 та 167 КАС України,  суд

п о с т а н о в  и в :

у задоволенні позову відмовити.

Відповідно до частини 4 ст. 167 КАС України  за згодою представників сторін та третьої особи у судовому засіданні 03.04.2007 року оголошено тільки вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови у повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу - з  дня  складення  в  повному обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову у повному обсязі складено та підписано 10.04.2007 року.

Суддя                                                                                          А.П.Середа