АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

25.12.07

Справа  № 17/277

Львівський апеляційний
господарський суд в складі колегії

головуючого-судді
Скрутовського П. Д.

суддів                                                                                        Юрченка
Я. О.

Слуки М. Г.

розглянув апеляційну скаргу
Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби
Головного управління юстиції у Закарпатській області № 2616/2-277/07 від
12.10.2007 р.

на ухвалу
Господарського суду Закарпатської області від 05.10.2007 р.

у справі
№ 17/277

за заявою Хустської
районної державної адміністрації про застосування вимог ст. 122 ГПК України
та видачу наказу про повернення грошових коштів в сумі 38 305, 44 грн.,
стягнутих підрозділом примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої
служби головного управління юстиції в Закарпатській області при примусовому
виконанні наказу, виданого 06.04.2007 р. господарським судом Закарпатської
області у справі № 17/277

за позовом
Приватного підприємця ОСОБА_1, с. Нанково

до відповідача 1
Хустської районної державної адміністрації

до відповідача 2 Відділу
капітального будівництва Хустської районної державної адміністрації

за участю Головного
управління Державного казначейства України у Закарпатській області (залучене
ухвалою господарського суду Закарпатської області від 19.09.2007 р.)

про стягнення заборгованості в
розмірі 558 916, 80 грн., в тому числі 333 958 грн. - основного боргу, 124 213,
45 грн. -інфляційних нарахувань, 61 859, 84 грн. -пені, 33 885, 51 грн. -3 %
річних

за участю представників сторін:

від скаржника -явка
необов'язкова -не з'явився

від позивача -явка
необов'язкова -не з'явився

від відповідача 1 -явка
необов'язкова -не з'явився

від відповідача 2 -явка
необов'язкова -не з'явився

від Головного управління Державного
казначейства України у Закарпатській області -явка
необов'язкова -не з'явився

Сторони не забезпечили явки
уповноважених представників сторін у судове засідання, хоча належним чином були
повідомлені про час і місце судового розгляду справи, що підтверджується
наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень
№№ 2760072, 2760056, 2760048, 2760064, 2759597.

Ухвалою Львівського апеляційного
господарського суду від 26.10.2007 р. прийнята до свого провадження апеляційна
скарга Підрозділу примусового виконання рішень ВДВС Головного управління
юстиції у Закарпатській області, а ухвалою від 27.11.2007 р. з підстав,
викладених в ній, розгляд справи відкладався до 25.12.2007 р., явка сторін не
була визнана обов'язковою.

Ухвалою господарського суду
Закарпатської області від 05.10.2007 р. у справі № 17/277 за заявою Хустської
районної державної адміністрації про застосування вимог ст. 122 ГПК України та
видачу наказу про повернення грошових коштів в сумі 38 305, 44 грн., стягнутих
підрозділом примусового виконання рішень відділу Державної виконавчої служби головного
управління юстиції в Закарпатській області при примусовому виконанні наказу,
виданого 06.04.2007 р. господарським судом Закарпатської області у справі №
17/277 за позовом Приватного підприємця ОСОБА_1, с. Нанково до відповідачів
Хустської районної державної адміністрації та Відділу капітального будівництва
Хустської районної державної адміністрації за участю Головного управління
Державного казначейства України у Закарпатській області про стягнення
заборгованості в розмірі 558 916, 80 грн., в тому числі 333 958 грн. -основного
боргу, 124 213, 45 грн. -інфляційних нарахувань, 61 859, 84 грн. -пені, 33 885,
51 грн. -3 % річних зобов'язано Головне управління державного казначейства
України в Закарпатській області повернути Хустській районній державній адміністрації
з державного бюджету суму 38 305, 44 грн. виконавчого збору, стягнутого та
перерахованого в державний бюджет підрозділом примусового виконання рішень
відділу Державної виконавчої служби головного управління юстиції у
Закарпатській області при примусовому виконанні наказу від 06.04.2004 р. у
справі № 17/277.

При винесенні оскаржуваної ухвали,
місцевий господарський суд керувався ст.ст. 37, 43, 44, 46, 49 Закону України
«Про виконавче провадження», ст. 122 ГПК України та мотивував її тим, що у разі
закриття виконавчого провадження у зв'язку з скасуванням рішення, що підлягало
виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий збір повертається
боржникові. Також місцевий господарський суд зазначив, що уповноважений
представник підрозділу примусового виконання рішень відділу Державної
виконавчої служби головного управління юстиції у Закарпатській області вказав
на необхідність повернення з державного бюджету виконавчого збору в спірній
сумі, а також пояснив, що кошти не були повернені внаслідок їх перерахування до
державного бюджету, а органи державного казначейства здійснюють таке повернення
лише на підставі вказівок суду. Крім цього, господарський суд у своїй ухвалі
вказав, що представник Головного управління державного казначейства України в Закарпатській
області підтвердив перерахування коштів в сумі 38 305, 44 грн. виконавчого
збору за платіжними дорученнями № 613 від 16.05.2007 р. до державного бюджету і
не заперечував проти заявлених вимог.

Скаржник, підрозділ примусового
виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління
юстиції у Закарпатській області, не погодився з ухвалою господарського суду
Закарпатської області, вважає, що вона прийнята з порушенням норм матеріального
та процесуального права, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати дану
ухвалу, а в задоволенні заяви Хустської районної державної адміністрації про
повернення коштів відмовити, посилаючись на те, що головним державним
виконавцем підрозділу 03.07.2007 р. винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження по наказу господарського суду Закарпатської області №
12/277 на підставі ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», постанову
про закриття виконавчого провадження підрозділ не приймав. Апелянт також
зазначає, що на момент судового розгляду постанова про стягнення з боржника
виконавчого збору від 12.04.2007 р. № 2-274/07 на суму 44 087, 77 грн. не
скасована, а отже вирішувати питання про повернення виконавчого збору боржнику,
на думку скаржника, неправомірно. Так, скаржник, беручи до уваги ухвалу
господарського суду Закарпатської області від 28.08.2007 р. у справі № 17/277,
робить висновок, що боржник -Хустська районна державна адміністрація -уклавши
мирову угоду, визнала борг перед приватним підприємцем ОСОБА_1., а тому підстав
для застосування ст. 122 ГПК та повернення суми виконавчого збору немає. І крім
цього, оскаржувана ухвала не містить реквізитів, згідно яких повинні
перераховуватися кошти.

Головне управління державного
казначейства України у Закарпатській області подало до Львівського апеляційного
господарського суду пояснення до апеляційної скарги, в якому просить скасувати
ухвалу господарського суду Закарпатської області від 05.10.2007 р. у справі №
17/277 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог позивача,
звертаючись до положень ч. 2 ст. 50 Бюджетного кодексу України, п. 5 Положення
про Державне казначейство України, затверджене постановою Кабінету міністрів
України від 21.12.2005 р. № 1232, Порядку повернення платникам помилково та/або
надміру сплачених податків, зборів (обов'язкових платежів), затвердженого
наказом Державного казначейства України від 10.12.2002 р. № 226, зазначає, що
повернення платникам помилково та/або надміру сплачених платежів, надходження
яких забезпечується іншими державними органами, здійснюється органами
Державного казначейства на підставі заяви платника про повернення, оригіналу
довідки відповідного державного органу, на який покладено справляння платежу,
що повертається з обов'язковим зазначенням необхідності повернення та оригіналу
документа (квитанції, платіжного доручення тощо), який підтверджує
перерахування коштів до відповідного бюджету. Однак, Державна виконавча служба
заперечує наявність правових підстав для повернення коштів в сумі 38 305, 44
грн. виконавчого збору, що був перерахований за платіжним дорученням № 613 від
16.05.2007 р.

Заявник, відповідач 2, скориставшись
правом, наданим ст. 96 ГПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому
заперечив викладені в апеляційній скарзі мотиви та просив ухвалу господарського
суду Закарпатської області залишити без змін, а апеляційну скаргу без
задоволення, мотивуючи свої вимоги тим, що

Розглянувши наявні матеріали
справи, доводи та заперечення, наведені в апеляційній скарзі, поясненнях та у
відзиві на неї, заслухавши пояснення представника відповідача 1 у судовому
засіданні, колегія суддів господарського суду апеляційної інстанції дійшла
висновку, що ухвалу місцевого господарського суду слід скасувати, а вимоги
апеляційної скарги задоволити з наступних підстав:

Як вбачається із матеріалів даної
справи, 04.12.2006 р. господарським судом Закарпатської області у справі №
17/277 винесено рішення, яким частково задоволено позов приватного підприємця
ОСОБА_1 та на його користь стягнуто солідарно з Хустської районної державної
адміністрації та Відділу капітального будівництва Хустської районної державної
адміністрації суму 425 003, 57 грн., в тому числі 338 958 грн. основного боргу,
29 397, 80 грн. інфляційних нарахувань, 48 596, 36 грн. пені, 8 051, 41 грн. 3
% річних, а також 15 874, 17 грн. судових витрат.

Відповідно до постанови Львівського
апеляційного господарського суду від 29.03.2007 р. у справі № 17/277
вищезазначене рішення господарського суду від 04.12.2006 р. частково змінено та
постановлено стягнути з Хустської районної державної адміністрації на користь
приватного підприємця ОСОБА_1 суму 425 003, 57 грн., в тому числі 338 958 грн.
основного боргу, 29 397, 80 грн. інфляційних нарахувань, 48 596, 36 грн. пені,
8 051, 41 грн. 3 % річних, а також 15 874, 17 грн. судових витрат.

На виконання зазначених судових
рішень, 06.04.2007 р. видано наказ, на виконання якого головним державним
виконавцем Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у Закарпатській області винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для
добровільного виконання.

У визначений строк наказ
господарського суду Хустською районною державною адміністрацією виконано не
було, у зв'язку з чим було винесено постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору ВП № 2618037 від 19.12.2006 р. (а. с. 270, Том 1).

Так, 12.04.2007 р., відповідно до
ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», з огляду на перебування на
виконанні трьох виконавчих документів щодо боржника Хустської районної
державної адміністрації, державним
виконавцем винесено постанову про об'єднання виконавчих проваджень у
зведене виконавче провадження.

На виконання зведеного виконавчого
провадження Підрозділом примусового виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області з
рахунків боржника списано суму 576 854, 85 грн., яка була розподілена державним
виконавцем в порядку ст.ст. 43, 44 вищезгаданого Закону.

Як вбачається з поданого
представником Підрозділу примусового виконання рішень відділу державної
виконавчої служби Головного управління юстиції у Закарпатській області
розрахунку про перерахування коштів від 14.05.2007 р., згідно наказу
господарського суду № 17/277 стягнуто та перераховано до державного  бюджету виконавчий збір в розмірі 38 305, 44
грн. (платіжне доручення № 613 від 16.05.2007 р.).

Постановою Вищого господарського
суду України у справі № 17/277 від 20.06.2007 р. рішення господарського суду
Закарпатської області від 04.12.2006 р. та постанову Львівського апеляційного
господарського суду від 29.03.2007 р. у справі № 17/277 скасовано, а справу
передано на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, в порядку,
передбаченому ч. 1 п. 4 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження»,
державним виконавцем винесено 03.07.2007 р. постанову про закінчення
виконавчого провадження.

Таким чином, постанова про закінчення
виконавчого провадження, прийнята на підставі постанови Вищого господарського
суду України від 20.06.2007 р., якою скасовано постанову Львівського
апеляційного господарського суду від 29.03.2007 р. і рішення господарського
суду Закарпатської області від 04.12.2006 р. у даній справі, тобто в період,
коли наказ господарського суду Закарпатської області втратив законну силу.

Відповідно до п. 4 ст. 37 Закону
України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню
зокрема у випадку скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи),
яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа, або визнання судом
виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно положень п. 7 ст. 46
вищевказаного Закону, у разі закриття виконавчого провадження у зв'язку
з скасуванням рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа,
виконавчий збір повертається боржникові.

Ст. 122 ГПК України передбачає, що
якщо виконані рішення або постанова змінені чи скасовані і прийнято нове
рішення про повну або часткову відмову в позові, або провадження у справі
припинено, або позов залишено без розгляду, боржникові повертається все те, що
з нього стягнуто на користь стягувача за зміненими чи скасованими у відповідній
частині рішенням, постановою. Видача наказу про повернення стягнутих грошових
сум, майна або його вартості провадиться господарським судом за заявою
боржника, до якої додається довідка, підписана керівником чи заступником
керівника і головним (старшим) бухгалтером, про те, що суму, стягнуту за раніше
прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним
виконавцем.

Так, вищенаведена стаття не
передбачає можливості повернення виконавчого збору, а лише стягнутих рішенням
господарського суду сум судових витрат. Порядок повернення виконавчого збору
регулюється нормами Закону України «Про виконавче провадження»і у випадку
відмови стягувача від повернення виконавчого збору, може бути вирішено в
позовному провадженні на загальних підставах, передбачених ГПК України та
вказаним Законом.

Відповідно до ст.ст. 37 -40 Закону України «Про виконавче провадження»,
виконавче провадження підлягає закінченню у випадку скасування рішення суду,
яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа; припиняється
чинність вжитих заходів з примусового виконання рішення, виконавчий документ
повертається стягувану.

На підставі ст. 46 зазначеного вище
Закону, у разі закриття виконавчого провадження у зв'язку із скасуванням
рішення, що підлягало виконанню на основі виконавчого документа, виконавчий
збір повертається боржникові, а у разі якщо виконавче провадження закінчено, а
виконавчий збір не стягнуто, постанова про стягнення виконавчого збору
виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в порядку, встановленому
цим Законом. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути скасована за
заявою боржника начальником ВДВС, якщо боржник оплатить витрати, пов'язані з
проведенням виконавчих дій у випадку скасування рішення суду, яке підлягало
виконанню на підставі виконавчого документа.

Отже, у випадку скасування рішення
суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа, виконавчий
збір підлягає поверненню в порядку, встановленому Законом України «Про
виконавче провадження». У випадку відмови від повернення виконавчого збору, боржник,
з якого стягнуто виконавчий збір, на підставі рішення суду, яке скасовано в
майбутньому, вправі звернутися до відповідного стягувача -ДВС -про стягнення
виконавчого збору в загальному (позовному) порядку, а не на підставі ст. 122
ГПК України, яка не регулює порядку повернення виконавчого збору.

Таким чином, враховуючи наведене,
положення чинного законодавства України, а також чинну постанову виконавчої
служби ВП № 2618037 від 19.12.2006 р., а саме п. 3, апеляційна інстанція дійшла
висновку, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає
скасуванню, а вимоги апеляційної скарги -задоволенню з огляду на недотриманням
норм чинного законодавства України.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК
України, кожна сторона повинна довести ті обстпавини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись
ст.ст. 89, 91, 99, 101-106 ГПК України,

ЛЬВІВСЬКИЙ
АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Підрозділу
примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного
управління юстиції у Закарпатській області задоволити.

2.          Ухвалу господарського суду
Закарпатської області від 05.10.2007 р. у справі № 17/277 скасувати.

3.          У задоволенні заяви Хустської
районної державної адміністрації про повернення сплачених коштів виконавчого
збору з державного бюджету відмовити.

4.          Постанова може бути оскаржена в
установленому законом порядку.

5.          Матеріали справи направити на адресу
господарського суду Закарпатської області.

Головуючий-суддя
П. Д. Скрутовський

Суддя
Я. О. Юрченко

Суддя
М. Г. Слука