ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

05.06.2007                                                                                                 Справа  № 12/80

За позовом відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі центру електрозв’язку №6 Закарпатської філії відкритого акціонерного товариства „Укртелеком”, м. Хуст

до Хустського міського районного відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, м. Хуст

про стягнення заборгованості в сумі 33 687,48 грн.

Суддя    Тисянчин  В. М.

Представники:

Від позивача –Сабов О. І., (представник за довіреністю від 10.01.2007 року)

Від відповідача –не викликався (явка на розсуд сторін)

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов відкритим акціонерним товариством „Укртелеком” в особі центру електрозв’язку №6 Закарпатської філії відкритого акціонерного товариства „Укртелеком”, м. Хуст до Хустського міського районного відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області, м. Хуст про стягнення заборгованості в сумі 33 687,48 грн.

Позивачу роз’яснено права і обов’язки передбачені ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не заявлено.

Судом розглядаються позовні вимоги заявлені позивачем відповідно до ціни позову 33 687,48 грн, що оплачені держмитом в сумі 336,87 грн. (платіжне доручення № 189 від 10.05.2007 року) та розміру суми резолютивної (прохальної) частини позовної заяви –33 687,48 грн.

Позивач підтримує позовні вимоги посилаючись на їх обгрунтованість матеріалами справи.

Відповідач свого уповноваженого представника для участі у розгляді справи не направив, однак надісланим письмовим відзивом на позов (вх. № 5150 від 04.06.2007 року) визнав борг в повному обсязі та пояснив причини виникнення боргу з підстав бюджетного недофінансування послуг зв’язку.

Водночас, відповідач не заперечує добровільне погашення боргу, про що просить суд надати відстрочку виконання рішення суду строком на 6 місяців.

Представником позивача, з огляду добровільного визнання боргу відповідачем, його бажання добровільного врегулювання спору, обставин реального примусового стягнення, ступеня значимості особи відповідача у здійсненні суспільно –державної діяльності не заперечив надання відстрочки виконання рішення суду строком на 3 місяці, про що ствердив письмово.

Вивчивши доводи позовної заяви та матеріали справи, дослідивши їх, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Заборгованість відповідача в сумі 33 687,48 грн.  –основного боргу щодо оплати за надані, згідно договорами № 38-0-834 від 30.01.1998 року, № 815 від 27.01.2005 року, послуги телефонного зв’язку за період з 01.02.2004 року по 30.04.2007 року, підтверджується матеріалами справи, зокрема:

- розрахунком дебіторської  заборгованості в період з 01.02.2004 року по 30.04.2007 року;

- рахунками за період з 01.02.2004 року по 30.04.2007 року;

- розрахунком позову, а за таких обставин сума основного боргу підлягає стягненню примусово.

Заявлені вимоги позивача про добровільне погашення боргу відповідач не виконав, чим порушив ст. ст. (11; 526); 509; 530 ЦК України (чинного з 01.01.04).

Саме ця обставина і послужила підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново –господарські зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей передбачених ГК України та з урахуванням Закону України „Про телекомунікації” (ст. ст. 33, 36).

Таким чином, на день розгляду спору у суді, обставини спору (права і зобов’язання сторін) оцінюються судом з огляду на правила ЦК та ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору чи вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 509 ЦК України в силу зобов’язання –кредитор вправі вимагати виконання обов’язку від боржника у випадку невиконання останнім своїх зобов’язань у відносинах. Підставою виникнення зобов’язання є юридичний факт.

В даній правовій ситуації юридичним фактом, на підставі якого виникли зобов’язальні відносини між сторонами, є надання послуг телефонного зв’язку (ст. 11 ЦК України).

Отже, обов’язок відповідача оплатити вартість наданих послуг телефонного зв’язку є безспірним.

Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 615; 625 ЦК України).

Відтак, договір є обов’язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

При постановленні судового рішення враховується характер зобов’язання, наслідки його невиконання, особа відповідача, ступінь його вини, суспільно – державну значимість господарської діяльності відповідача, обставини, що впливають на неможливість виконання відповідачем зобов’язання належним чином та межі здійснення цивільних прав (п.3 ст. 13 ЦК України), де не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах, безпідставного збагачення за рахунок погіршення фінансово –майнового стану сторони у спорі.

За ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є припинення дії, яка порушує право.

Отже, із встановлених судом обставин вбачається, що склад цивільно –правової відповідальності є наявним на момент судового розгляду справи.

Встановлюючи дійсні обставини справи, суд посилається на фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, в даному випадку –письмовими доказами. При цьому, заяви та пояснення не приймаються судом за преюдицію, а перевіряються на достовірність.

Методика розрахунку позивачем вартості та обсягу наданих послуг ґрунтується на встановлених нормативах і відповідачем не оспорювалась за весь період стосунків.

Таким чином, позивачем доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому позов підлягає задоволенню, поклавши відшкодування судових витрат за змістом ст. 49 ГПК України на відповідача з огляду його вини у виникненні спору, відстрочивши виконання рішення суду строком на 3 місяці, як виняток, чим задоволити частково клопотання відповідача з огляду підстав, що заслуговують на увагу суду..

Виходячи з викладеного, оцінивши повноту, достатність позовних матеріалів, проаналізувавши подані по справі доказові документи для вирішення спору, керуючись ст. 124 Конституції України; ст. 2 Закону України „Про судоустрій України”;  ст.ст. 4, 33, 34; 36; 43; 44; 49; 82 – 84; 115; 116; Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити  повністю.

2. Стягнути з Хустського міського районного відділу Управління міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області (м. Хуст, вул. 900-річчя Хуста, 29; код 08672393) на користь відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі центру електрозв’язку №6 Закарпатської філії відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” (м. Хуст, вул. Корятовича, 13; код 25438186) суму 33 687,48 (тридцять три тисячі шістсот вісімдесят сім грн. 48 коп.) –основного боргу та 336,87 (триста тридцять шість грн. 87 коп.) -  у відшкодування витрат по оплаті держмита; 118 (сто вісімнадцять грн.) –у відшкодування витрат на інформаційно –технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ з 18.09.2007 року.

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                     Тисянчин В. М.