ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"27" грудня 2007 р.                                                  Справа № 10/121

10 годин 00 хвилин,

м. Чернігів

За позовом: Державної податкової інспекції в місті Чернігові

14000, м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 28

До: Приватного підприємства “Фірми “Енерго”

14005, м. Чернігів, вул. Мстиславська, 56/10

про   стягнення 339 грн. 77 коп. за рахунок активів

Суддя   І.Г.Мурашко

Секретар судового засідання  К.В.Добрянська

Представники сторін:

Від позивача: Ступак С.О. довіреність № 3083/9/10-010 від 14.05.07р. старший державний податковий інспектор

Від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Державною податковою інспекцією в місті Чернігові (надалі - позивач) заявлено адміністративний позов до Приватного підприємства “Фірми “Енерго”  (надалі - відповідач) про стягнення за рахунок активів боржника податкової заборгованості на загальну суму 339,77 грн., яка виникла внаслідок несплати відповідачем податкових зобов”язань з податку на додану вартість та з податку на прибуток, які були самостійно визначені відповідачем у поданих ним податкових деклараціях.

Відповідач в судове засідання не з»явився, повноважного представника  не направив, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином , будь-яких заперечень, заяв та клопотань до суду не надав.

Зважаючи на те, що розгляд справи  відкладався у зв"язку з неявкою представника відповідача без поважних причин, суд вирішує справу на основі наявних доказів на підставі ч. 6 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,  суд  -

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство “Фірма”Енерго” зареєстровано в якості суб’єкта господарської діяльності розпорядженням виконавчого комітету Чернігівської міської ради  від 30.07.98р., перебуває на обліку в ДПІ в місті Чернігові як платник податків з 03.08.98р.

Згідно ст.11 Закону України “Про систему оподаткування” платник податків несе відповідальність за правільність обчислення, своєчасність сплати податків та дотримання вимог чинного законодавства.

Відповідно до вимог ст..4.1.1, 4.1.4, 4.1.6 п.4.1 ст.4 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами” № 2181 - ІІІ від 21.12.00 (далі –Закон), платник податків зобов”язаний в строк, визначений цією статтею, подавати податкову декларацію. За неподання податкової декларації у визначені законом строки, до платника податків, згідно п.17.1.1п.17.1.ст.17Закону, застосовуються штрафні санкції у розмірі десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або затримку.

На виконання вимог п.п 17.1.1, п. 17.1 ст. 17 Закону, позивач, податковими повідомленнями - рішеннями № /0 від 06.02.2006р. та   № /0 від 27.07.2007, застосував до відповідача вищезазначені штрафні санкції у сумі:  за неподання податкової звітності з податку на прибуток в сумі 170,00 та  за  неподання податкової звітності з податку на додану вартість в сумі 170,00 грн..

Податкове повідомлення –рішення від 06.02.2006р. за № /0 було отримано відповідачем 22.02.06р., про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення за № 2087/16, а повідомлення –рішення  від 27.07.07р. за № /0 про застосування штрафних санкцій було  направлено на адресу відповідача, але повернуто з відміткою “за закінченням терміну зберігання”, про що  позивачем 04.09.07р. було складено акт та зазначене повідомлення –рішення було розміщено на дошці податкових оголошень, тобто , згідно вимог п. п. 6.2.4 п. 6.2 ст. 6 Закону, день розміщення таких податкових вимог на дошці податкових оголошень, вважається днем їх вручення.

Відповідно до п.17.3 ст.17 Закону, сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею прирівнюється до сплати (стягненню) податку та оскарження їх сум.

Згідно п.п.5.2.1. п.5.2 ст.5 Закону, податкове зобов'язання платника податків вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за   винятком випадків здійснення процедури адміністративного оскарження рішення контролюючого органу платником податків. При цьому, п.п.5.3.1. п.5.3 ст.5 Закону визначено, що у даному випадку платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник  податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Таким чином, оскільки відповідач не оскаржив зазначені податкові повідомлення рішення протягом строку, визначеного Законом, вони є чинними, а податкові зобов”язання , визначені у  повідомленнях –рішеннях, згідно вимог п.п.5.4.1 п.5.4 ст.5 Закону, становяться податковим боргом.

З урахуванням переплати в сумі 0,12 грн. по податку на додану вартість та в сумі 0,11 грн. по податку на прибуток, станом на 28.11.2007р., згідно розрахунку, наданому позивачем в позовній заяві, за відповідачем рахується податковий борг в сумі 339,77 грн.

Згідно п. п. 6.2.1 п. 6.2 ст. 6 Закону, у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки,  податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

ДПІ у м. Чернігові на узгоджену суму податкового зобов’язання були направлені перша податкова вимога № 1/1500 від 18.07.2006р. та друга податкова вимога № 2/1767 від 28.08.2007р., які відповідачем отримані не були та 16.04.07р. дані податкові вимоги також були розміщені на дошці податкових оголошень.

Так, як відповідачем податкова заборгованість за штрафними санкціями не погашена, 06 листопада 2006 року заступником начальника ДПІ у м. Чернігова прийнято рішення № 564 про стягнення коштів та продаж інших активів, що перебувають у власності відповідача в рахунок погашення його податкового боргу.

Відповідно до п.п.3.1.1. п.3.1. ст.3 Закону активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкових зобов’язань виключно за рішенням суду.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню повністю в сумі 339,77 грн.

Керуючись Закону України “Про систему оподаткування”,  ст. ст. 3, 4, 5, 6, 16, 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181 - ІІІ, ст. ст. 94, 158 –163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути за рахунок активів податковий борг по податку на додану вартість з Приватного підприємства “Фірми “Енерго”, 14005, м. Чернігів, вул. Мстиславська, 56/10  (код 30042542, р/р 1509 Філія відділ. Промінвестбанку м. Чернігів, МФО 353456) в доход Державного бюджету України (банк отримувач: ГУДК в Чернігівській області, , МФО 853592 р/р  0002, код платежу 14010100) - в сумі  169,88 грн.

Стягнути податковий борг по податку на прибуток з Приватного підприємства “Фірми “Енерго” 14005, м. Чернігів, вул. Мстиславська, 56/10 (код 30042542, р/р 1509 Філія відділ. Промінвестбанку м. Чернігів, МФО 353456) в доход Державного бюджету України (, рахунок 0002 код платежу 11021000 в ГУДК в Чернігівській області, МФО 853592) - в сумі 169,89 грн.

Дана постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку: про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів  оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 цього Кодексу –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                      І.Г.Мурашко