ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.07 р.                                                                             Справа № 26/391а

Постановлена у нарадчій кімнаті 30 січня 2007 р. о 18 год. 48 хв.

Зал судового засідання – каб. 220

Господарський суд Донецької області  у складі судді  Наумової  К.Г.

При секретарі судового засідання – Митрофановій А.О.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду адміністративну справу №   26/391а

за  позовом Колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та обладнання „Донбасдомнаремонт”                 (м. Донецьк)

до                  Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі               м. Донецька (м. Донецьк)

про                     визнання протиправним та скасування рішення від 14.12.2006 р.    № /0

Колективне спеціалізоване підприємство по ремонту металургійних печей та обладнання „Донбасдомнаремонт” (м. Донецьк) звернулось до господарського суду Донецької області з адміністративним позовом  до  Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька (м. Донецьк),  далі за текстом “ДПІ”,  про визнання протиправним та скасування рішення від 14.12.2006 р.    № /0, яким позивачу нарахована штрафні санкції за порушення ст.. 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”,  ст.. 9 Декрету Кабінету міністрів України „Про систему валютного регулювання і валютного контролю” у сумі 806993 грн. 72 коп.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги наступним.

Рішенням господарського суду Донецької області по справі 31/121а від 24.01.2006 р. встановлено, що позивачем не припущено порушення ст. 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” при здійсненні зовнішньоекономічної діяльності по договорам № У-09 від 09.09.03 р. та № У-09А від 31.10.03р.. Зазначене рішення набрало чинності та має обов’язків характер. Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до КАС України, обов’язок доведення правомірності прийнятого рішення покладений на ДПІ.

ДПІ проти позову заперечує, посилаючись на наступне.

Перевіркою встановлено, що виручка по договорам № У-09 від 09.09.03 р. та № У-09А від 31.10.03р. за період з 01.10.04 р. по 30.06.06 р. від нерезидента не надходила. Відповідно до ст.. 4  Закону  України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” за порушення строків розрахунків в іноземній валюті нараховується пеня у сумі  794022 грн. 72 коп.. Суб’єкти  підприємницької діяльності звільнюються від нарахування пені у випадках встановлених ст..ст. 4, 6 зазначеного закону. Обставин, які звільнюють позивача від нарахування пені, під час перевірки не встановлено. Попередньою перевіркою також позивачу була нарахована пеня за порушення строків розрахунків по наведеним зовнішньоекономічним контрактам. Рішенням господарського суду Донецької області по справі 31/121а податкове повідомлення-рішення яким була нарахована пеня визнано недійсним. ДПІ подала касаційну скаргу на це рішення, яка у теперішній час  знаходиться на розгляді у Вищому господарському суді. Під час перевірки встановлено також порушення позивачем ст.. 9 Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання і валютного контролю” – неподання до ДПІ декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами з відображенням суми валютних коштів, які не отримані в установлені строки.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін суд

ВСТАНОВИВ:

ДПІ здійснила   документальну  перевірку фінансово-господарської діяльності позивача за наслідками якої складено Акт від 04.12.2006 р. № 1430/23-6-00192206  “Про результати виїзної планової   перевірки Колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та обладнання „Донбасдомнаремонт” код за ЕДРПОУ 00192206 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2004 р. по 30.06.2006 р.”

В акті перевірки зазначено, що попередньою перевіркою  (акт від 15.03.04 р. № 24-23-5/00192206) встановлено неповернення валютної виручки по наступних експортних контрактах з ВАТ „Домнаремонт” Росія, генпідрядник: в сумі 952916,30 рос. руб. по контракту № У-09 від 09.09.03 р. та у сумі 737054,10 рос. руб. № У-09А від 31.10.03р.. У періоді, що перевіряється валютна виручка за  надані послуги  по зазначеним договорам не надходила, що є порушенням  ст.. 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”. У висновках акту перевірки також зазначено, що встановлено порушення ст.. 9 Декрету Кабінету міністрів України „Про систему валютного регулювання і валютного контролю” – неподання до ДПІ декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами з відображенням суми валютних коштів, які не отримані в установлені строки за 4 квартал  2004, 1, 2, 3, 4 квартали 2005 р. 1, 2 квартали 2006 р.

На підставі даного акту ДПІ прийняла рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій від 14.12.2006 р.    № /0, яким позивачу нарахована штрафні санкції за порушення ст.. 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, ст.. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 р. „Про систему валютного регулювання та валютного контролю” на підставі ст.. 4   Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” та ст.. 16 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 р. „Про систему валютного регулювання та валютного контролю” у сумі 806993 грн. 72 коп. Розрахунку фінансових санкцій за порушення ст.. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 р. „Про систему валютного регулювання та валютного контролю” та розрахунку пені до матеріалів справи не надано. Згідно письмових пояснень представника  ДПІ Обухової Н.В., пеня за порушення строків розрахунків  складає 794022 грн. 72 коп..

На підставі акту перевірки від 15.03.2004 р. № 24-23-5/00192206 „Про результати перевірки Колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та обладнання „Донбасдомнаремонт” () з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 15.03.01 р. по 15.03.04 р.”  ДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення від   23.03.2004 р. № /0, яким  позивачу нарахована пеня у сумі 35776 грн. 74 коп.  за порушення строків розрахунків по наступних експортних контрактах з ВАТ „Домнаремонт” Росія, генпідрядник: в сумі 952916,30 рос. руб. по контракту № У-09 від 09.09.03 р. та у сумі 737054,10 рос. руб. № У-09А від 31.10.03р.. за період з 15.03.01 р. по 15.03.04 р.

Постановою господарського суду Донецької області від 24.01.2006 р. по справі 31/121а за позовом  Колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та обладнання „Донбасдомнаремонт”  визнано недійсним податкове повідомлення-рішення від   23.03.2004 р. № /0.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.03.2006 р. по даній справі наведена постанова у частині  визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від   23.03.2004 р. № /0 залишено без змін.

Позивачем був укладений договір № У-09 від  09.09.03 р. з ВАТ “Домнаремонт” м. Череповець (Росія) на експорт послуг щодо виконання комплексу ремонтних робіт доменної печі № 2 на ВАТ “Сєверсталь” м. Череповець на загальну суму 2159910 рос. руб. П. 3.3. Договору передбачено, що вартість робіт включає всі витрати (витрати на відрядження) КСП “Донбасдомноремонт” та належне йому нагородження. Пункти 2.1.2, 2.1.8 та 3.7 цього Договору передбачають зобов’язання ВАТ “Домнаремонт” провести авансові виплати персоналу КСП “Днбасдомноремонт” та сплатити витрати на проїзд персоналу. Ці витрати проводяться поступово в період виконання Договору, а не одноразово. Відповідно до п. 3.6. договору, ці витрати ВАТ “Домнаремонт” погашаються шляхом взаємозаліку.

Відповідно до Акту звірки розрахунків № 1 від 18.11.2003 р.  сума виконаних робіт склала 2159910  рос. руб. з яких сума заборгованості (згідно виправлень Протоколом № 1) по договору складає 952916,30 рос. руб.(командировочні    витрати (добові, проїзд, проживання 952476,30 рос. руб.; за реєстрацію працівників 440,00 рос. руб.).

Позивачем був укладений договір № У-09 А від 31.10.03 р. з ВАТ “Домнаремонт”  м. Череповець (Росія) на експорт послуг щодо виконання комплексу ремонтних робіт доменної печі № 2 на ВАТ “Сєверсталь” м. Череповець на загальну суму 1189761 рос. руб. П. 3.3. Договору передбачено, що вартість робіт включає всі витрати (витрати на відрядження) КСП “Донбасдомноремонт” та належне йому нагородження. Пункти 2.1.2, 2.1.8 та 3.7 цього Договору передбачають зобов’язання ВАТ “Домнаремонт” провести авансові виплати персоналу КСП “Днбасдомноремонт” та сплатити витрати на проїзд персоналу. Ці витрати проводяться поступово в період виконання Договору, а не одноразово. Відповідно до п. 3.6. договору, ці витрати ВАТ “Домнаремонт” погашаються шляхом взаємозаліку.

Відповідно до Акту звірки розрахунків № 2 від 17.12.2003 р.  сума виконаних робіт склала 1189761 рос. руб. з яких сума заборгованості (згідно виправлень Протоколом № 1) по договору складає 737054,10 рос. руб.

Згідно Протоколу № 1 від 17.12.2003 р. сторони прийшли до згоди провести взаємозалік зустрічних однорідних вимог, які викладені в Акті звірки № 1 від 18.11.2003 р. по договору № У-09 від 09.09.03 р. та у Акті звірки № 2 від 17.12.2003 р. по договору   № У-09 А від 31.10.03 р. на загальну суму 1689970, 4 рос. руб.

Здійснення розрахунків шляхом заліку мало місце щодо однорідних (грошових) вимог в межах взаємної заборгованості, яка підтверджується документами (актами, рахунками, тощо) наявними у справі.

Зазначене було також встановлено  Постановою Господарського суду від 24.01.2006 р. по справі 31/121а.

Згідно довідки Ворошиловського відділення філії Першого Українського  Міжнародного банку  у м. Донецьку станом на 28.01.2004 р.  у банк були надані усі необхідні документи щодо проведення взаємозаліку по наведених вище контрактах, а згідно листа від 26.12.2005 р. зазначені контракти були зняті з валютного контролю. Сторони під час судового розгляду визнали той факт, що виконання наведених договорів банком зняті з контролю, а оригінал останньої довідки знаходиться у матеріалах справи № 31/121а.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України “Про зовнішньоекономічну діяльність” суб’єкти підприємницької діяльності мають право укладати будь – які види зовнішньо – економічних договорів крім тих, які прямо або у виключній формі заборонені законами України.

За змістом ч.1 ст. 14 даного Закону суб’єкти підприємницької діяльності мають право самостійно визначати форму розрахунків за зовнішньоекономічними операціями з-поміж тих, що не суперечать законам України та відповідають міжнародним правилам.

Відповідно до ст. 1 Закону Укра?їни „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” виручка резидентів у інозем?ній валюті підлягає зарахува?нню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у терміни виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не піз?ніше 90 календарних днів з дати митного оформлення продукції, що експортується, а в разі екс?порту робіт (послуг) - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг.

Ця норма не передбачає неможливості припинення зобов’язань за зовнішньоекономічними договорами шляхом заліку зустрічної однорідної вимоги. В цивільно-правових відносинах допускалось припинення зобов’язань шляхом заліку зустрічної однорідної вимоги відповідно до ст. 217 ЦК УРСР (1963р). Ст. 218 цього Кодексу містила положення про недопустимість заліку у випадках, передбачених цією нормою, і в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законодавством, зокрема Законами України „Про зовнішньоекономічну діяльність”, „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, Декретом КМУ „Про систему валютного регулювання і валютного контролю” і Цивільним кодексом УРСР, не забороняється припинення зобов’язання заліком зустрічної однорідної вимоги за зовнішньоекономічними договорами.  За таких обставин, посилання на неможливість застосування інших форм розрахунків у зовнішньоекономічній діяльності не ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Крім того, за змістом Закону України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземний валюті” предметом його регулювання є лише випадки застосування грошової форми розрахунків у відносинах між резидентами і нерезидентами у зовнішньоекономічній діяльності.

На підставі викладеного, можна зробити висновок про те, що припинення дебіторської і кредиторської заборгованості між резидентом і нерезидентом шляхом заліку зустрічної однорідної вимоги не суперечить чинному законодавству України. Відповідальність за Законом України „Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті” передбачена лише за несвоєчасне отриманні виручки та у разі проведення розрахунків шляхом проведення взаємозаліку не може застосовуватися.

Такої думки дотримується ДПА України у  листі від 27.12.2006 р. № 11/3-35/14898-ЕП „Щодо застосування спеціальних санкцій”.

З огляду на зазначене, також відсутні підстави для застосування фінансових санкцій за порушення ст.. 9 Декрету Кабінету міністрів України „Про систему валютного регулювання і валютного контролю” – неподання до ДПІ декларації про валютні цінності, доходи та майно, що належать резиденту України і знаходяться за її межами з відображенням суми валютних коштів, які не отримані в установлені строки.

Враховуючи наведене, суд вважає рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька (м. Донецьк) від 14.12.2006 р.   № /0, яким позивачу нарахована пеня та штрафні санкції  за порушення ст.. 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, ст.. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 р. „Про систему валютного регулювання та валютного контролю” у сумі 806993 грн. 72 коп. протиправним. Зазначене повідомлення-рішення підлягає скасуванню, відповідно позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Згідно платіжного доручення № 1487 від 21.12.2006 р.  позивач сплатив держмито у сумі 3 грн. 40 коп.

Враховуючи, що позов задоволено, витрати по сплаті державного мита у сумі 3 грн. 40 коп. підлягають стягненню з коштів Державного бюджету на користь позивача.

Враховуючи викладене та, керуючись  ст. ст.. 217, 218  ЦК УРСР (1963р),  Законами України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”,  “Про зовнішньоекономічну діяльність”,

ст. ст. 7 –12, 69-72, 94, 122-163, 254, та прикінцевими та перехідними положеннями   Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Скасувати  рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька (м. Донецьк) від 14.12.2006 р.   № /0, яким Колективному спеціалізованому підприємству по ремонту металургійних печей та обладнання „Донбасдомнаремонт” (м. Донецьк)  нарахована пеня та штрафні санкції  за порушення ст.. 1 Закону України “Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті”, ст.. 9 Декрету Кабінету Міністрів України від 19.02.93 р. „Про систему валютного регулювання та валютного контролю” у сумі 806993 грн. 72 коп.

Стягнути з коштів Державного бюджету України  на користь Колективного спеціалізованого підприємства по ремонту металургійних печей та обладнання „Донбасдомнаремонт” (м. Донецьк)      витрати по сплаті державного мита у сумі 3 грн. 40 коп.

Дана постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього КАС України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Заява та скарга подається на ім’я Донецького апеляційного господарського суду через Господарський суд Донецької області.

Постанову підписано  05 лютого 2007 р.

Суддя                                                                                              Наумова  К Г.