ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
справа № 20-12/082
ПОСТАНОВА

і м е н е
м     У к р а ї н и

"02" квітня 2007 р.  12:10
м. Севастополь

За позовом: Управління Пенсійного
фонду України в Гагарінському районі м. Севастополя (99059,
м. Севастополь, вул. Гер. Сталінграду, 56)

до Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1)

про
стягнення заборгованості по внескам на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування в сумі 1312 грн.

Суддя Харченко І.А.,

при секретарі Єрмолаєвої О.Ю.,

Представники
сторін

Від позивача
-Литвиненко А.В., довіреність №1140/07-02 від 01.03.2007, завідуюча юридичним
сектором;

Від відповідача
-   не з'явився;

Суть спору:

Позивач звернувся в порядку статей
104 до господарського суду з позовної заявою про  стягнення заборгованості по внескам на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування в сумі 1312 грн. з Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, посилаючись на те, що відповідачем
порушуються строки сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування в Пенсійний фонд.

У зв'язку з наведеним позивач
просить позов задовольнити.

Ухвалою від 23.02.2007 відкрито
провадження у адміністративної справі № 20-12/082, справа призначена до
судового розгляду.

Відповідач явку повноважних
представників в судове засідання не забезпечив, про дату, місце та час судового
розгляду повідомлений належним чином.

Згідно  статей 27-32, 49, 51 Кодексу
адміністративного судочинства України у судовому засіданні представнику
позивача роз'яснені  процесуальні права
та обов'язки.

Розглянувши  матеріали справи, дослідивши представлені
докази, заслухав представника позивача,
суд,

в с т а н о в
и в :

Суб'єкт підприємницької діяльності
ОСОБА_1зареєстрований як платник страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування в Управлінні Пенсійного Фонду Україні у
Гагарінському районі м. Севастополя.

Платник страхових внесків - суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1, згідно з частиною шостою статті 20 Закону
України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003
№ 1058-ІV (далі -Закон № 1058-ІV), абзацу 4 підпункту 5.1.6 пункту 5.1 частини
п'ятої „Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та
застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою Правління
Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 16.01.04 під № 64/8663 (далі -інструкція № 21-1)  -зобов'язаний був самостійно сплатити
нараховані суми внесків, вказані в поданих розрахунках сум страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за листопад місяць 2006 року на
суму 1312 грн. до 20.12.20006, з яких: по ставці 31,8 % - 1272 грн. та по
ставці 1-5 % - 40 грн.

Однак, у встановлений законом
строк, зобов'язання суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1по сплаті
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування за
листопад місяць 2006 року на суму 1 312,00 грн. сплачені не були.

Згідно з пунктом 8.1 частини
восьмої Інструкції №21-1 своєчасно не сплачені страхові внески у розмірі
1312,00 грн. були визнані недоїмкою, стосовно якої, згідно з пунктом 8.2
частини восьмої  Інструкції №21-1, була
виписана вимога про сплату боргу № НОМЕР_1 від 04.01.2007 на суму 1312 грн.,
надіслані боржнику. Вказана вимога про сплату боргу у зв'язку з закінченням
терміну зберігання була повернута на адресу управління Пенсійного фонду України
в Гагарінському районі м. Севастополя поштовим відділенням зв'язку.

Заборгованість суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1перед бюджетом управління Пенсійного фонду
України в Гагарінському районі м. Севастополя на дату пред'явлення
адміністративного позову складає 1 312,00 грн., з яких:  1272,00 грн. - збір з суми фактичних витрат
на оплату праці працівників та 40,00 грн. - збір з суми сукупного
оподаткованого доходу, нарахованого робітнику згідно з умовами трудового
договору.

Спір виник в зв'язку з неналежним
виконанням відповідачем зобов'язань по своєчасній сплаті страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування у встановлені строки та
розмірі відповідно до статей 14, 15, 17 Закону України “Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV.

Правовідносини сторін регулюються
статтями 14, 15, 17 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV, статтею 4 Закону України „Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997 № 400,
„Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими
особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до
Пенсійного фонду України”, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду
України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України
16.01.04 під № 64/8663.

Згідно з частиною першою статті 15,
пункту 1 статті 14 Закону України „Про загальнообов'язкове  державне пенсійне страхування” від 9 червня
2003 року № 1058-ІУ (далі Закон № 1058) платниками страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування є фізичні особи -суб'єкти
підприємницької діяльності (включаючи фізичних осіб -суб'єктів  підприємницької діяльності, які обрали
особливий спосіб оподаткування), які використовують працю фізичних осіб на
умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених
законодавством, або за договорами цивільно - правового характеру.

Відповідно до пункту 6 частини
другої статті17 Закону № 1058, страхувальники зобов'язані нараховувати,
обчислювати та сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові
внески.

До вступу в дію закону про
спрямування частини страхових внесків до Накопичувального фонду, страхові
внески, згідно з пунктом 1 статті 8 Прикінцевих положень Закону № 1058,
перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та
застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в
розмірах, передбачених Законом України „Про збір на обов'язкове державне
пенсійне страхування” від 26.06.1997 № 400 (далі Закон № 400) для відповідних
платників збору.

Пунктами 1, 4 статті 4 Закону №
400, пунктом 4.1 частини четвертої „Інструкції про порядок обчислення і сплати
страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої
постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1,
зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 під № 64/8663 (далі
Інструкція № 21-1) вказано розмір страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування для фізичних осіб суб'єктів підприємницької
діяльності, які використовують працю найманих робітників, який складає 31,8 %
від об'єкта  оподаткування - суми
фактичних витрат на оплату праці працівників і 1-5 % суми сукупного
оподаткованого доходу, нарахованого працівнику відповідно з умовами трудового
або цивільно-правового договору.

Відповідно до пункту 11.11 частини
одинадцятої Інструкції № 21-1 суб'єкти підприємницької діяльності фізичні
особи, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору
(контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, щомісяця
складають у двох примірниках розрахунок суми страхових внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, в якому зазначають
самостійно обчислені суми страхових внесків.

Термін сплати страхових внесків
суб'єктами підприємницької діяльності, які використовують працю найманих
працівників, передбачено частиною шостою статті 20 Закону № 1058, відповідно до
якої, страхові внески нараховані за відповідний базовий звітний період, рівний
календарному місяцю, сплачуються не пізніш ніж через 20 календарних днів із дня
закінчення цього періоду, до 20 числа місяця.

Згідно статті 71 Кодексу
адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті
обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків,
встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Якщо особа, яка бере участь у
справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для
підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі
наявних доказів.

Відповідно до пункту 4 статті 94
Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, в яких позивачем є
суб'єкт владних повноважень, а відповідачем - фізична чи юридична особа, судові
витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 14, 15, 17 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування” від 09.07.2003 № 1058-ІV, „Інструкцією про порядок обчислення і
сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”,
затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №
21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 під № 64/8663,
статтями 71, 94, 128, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,
суд -

П о с т а н о
в и в :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1(АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2) на користь Управління Пенсійного фонду України в Гагарінському
районі м. Севастополя (99059, м. Севастополь, пр. Гер. Сталінграду, 56,
ідентифікаційний код 22275002) 1312 грн. -заборгованість по
страховим внескам.

Постанова набуває законної сили
через в десять днів з дня її оголошення або з дня складання в повному обсязі.
Оскарження постанови подається протягом десяти днів відповідно до розділу 4
Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
І.А. Харченко