ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

11.05.07                                                                                           Справа  № 7/38

Львівський апеляційний господарський суд  в складі колегії:

головуючого - судді                                  Гнатюк Г.М.

суддів                                                     Кравчук Н.М.

Мирутенко О.Л.

розглянув апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю „Ніка- ТВ” №19/4 від 17.04.2006р.

на рішення Господарського суду  Івано-Франківської області  від 07.04.2006р.

у справі  №7/38

за позовом Приватного підприємця Клейнота І.М.,  м.Івано-Франківськ

до відповідача-1  Товариства з обмеженою відповідальністю „Ніка- ТВ”, м.Івано-Франківськ

до відповідача-2:  Товариства з обмеженою відповідальністю „Медіа Альянс”, м.Івано-Франківськ

про витребування товарно-матеріальних цінностей із незаконного володіння

за участю представників сторін:

від позивача: Мушинський В.Т. –представник (дов. від 20.06.07р.)

від відповідача-1:  Кукуєту Л.І. –представник (дов. від 12.12.2006р.)

від відповідача-2: не з”явився

Учасникам судового процесу роз’яснено права і обов’язки,  передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу від сторін не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням  господарського суду Івано-Франківської  області від 07.04.2006р. (суддя Кишинський М.І.) по даній справі за позовом Приватного підприємця Клейноти І.М. , м.Івано-Франківськ до  Товариства з обмеженою відповідальністю „Ніка- ТВ”, м.Івано-Франківськ та до Товариства з обмеженою відповідальністю „Медіа Альянс”, м.Івано-Франківськ про витребування товарно-матеріальних цінностей із незаконного володіння  позовні вимоги задоволено.

Відповідач-1 не погоджуючись із прийнятим судом першої інстанції рішенням звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою про перегляд вищевказаного  рішення суду в порядку апеляційного провадження, просить останнє скасувати і у задоволені позовних вимог відмовити, оскільки останнє прийняте при неповному з’ясуванні всіх обставин по справі і з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду розгляд справи неодноразово відклався з підстав викладених в ухвалах суду.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 11.09.2006р. провадження у справі було зупинено і матеріали справи надіслані для проведення судово-бухгалтерської експертизи до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Після повернення матеріалів справи ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 01.03.2007р. провадження у справі було поновлено і призначено для подальшого розгляду.

Представник скаржника в засіданні суду вимоги апеляційної скарги повністю підтримує і наполягає на скасуванні рішенні суду першої інстанції. В засіданнях суду подав клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення спору про визнання недійсним договору від 01.03.2005р. та справи про визнання незаконним висновку експертизи №65  і клопотання про призначення додаткової судово-бухгалтерської експертизи.  Також, скаржник надав письмове пояснення до висновку експертизи, в якому вказує, що даний висновок неповний, нечітко викладені питання, які ставились перед експертом,  а також вказує і інші недоліки висновку експерта.

Відповідач  проти клопотань скаржника заперечує вважає їх безпідставними і нічим необґрунтованими. Надав письмове пояснення по висновку експертизи , вважає його об”активним, в якому викладені відповіді на поставлені сторонами питання.

Колегією суддів Львівського апеляційного господарського суду заявлені скаржником клопотання відхиляються за безпідставністю і необгрунтованістю.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, ознайомившись із висновком судово економічної експертизи, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Івано-Франківської  області слід залишити без змін, а  апеляційну скаргу без задоволення. При цьому колегія виходила з наступного:

Між сторонами по справі, а саме ПП Клей нотою І.П. та ТзОВ „Ніка-ТВ” було укладено договір від 01.03.2005р. про надання в безоплатне користування майна.

На виконання умов укладеного між сторонами договору по акту прийому-передачі товарно-матеріальних цінностей від 01.03.05р. позивач передав відповідачу в безоплатне користування товарно-матеріальні цінності по номенклатурі, кількості і ціні визначеній у акті прийому-передачі.

Укладеним між сторонами договором зазначено, що у випадку розірвання договору за взаємною згодою сторін, передане за договором майно підлягає поверненню власнику на протязі 3-х днів з моменту підписання відповідного договору. Укладений між сторонами договір від 01.03.05р. розірваний за взаємною згодою сторін шляхом підписання угоди від 20.09.05р. Відповідно позивач і вправі вимагати від відповідача повернення матеріальних цінностей переданих на підставі договору від 01.03.05р. на підставі акту прийому-передачі. Позивач з листом вимогою 05.10.2005р. звернувся до відповідача з проханням повернути майно, однак останній відповіді не надав позивачу і майно не повернув.

Факт передачі майна позивачем відповідачу пітверджується наявними матеріалами справи, належним чином доведено позивачем.

Проте скаржник вимоги позивача заперечує і вважає, що останній не довів документально належність йому не праві власності товарно-матеріальних цінностей.

Однак, з висновку експерта вбачається , що в бухгалтерському обліку ПП Клейноти І.М. відображено операції купівлі-продажу товарно-матеріальних цінностей, переданих відповідачу за договором від 01.03.05р.  На даний час спірним майном користується відповідач-2, який перебуває у приміщенні, що знаходиться за адресою вул.Коновальця,13, м.Івано-Франківськ  і в якому перебуває майно.

У відповідності із вимогами ст.ст. 387 та 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а також витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно ст.ст. 55, 56 Закону України "Про власність", власник не може бути позбавлений права на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України.

Як вбачається із матералів справи та проаналізувавши висновок судово-економічної експертизи, на виконання укладеного між сторонами договору від 01.03.2005р. позивач передав відповідачу товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 70838,90 грн., які перелічені в додатку №1 до договору від 01.03.05р. та додатку №2 до договору від 29.07.2005р.

Позивач звернувся з вимогою до відповідача про повернення йому товарно матеріальних цінностей на загальну суму 49500 грн., які останньому передані по актах приймання-передачі.  Як вбачається із висновку експерта первинними документами підтверджується факт придбання майна позивачем на суму      38770,30 грн., на решта суму –10730,00 грн. документи первинні відсутні, однак факт передачі майна підтверджується актами приймання-предачі товарно-матеріальних цінностей.

Посилання скаржника, що передане майно не може бути предметом договору найму, оскільки  предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідувальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні не відповідає дійсності. Оскільки предметом договору майнового найму можуть бути індивідуально визначені,неспоживні речі, тобто речі, що не втрачають своїх натуральних властивостей у процесі їхнього використання, тобто не споживні.

Отже, зважаючи на викладене вище, майно, що зазначено в додатку №1 до договору від 01.03.05р. та додатку №2 від 29.07.05р.  повністю відповідає ознакам зазначеним у ст.760 ЦК України.

Твердження скаржника, що позивач не є власником витребовуваного майна, не береться до уваги, так як позивач надав в суд і для проведення експертизи первинні документи на передане майно.

Зважаючи на викладене вище, колегія  суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Івано-Франківської області прийняте при повному з”ясуванні всіх обставин по справі і з відповідності чинному законодавстві, що  і слугує для залишення вищевказаного рішення суду без змін.

Державне мито за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 07.04.2006 р. по справі №7/38 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи №7/38 повернути в господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий-суддя                                                             Г.Гнатюк

Суддя                                                                                Н.Кравчук

Суддя                                                                                О.Мирутенко