ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2007 р.
14:50
Справа №  15/258/06

м. Миколаїв

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю
сільськогосподарське підприємство “НІБУЛОН”.
/54030, м. Миколаїв, вул. Фалеївська, 9-б/.
До відповідача: Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими
платниками податків у м. Миколаєві
/54017,  м. Миколаїв, вул. Чкалова, 20/
про: скасування податкових повідомлень –рішень: № /0 від 28.02.2006р.,  № /1 від 06.05.2006р.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від позивача
Кравченко О.Б., довіреність від  06.04.2006р.

Від відповідача
Бойко О.В, довіреність від 28.11.2006р.

Зінчук Г.І., довіреність від 31.01.2007р.

В судовому засіданні 31.01.2007 року об’явлена перерва до 13.02.2007 року. Судове засідання було продовжено 13.02.2007 року.

Позивач звернувся з позовом до відповідача про  скасування податкових повідомлень –рішень № /0 від 28.02.2006р.,  № /1 від 06.05.2006р., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позапланова перевірка, яку здійснив відповідач у грудні 2005 року, про що свідчить акт перевірки від 16.12.2005 року(т.1.,а.с.37), підтвердила право позивача на бюджетне відшкодування за вересень 2005 року  у сумі 7 460,67 грн.;  позапланова перевірка повинна здійснюватись на підставі рішення суду, а не наказу керівника податкового органу, чим порушено вимоги  частини 8 статті 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”; у відповідача відсутнє право  направляти  податкове повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування, оскільки відповідно до  пункту 4.2.2. статті 4, статті 6  Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкові повідомлення-рішення  направляються платнику податків лише в разі визначення суми податкового зобов’язання податковим органом, а не при зменшенні суми бюджетного відшкодування.

Відповідач проти позову заперечує  з тих підстав, що  позапланова перевірка здійснена з дотриманням вимог статей 11-1 і 11-2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, оскаржуване податкове-повідомлення-рішення  форми В-1 направлено у відповідності з Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних(фінансових) санкцій, яке прийнято на виконання Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.  ПП “Міоцена”, яким в серпні 2005 року надані послуги позивачу на суму 44764 грн., в тому числі ПДП 7460,67 грн., має ознаки фіктивності, за серпень 2005 року звітувало по зобов’язання   по податку на додану вартість з нульовими показниками. За листопад 2005 року позивач відкоригував  податковий кредит листопада 2005 року, але не зменшив суму бюджетного відшкодування за вересень 2005 року на  7460,67 грн. (т.2, а.с.44-47).

Дослідивши надані сторонами докази, заслухавши доводи сторін у судовому засіданні, суд

встановив:

відповідач здійснив виїзну позапланову документальну перевірку позивача з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок  по податковій декларації за   листопад 2005 року, про що склав акт від 16.02. 2006 року (т.1, а.с.75-113)

За результатами перевірки та за результатами адміністративного оскарження  відповідач направив позивачу  податкові повідомлення - рішення № /0 від 28.02.2006р.,  № /1 від 06.05.2006р. про зменшення суми бюджетного відшкодування за вересень  2005 року на 7460,67 грн. (т.1, а.с.152-153), які позивач просить  скасувати.

Позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

у відповідності зі статтею 19 Конституції України державні органи зобов’язані діяти в межах їх повноважень та у спосіб, передбачений законом. Повноваження податкового органу щодо здійснення позапланової в’їздної документальної перевірки передбачені статтею 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, відповідно якої податковий орган має право здійснити  позапланову документальну перевірку на підставі наказу керівника податкового органу при наявності таких обставин:

1) за наслідками перевірок інших платників податків  виявлено факти,  які  свідчать  про  порушення  платником  податків законів України про оподаткування, валютного законодавства,  якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу  державної  податкової  служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту;

2) платником   податків   не   подано  в  установлений  строк податкову декларацію або розрахунки,  якщо їх подання  передбачено законом;

3) виявлено недостовірність даних,  що містяться у податковій декларації,  поданій платником податків,  якщо платник податків не надасть   пояснення   та   їх   документальні   підтвердження   на обов'язковий письмовий запит органу  державної  податкової  служби протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту;

4) платник  податків подав у встановленому порядку скаргу про порушення  законодавства  посадовими  особами   органу   державної податкової  служби  під  час  проведення  планової чи позапланової виїзної  перевірки,  в  якій  вимагає   повного   або   часткового скасування результатів відповідної перевірки;

5) у   разі   виникнення   потреби  у  перевірці  відомостей, отриманих від  особи,  яка  мала  правові  відносини  з  платником податків,  якщо  платник  податків  не  надасть  пояснення  та  їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит органу державної  податкової  служби  протягом  десяти робочих днів з дня

отримання запиту;

6) проводиться реорганізація (ліквідація) підприємства;

7) стосовно  платника  податків  (посадової  особи   платника податків)  у порядку,  встановленому законом,  податковою міліцією заведено оперативно-розшукову справу,  у зв'язку з чим є потреба у проведенні  позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності такого платника податків;

8) у разі, коли вищестоящий орган державної податкової служби в порядку контролю за достовірністю висновків нижчестоящого органу державної  податкової   служби   здійснив   перевірку   документів обов'язкової   звітності  платника  податків  або  висновків  акта перевірки, складеного нижчестоящим контролюючим органом, та виявив їх  невідповідність вимогам законів,  що призвело до ненадходження до  бюджетів  сум  податків  та  зборів  (обов'язкових  платежів).

Позапланова  виїзна  перевірка  в  цьому випадку може ініціюватися вищестоящим органом державної податкової служби лише у тому  разі, коли  стосовно  посадових  або службових осіб нижчестоящого органу державної податкової служби, які проводили планову або позапланову виїзну перевірку зазначеного платника податків, розпочато службове розслідування або порушено кримінальну справу;

9)  платником  подано  декларацію  з  від'ємним  значенням  з податку  на  додану  вартість,  яке  становить  більше  100   тис. гривень

Позивач надав декларації з податку на додану вартість за  листопад 2005 року , де  сума бюджетного відшкодування перевищує 100 000 грн. і складає 10 736 000 грн. (т.1, а.с.112).

Отже, здійснюючі  позапланову документальну перевірку достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок  по податковій декларації за  листопад 2005 року, відповідач діяв у межах своїх повноважень, та у спосіб, визначений законом  і  дозвіл суду для проведення цих перевірок не потрібен.

Право податкового органу щодо направлення позивачу податкового повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування передбачено пунктом 3.3. Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних(фінансових) санкцій, яке прийнято на виконання статті 6 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Отже, в цій частині доводи позивача судом відхиляються.

В акті перевірки від 16.02.2006 року щодо правомірності нарахування відшкодування податку на додану вартість по податковій декларації за листопад 2005 року на стор.35 акту відповідач зазначив, що позивач здійснив коригування до зменшення суми ПДВ по ПП “Міоцена” у сумі 7 460,67 грн., яка  була заявлена у складі суми податку на додану вартість що підлягає бюджетному відшкодуванню за вересень 2005 року (т.1, а.с.109). На підставі цього відповідачем зроблено висновок про необхідність зменшення суми бюджетного відшкодування за серпень 2005 року на суму 7 460,67 грн., що й стало підставою для прийняття оспорюваних податкових повідомлень-рішень (т.1, а.с.113).

Суд вважає зазначений висновок відповідача неправомірним:  в акті перевірки 16.12.2005 року відповідачам встановлена правомірність віднесення до податкового кредиту і до складу суми бюджетного відшкодування за вересень 2005 року  у сумі 7460,67 грн. по господарським операціям з ПП “Міоцена” (т.1, а.с.37,-14), зазначено лише про необхідність здійснення зустрічної перевірки.

Здійснення позивачем коригування податкового кредиту за листопад 2005 року в сторону зменшення податкового кредиту на суму 7 460,67 грн.,  суд вважає помилкою позивача у податковому обліку, оскільки надані сторонами докази свідчать, що необхідність у коригуванні на суму 7 460,67 грн. відсутня: факт виконання робіт і оплати виконаних робіт  підтверджений  договорами підряду з ПП “Міоцена”, кошторисом вартості робіт, локальним кошторисом, підсумковою відомістю ресурсів, довідкою про вартість виконаних робіт, Актом приймання виконаних робіт, платіжним доручення оплати виконаних робіт, податковою накладною (т.2, а.с.3-41).

Правомірність включення суми 7 460,67 грн. до складу бюджетного відшкодування  по податковій декларації за вересень 2005 року підтверджено також висновком експерта від 28.12.2006 року (т.2, а.с.93-97).

Факт надходження податку до державного бюджету, в тому числі і у сумі 7460,67 грн.  підтверджений платіжним дорученням від 20.12.2005 року про сплату ПП “Міоцена” податку на додану вартість за липень-вересень 2005 року згідно розрахунку коригування (т.2, а.с.86).

При здійсненні перевірки у грудні  2006 року відповідно вимог пункту 4.2.2. статті 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” відповідач повинен був виправити допущену позивачем помилку щодо зменшення  суми податкового кредиту на суму 7 460,67 грн.  за серпень 2005 року.

Доводи відповідача щодо необхідності зменшення суми відшкодування з бюджету по податковій декларації за вересень 2005 року на суму 7 460,67 грн.   з тих підстав, що ПП “Міоцена” містить ознаки фіктивності, судом відхиляються з тих підстав, що це підприємство звітує перед податковим органом, сплачує податки,  в тому числі і 7 460,67 грн. податку на додану вартість, про що зазначено вище, статутні документи у судовому порядку не визнані недійсними, підприємницька діяльність у встановленому порядку не припинена.

За таких обставин у відповідача відсутні були підстави зменшувати суму бюджетного відшкодування за вересень 2005 року на 7 460,67 грн.  Отже, оспорювані податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.

З державного бюджету підлягають стягненню судові витрати у сумі 3,40 грн. судового збору і  1 332, 60 грн.  витрат за проведення судової експертизи, сплачених позивачем відповідно платіжних доручень від 16.05.2006 року № 6976 та від 18.05.2006 року № 16017.

У відповідності з пунктом 2,   частини 3 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, підпункту “б” пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про мито”  сума судового збору, яку позивач повинен був сплатити при зверненні з адміністративним позовом, складає 3,40 грн. Фактично платіжним дорученням від 16.05.2006 року № 6976 сплачено  85 грн. Надмірно сплачений судовий збір, що підлягає поверненню з Державного бюджету України, складає  81, 60 грн.

Стаття 87 Кодексу адміністративного судочинства України  не передбачає сплату  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Отже, необхідно повернути позивачу з ДП “Судовий інформаційний центр” 118 грн., перерахованих платіжним дорученням № 6951 від 16.05.2006р.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 160, 162-163, 167, 254, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати  податкові повідомлення –рішення: № /0 від 28.02.2006р.,  № /1 від 06.05.2006р.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141 В, / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон»/54030, м. Миколаїв, вул. Фалеївська, 9-б, код 14291113/ судовий збір в сумі 3,40 грн. (три гривні 40 коп.), 1 332, 60 грн. (тисяча триста тридцять дві гривні 60 коп.) витрат за проведення судової експертизи.

Повернути з Державного бюджету України через Головне управління державного казначейства України у Миколаївській області /54055, м. Миколаїв, пр-т. Леніна, 141 В, / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон»/54030, м. Миколаїв, вул. Фалеївська, 9-б, код 14291113/ надмірно сплачене державне мито у сумі 81, 60 грн. (вісімдесят одна гривна 60 коп.), перераховане платіжним дорученням № 6976 від 16.05.2006р.

Повернути з Державного підприємства “Судовий інформаційний центр” /03057, м. Київ, проспект Перемоги, 44, р/рахунок 0001 у ВАТ «Банк Універсальний»,  м. Львів,  МФО 325707, / на користь Товариства з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Нібулон»/54030, м. Миколаїв, вул. Фалеївська, 9-б, код 14291113/ 118 грн. (сто вісімнадцять гривень) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, перерахованих платіжним дорученням № 6951 від 16.05.2006р.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Виконавчий лист у відповідності зі ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України видається за заявою позивача після набрання законної сили рішенням господарського суду.

Суддя
Л.I.Васильєва