ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 р.
№ 35/324-06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

В. Овечкін  –головуючого,

Є. Чернов
В. Цвігун

за участю представників:

- позивача
Васильова В.В. –(дор. № 35 від 27.02.2007)

- відповідача
Мележик Л.Г. –(дор. від 01.06.2006)

розглянув касаційну скаргу

Приватної фірми "Апія"

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2006 року

у справі
№ 35/324-06 господарського суду Харківської області

за позовом
ТОВ "Екологічні продукти"

до
Приватної фірми "Апія"

про
стягнення 49569, 44 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.10.2006 (суддя: В.Яризько) позовні вимоги про стягнення основного боргу та пені задоволені.

Рішення господарського суду мотивовано тими обставинами, що відповідач виконав взяті на себе за угодою зобов'язання частково чим припустився порушень умов договору та вимог ст. 526 ЦК України щодо належного виконання зобов'язань у встановлений строк.

За несвоєчасне виконання грошового зобов'язання позивач нарахував пеню, правомірність розрахунку якої відповідає умовам угоди та чинному законодавству.

Ухвалою цього ж суду від 03.10.2006 зустрічний позов відповідача повернуто без розгляду з підстав порушення вимог п.п. 3, 6 ст. 63 ГПК України, а саме не надано обґрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми, не надано доказів направлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.11.2006 (судді: Ю.Могилєвкін, В.Пушай, О.Плужник) рішення господарського суду першої інстанції та ухвалу цього ж суду про залишення зустрічного позову без розгляду залишено без змін.

Апеляційна постанова мотивована тими обставинами, що відповідач не спростував доводів позивача, протилежних обставин, на які він посилався не довів,

Відповідач в касаційній скарзі просить рішення, ухвалу та апеляційну постанову скасувати з підстав порушення судами вимог процесуального права щодо повного з'ясування всіх обставин справи, постановлення судового рішення на підставі належних доказів.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної скарги та вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Господарськими судами встановлено, що між сторонами було укладено угоду від 19.01.2004 відповідно до умов якої позивач продає, а відповідач купує та оплачує товар, асортимент, кількість, ціна та умови оплати, умови і терміни постачання якого вказуються у додатках до угоди.

Матеріалами справи встановлено, що позивач на виконання умов угоди передав відповідачеві товар, що підтверджено видатковими накладними на загальну суму 67731, 48 грн.

Відповідач взяті на себе зобов'язання з оплати виконав частково, неоплачена заборгованості за отриманий товар складає 45289, 97 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно

ставляться.

Відповідно до умов угоди позивач нарахував відповідачеві пеню за порушення строків виконання грошового зобов'язання, яка визнана судами обґрунтованою та арифметично правильною.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач обставин на які посилається позивач належними доказами передбаченим процесуальним законом порядком не спростував.

Враховуючи встановлені обставини справи, господарські суди дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості та пені.

Доводи касаційної скарги встановлених судами обставин та висновків господарських судів не спростовують, що ж до тверджень про не встановлення обставин як то отримання товару, поставки його за договором, не встановлення фактичної суми боргу то вони оцінюються касаційною інстанцією з позиції вимог ст.ст. 111-5, 111-7 ГПК України щодо порядку та меж перегляду справи в касаційній інстанції як намагання встановити інші обставини та переоцінити докази.

Щодо ухвали про залишення зустрічного позову без розгляду, касаційна інстанція не вбачає підстав для її скасування, позаяк наведених в ухвалі обставин невиконання вимог процесуального закону щодо надання обґрунтованого розрахунку та доказів направлення копії відповідачеві скаржник не спростував.

Враховуючи викладене, касаційна інстанція за результатом перегляду   судових актів у справі не вбачає порушення господарськими судами при їх винесенні норм матеріального чи процесуального права, а відтак, і підстави для їх скасування відсутні.

Виходячи з викладеного, керуючись  ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111  ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 27.11.2006 рішення господарського суду Харківської області від 03.10.2006 та ухвалу цього ж суду від 03.10.2006 у справі № 35/324-06 господарського суду Харківської області залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий                                                                                             В. Овечкін

судді                                                                                                         Є. Чернов

В. Цвігун