ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2007 р.  09 год. 55 хвил. в м.Харкові              Справа № АС-03/487-06

вх. № 13496/1-03

Суддя господарського суду Харківської області Водолажська Н.С.

за участю секретаря судового засідання Зіміна К.В.

представників сторін :

позивача - Семенових О. С., дов. № 228-27/07 від 05.01.07 р.

відповідача - Нестеренко О. О.. дов.

по справі за позовом  УПФУ в Київському районі, м. Харків

до  ДП "Державний науковий центр лікарських засобів" м. Харків

про стягнення 55466,81 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, УПФУ в Київському районі м. Харкова, просить стягнути з відповідача, ДП "Державний науковий центр лікарських засобів", заборгованість по страхових внесках на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування в сумі 55466,81 грн. за серпень 2006 р., посилаючись на положення Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Відповідач у запереченнях на позовну заяву проти позову заперечує, вказує, що  платіжними дорученнями № 1290 від 13.11.06 р., № 1305 від 15.11.06 р., № 1335 від 21.11.06 р., № 1337 від 22.11.06 р., № 1349 від 24.11.06 р., від 11.12.06 р. № 1420 та №1478 заборгованість за вказаною в позові вимогою сплачена.

Враховуючи положення ст. 17, ст. 50, прикінцевих та перехідних положень КАС України, справа розглядається за правилами цього кодексу.

Як свідчать надані позивачем документи, згідно поданих відповідачем розрахунків сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за серпень 2006р., відповідачем самостійно до сплати визначені внески в загальній сумі 55466,81 грн.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України № 21-1 від 19.12.03 р. та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.03 р. за № 64/8663, відповідач зобов’язаний сплачувати внески до Пенсійного фонду в строки, встановлені цими нормативними актами.

Відповідач своїх зобов’язань по перерахуванню страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування не виконав, у зв’язку з чим за травень-серпень 2005 р. виникла заборгованість  в загальній сумі 55466,81 грн.

Згідно п. 2 ст. 106 Закону України "Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування" суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або несплачені страхувальниками у строки, визначені ст. 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених ч. 3 ст. 20  цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно п. 3 ст. 106 вказаного Закону Територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. При цьому вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми недоїмки та суми фінансових санкцій.

Позивачем до матеріалів справи надані докази того що ним була направлена до відповідача вимога № Ю-12 від 04.10.06 р. про сплату недоїмки в сумі 55466,81 грн.

В судовому засіданні відповідачем до матеріалів справи надані копії платіжних доручень № 1290 від 13.11.06 р., № 1305 від 15.11.06 р., № 1335 від 21.11.06 р., № 1337 від 22.11.06 р., № 1349 від 24.11.06 р., від 11.12.06 р. № 1420 та №1478, в яких призначенням платежу визначено, що платежі здійснені у виконання вимоги № Ю-12 від 04.10.06 р. про сплату недоїмки. Вказаними платіжними дорученнями в погашення недоїмки, визначеної у вказаній вимозі позивача перераховані кошти на загальну суму 55466,81 грн., тобто в розмірі, заявленому в позові.

В поясненнях в судовому засіданні представник позивача заперечує проти того, що проведені вказаними платіжними доручення платежі погасили недоїмку, заявлену у позові, оскільки у підприємства існує борг і за попередні періоди квітень - травень 2006 р. Стосовно боргу за квітень - травень 2006 р. органами ДВС порушено виконавче провадження, а тому сплачені кошти повинні зараховуватися саме в погашення боргу цих періодів, посилаючись на приписи п. 5 ст. 106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”.

Суд вважає необхідним відмітити, що відповідно положенням вищевказаної норми за рахунок сум, що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми недоїмки, пені та фінансових санкцій у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі, коли страхувальник має несплачену недоїмку, пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків, ці суми зараховуються в рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.

Представниками сторін підтверджений факт того, що відносно недоїмки, яка виникла за квітень - травень 2006 р., було прийняте рішення Господарського суду Харківської області (наявність постанови суду з цього питання сторонами не заперечується) і вже порушено виконавче провадження. Тому саме орган ДВС проводить стягнення у виконання рішення суду.

Оскільки недоїмка в сумі, заявленій у позові, у відповідача виникла у серпні 2006 р. і не включає борг за попередні періоди (виконавче провадженні по боргу за ці періоди вже порушено), то у позивача відсутні правові підстави додатково до процедури виконавчого провадження зараховувати сплачені у виконання вимоги № Ю-12 від 04.10.06 р. кошти в погашення боргу, який стягується органом ДВС.

Зважаючи на встановлені судом обставини і надані докази погашення боргу, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями   7, 9, 17, 79, 86, 94, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

В позові відмовити.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи,  які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права,  свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в  апеляційному  порядку  постанову суду першої інстанції повністю або частково.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанови набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлений 22. 01.07 р.

Суддя                                                                                            Водолажська Н.С.