СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Луцьк, пр. Волі, 54 а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"12" березня 2007 р.

Справа № 2/109-2А.

За
позовом Державного підприємства „Нововолинський ремонтно-механічний завод”

до Нововолинської об'єднаної державної
податкової інспекції

про визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень: від 10.06.2005 № 0/0-652, від 10.06.2005р. №
/0-653, від 18.05.2006р. № /0., та зобов'язання ОДПІ внести
зміни в облікові регістри особового рахунку підприємства

Суддя      Л.О.Черняк

при секретарі Андрусенко О.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від
позивача: Бойко Б. І. - директор

від
відповідача: Костюк А. Ю. -начальник юрвідділу (довіреність від 11.01.2006 р.)

Відповідно
до ст.160 КАС України в засіданні суду 12.03.2007 р. було оголошено вступну та
резолютивну частини постанови.

Представникам
сторін у судовому засіданні роз'яснені права та обов'язки, передбачені ст.ст.
49, 51 КАС України.

Клопотання
про здійснення технічної фіксації судового процесу від представників сторін не
надходило.

Суть спору:
Державне підприємство „Нововолинський ремонтно -  механічний завод” (надалі підприємство,
завод) просить суд визнати нечинними податкові повідомлення - рішення
Нововолинської ОДПІ:

- від 10.06.05р. № /0-652 про
застосування штрафу в розмірі - 1759,53 коп. (20%);

- від 10.06.05р. № /0-653 про
застосування штрафу в розмірі 250188,56 коп. (50%);

- від 18.05.2006р. № /0, яким
застосовано штраф в сумі 73029,59 грн.

Ці штрафи нараховані на підставі підпункту
17.1.7.п. 17.1 ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 №
2181-ІІІ (з наступними змінами та доповненнями) за затримку граничних строків
узгодженої суми податкового зобов'язання по податку на додану вартість у
відповідних сумах.

Позовні вимоги завод обгрунтовує таким.

Податковим органом порушено порядок
прийняття податкових повідомлень-рішень та податкових вимог, оскільки податкове
зобов'язання ДП „Нововолинський РМЗ” є самостійно узгодженим, самостійно
узгоджене податкове зобов'язання не є податковим боргом.

Відповідно до п. 5.1. ст. 5 Закону України
„Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та
державними фондами”: податкове зобов'язання, самостійно визначене платником
податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої
податкової декларації.

З вказаної норми Закону вбачається, що у
разі визначення платником податку податкового зобов'язання у податковій
декларації, таке податкове зобов'язанні є самостійно узгодженим податковим
зобов'язанням.

Податкові зобов'язання ДП „Нововолинський
РМЗ” по податку на додану вартість є такими, що узгоджені самостійно, на
підставі п.5.1 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Приймаючи податкові повідомлення - рішення,
податковим органом порушено порядок їх прийняття, оскільки діючим
законодавством не передбачено прийняття податкових повідомлень - рішень в
результаті самостійного узгодження податкового зобов'язання.

Згідно п. 1.9 ст. 1 Закону України „Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”: податкове повідомлення - письмове повідомлення
контролюючого органу про обов'язок платника податків сплатити суму податкового
зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим
Законом;

ДП „Нововолинський РМЗ” самостійно
узгоджувало суми податкового зобов'язання, визнаючи їх в податкових
деклараціях, і подаючи такі декларації.

Законом встановлено, що після самостійного
узгодження податкового зобов'язання, платник податку зобов'язаний погасити
самостійно узгоджене податкове зобов'язання. Такий обов'язок покладено на
платника податків п. п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України „Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами”:

5.3.1. Платник податків зобов'язаний
самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним
податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім
днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1
цього Закону для подання податкової декларації.

ДП „Нововолинський РМЗ” здійснювалося таке
самостійне погашення в межах цих строків.

У разі відсутності самостійного погашення
сум податкового зобов'язання, зазначених у податкових деклараціях, такі
податкові зобов'язання стають, відповідно до Закону, податковим боргом. Про це
вказується в п. п. 5.4.1. п. 5.4 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”:

5.4.1. Узгоджена сума податкового
зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею,
визначається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно п. п. 6.2.1. п. 6.2. ст. 6 Закону
України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами”:

6.2.1. У разі коли платник податків не
сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки,
податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи,
податковим органом було направлено податкові повідомлення - рішення від
10.06.2005 року № /0-652, від 10.06.2005 року № /0-653, від
18.05.2006 року № /0 про стягнення штрафу, а не податкові вимоги про
сплату податкового боргу.

Пунктом 1.10. ст. 1 Закону України „Про
порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” встановлено, що:

1.10) податкова вимога - письмова вимога
податкового органу до платника податків погасити суму податкового боргу;

Відповідно цього положення Закону, п. 13.1
розділу 13 „Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби
оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів), що надходять до
бюджетів та до державних цільових фондів”, затвердженої наказом Головної
державної податкової інспекції України від 12.05.1994 № 37 (у  редакції наказу Державної податкової
адміністрації України від 03.09.2001 № 342), яка була чинна до 02.08.2005р.,
встановлено:

На узгоджені суми податкових зобов'язань,
несплачених платником податків в установлені терміни, підрозділами примусового
стягнення податкової заборгованості формуються податкові вимоги за формою та у
порядку, затвердженими відповідним наказом ДПА України. Податкові вимоги
формуються в автоматичному режими на підставі облікових даних карток особових
рахунків платників податків, які ведуться згідно з цією Інструкцією та
реєструються у реєстрі виданих податкових вимог по кожному платнику окремо.

Відповідачем наведених вище вимог не
виконано. Податковим органом було незаконно направлено ДП „Нововолинський РМЗ”
податкові повідомлення - рішення, які є повідомленнями про обов'язок платника
податків сплатити  суму податкового
зобов'язання (штрафу за несвоєчасну, на думку відповідача, сплату податкового
зобов'язання, а не податкового боргу), визначену контролюючим органом, хоча
податкове зобов'язання було таким, що узгоджено самостійно, відповідно до вимог
діючого законодавства.

Відповідач - Нововолинська ОДПІ в письмових
запереченнях та в засіданні суду проти позову заперечив, обгрунтовуючи
наступним.

Нововолинська ОДПІ не може погодитися з таким
обгрунтуванням, оскільки в даному випадку та предметом перевірки було
своєчасність сплати узгоджених сум податкових зобов'язань строк сплати яких
визначений п. п. 5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону України 2181-ІІІ яка чітко вказує на
зобов'язання платника сплатити узгоджену суму податкових зобов'язань у
десятиденний строк. За прострочення цього строку п. п. 17.1.7 п. 17.1 Закону
України 2181-ІІІ передбачає застосування штрафних санкцій за несвоєчасне
внесення до  бюджету податкових
зобов'язань. Тобто у податкових повідомленнях - рішенням визначено сума
штрафних санкції а не сума податкового боргу, а тому контролюючий орган у
такому випадку направляє платнику податкове повідомлення - рішення форми „Ш”
визначено наказом ДПА України 25.04.2005 № 329 зареєстровано в Міністерстві
юстиції України 21 липня 2005р. за № 789/11069, але ні в якому разі податкову
вимогу.

Крім того, податкова інспекція заперечує
обгрунтування позивача, щодо неправомірності віднесення сплати податкових
зобов'язань з  ПДВ за відповідний податковий
період на сплату податкового боргу, оскільки п. п. 7.7. ст. 7 Закону України №
2181-ІІІ імперативно вказує на першочерговість та пріоритет погашення
податкового боргу при сплаті податкових зобов'язань, які не є податковим
боргом, виходячи з принципу бюджетних інтересів.

У своїй позовній заяві ДП „Нововолинський
РМЗ” також  вказує на порушення ОДПІ
річного строку на право застосування штрафної санкції, виходячи з приписів ст.
239, ст. 238, ст. 250 ГК України, якими штраф визначено, як адміністративно-господарська
санкція.

Однак позивач не врахував, що ст. 250 ГП
України дійсно передбачає річний строк застосування штрафу, але крім випадків
визначених законом. В даному випадку строк та право податкового органу
донарахувати податкове зобов'язання платнику податків становить 1095к/д, від
граничного терміну подання декларації що чітко виписано у п. п. 15.1.1. п. 15.1
ст. 15 спеціального за закону з оподаткування Закону України 2181-ІІІ.

Що стосується зазначення у податкових
повідомленнях - рішеннях платежу „Податок на додану вартість”, то це викликано
невідповідністю та недосконалістю програмного забезпечення. Однак
підтвердженням того, що дійсно штрафна санкція застосувалась по платежу податок
на додану вартість, регламентується в описовій частині як акту № 211 так і №
248.

Враховуючи викладене в цьому запереченні та
виходячи з матеріалів справи обгрунтування позивача, щодо незаконності
податкових повідомлень - рішень грунтуються на невірному застосуванні окремих
норм матеріального права, а тому керуючись ст. 162 КАС України, Нововолинська
ОДПІ просить:

- у задоволенні позову ДП „Нововолинський
РМЗ” відмовити повністю.

Із досліджених матеріалів справи, пояснень
представників сторін суд,

встановив:

Відповідно до акту № 211 від 07.06.2005р.
Нововолинської ОДПІ, про результати перевірки дотримання граничних строків
сплати узгодженого податкового зобов'язання по ДП „Нововолинський РМЗ”,
останній не забезпечив своєчасної сплати узгодженого податкового зобов'язання
по податку на додану вартість протягом граничних термінів на суму 509174,67
грн. У відповідності до підпункту 17.1.7. п. 17.1 ст. 17 Закону України № 2181
завод зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці від 31 до 90 календарних днів
- 1759,53 грн. (20%);

- при затримці, що є більшою 90 календарних
днів 250188,56 грн. (50% - а. с. 10).

Згідно акту № 248 від 19.05.2006р. в
порушення вимог ст. 4 Закону № 2181 завод не забезпечив своєчасної сплати
узгодженого податкового зобов'язання по ПДВ протягом граничного строку. У
відповідності до підпункту 17.1.7 пункту 17.1 ст. 17 Закону 2181 при затримці,
що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім  днем граничного строку сплати узгодженої суми
податкового зобов'язання у сумі 207317,71 грн. (50%, а. с. 55-57).

Додатками до зазначених актів є розрахунки
штрафних санкцій ДП „Нововолинський
РМЗ”.

За наслідками перевірки керівником
Нововолинської ОДПІ прийнято податкові повідомлення - рішення на підставі
підпункту 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181 за затримку граничних строків
сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, зокрема:

- від 10.06.05 № /0-652 за затримку
88 днів граничного строку сплати зобов'язання в розмірі 8797,65 грн.
Застосовано штраф в сумі 1759,53 грн. (20%, а. с. 54).

- від 10.06 05 № /0-653 застосовано
штраф в сумі 250188,56 грн. (50%, а. с. 8).

- від 18.05.2006р. № /0 застосовано
штраф в розмірі 73029,59 грн.  (50%, а.
с. 83).

Відповідно до підпункту 5.3.1 п. 5.3 ст.
5 Закону № 2181 платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму
податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації,
протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного
граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього
Закону для подання податкової декларації. У разі коли відповідно до закону
контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов'язання платника податків
за причинами, не пов'язаними із порушенням податкового законодавства, платник
податків зобов'язаний сплатити нараховану суму податкового зобов'язання у
строки, визначені у законі з відповідного податку, а за їх відсутності -
протягом тридцяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення
про таке нарахування. У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим
органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в"
підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4, платник податків зобов'язаний погасити
нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від
дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого
строку такий платник податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Підпунктом 5.4.1 зазначеного закону
передбачено, що узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником
податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу
платника податків.

У разі коли платник податків не
сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків,
визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у
таких розмірах:

-
при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного
строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти
відсотків погашеної суми податкового боргу;

-
при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем
граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі
двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

-
при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем
граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі
п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу (як зазначено в п. п.
17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону № 2181).

Ці граничні строки завод порушував, що
підтверджується актами перевірки.

Відповідно до пункту 7.7 Закону №
2181 податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань,
які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а
в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими
платежами) - у рівних пропорціях (пункт 7.7 статті 7 у редакції  Закону України від 20.02.2003 р. N 550-IV і
набрав чинності з 26.03.2003 р.).

Тому актом звірки розрахунків з бюджетом
сторони погодили сплату суми ПДВ 11713,69 грн. в межах граничних термінів,
зокрема, по податковому повідомленні-рішенні № /0 в сумі 5510,20
грн., відповідно сума штрафної санкції зменшиться на 2755,10 грн.; по
податковому повідомленні-рішенні № /0 - в сумі 6203,69 грн., штрафна
санкція зменшиться на 1240,72 грн.

Твердження заводу з посиланням на ст.
238, 239, 250 Господарського кодексу України спростовується преамбулою Закону №
2181, згідно якої цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який
установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед
бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових
платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та
внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і
сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків
контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної
діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення (відповідно
до п. п. 15.1.1. п. 15.1 ст. 15 податковий орган має право самостійно визначити
суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим
Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного
строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація
була надана пізніше, - за днем її фактичного подання).

Наведені докази у постанові свідчать
про правомірність ДПІ в нарахуванні заводу штрафних санкцій по податкових
повідомленнях-рішеннях:

-          № /0-653 в сумі 247433,46
грн.;

-          № /0-652 в сумі 518,81
грн.;

-          № /0 в сумі 73029,59 грн.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,
Законом України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 № 2181-ІІІ (з
наступними змінами та доповненнями), господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати нечинними податкові
повідомлення-рішення Новолинської ОДПІ

-          № /0-652 від 10.06.2005 р.
в частині застосування штрафної санкції в сумі 1240,72 грн., в решті суми -
518,81 грн. штрафної санкції - відмовити;

-          № /0-653 від 10.06.2005 р.
- визнати нечинним в сумі 2755 грн. штрафної санкції, в решті суми - 247433,46
грн. штрафної санкції - відмовити;

-          в позові про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення № /0 про застосування штрафної
санкції в сумі 73029,59 грн. - відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження постанови може бути подана протягом 10 днів з дня
складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову може бути
подана протягом 20 днів після подання
заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без
попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у
строк встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя
Л. О. Черняк

Дата
виготовлення повного тексту постанови 13.03.2007 р.

Суддя
Черняк Л.О.