КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2007                                                                                           № 27/96

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Корсака В.А.

суддів:                                          Авдєєва  П.В.

Коршун Н.М.

при секретарі:                     Орлові О.В.

За участю представників:

від позивача: Степаненков Д.В. – представник за довіреністю,

від  відповідача 1: представник не з’явився,

від  відповідача 2: Кисельов В.Ю. – представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Державного підприємства "Укрвакцина" та Міністерства охорони здоров'яУкраїни

на рішення Господарського суду м.Києва від 12.03.2007

у справі № 27/96 (Дідиченко М.А.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Фарм-БС"

до                                                   Міністерства охорони здоров"я України

Державного підприємства "Укрвакцина"

про                                                  стягнення 1525000,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою про зобов’язання відповідача 1 виконати в натурі грошові зобов’язання за Договором  від 04.02.2005р. та Додатковою угодою №2 від 28.12.2005р., а саме: перерахувати на рахунок відповідача 2 боргу у розмірі 1 525 000 грн.; про зобов’язання відповідача 2 виконати в натурі грошові зобов’язання за Договором від 04.02.2005р. та Додатковою угодою №2 від 28.12.2005р., а саме: перерахувати на рахунок позивача попередню оплату в розмірі 457 500 грн.

Рішенням  Господарського суду м. Києва від 12.03.2007 р. у справі № 27/96   позов задоволено повністю.

Відповідач 1 (Міністерства охорони здоров’я України) , не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою та просить його скасувати , оскільки вважає, що воно винесене по неповно з’ясованим обставинам, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального  права.

В своїй апеляційній скарзі Міністерство охорони здоров’я України зазначає про те, що на момент пред’явлення вимоги про сплату, договір  вже втратив чинність у зв’язку з закінченням терміну дії.

Відповідач 2 (ДП „Укрвакцина”) , не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою та просить його скасувати , оскільки вважає, що воно винесене по неповно з’ясованим обставинам, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального  права.

Зокрема , ДП „Укрвакцина” в своїй апеляційній скарзі вказує на те, що судом першої інстанції не було враховано про те, що при укладанні додаткової угоди №2 до договору №1/17 не був продовжений строк дії цього договору. На момент закінчення терміну договору ТОВ „Фарм-БС” не мало заборгованості по поставці препаратів ДП „Укрвакцина” .

Розглянувши апеляційні скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача 2,  колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.01.05р. відповідач 1 та відповідач 2 уклали Договір доручення № 06 від 26.01.05р., відповідно до умов якого останній зобов'язувався укласти в інтересах відповідача 1 договори на поставку товарів згідно специфікації 1, а відповідачі - перерахувати на рахунок відповідача 2 кошти необхідні для виконання цього доручення у межах коштів виділених з бюджету.

04.02.05р. між сторонами був укладений Договір № 1/17 , відповідно до умов якого позивач зобов'язувався поставити товар, що закуповується за кошти держбюджету, передбачені за КПКВ 2301270 «Програми і централізовані заходи з імунопрофілактики», відповідач 1 зобов'язувався перерахувати на рахунок відповідача 2 кошти необхідні для виконання умов договору, а відповідач 2 — сплатити кошти позивачу та отримати товар, відповідно до специфікації, яка є невід'ємною частиною договору.

У Специфікації № 1 до договору сторони встановили, що позивач зобов'язаний поставити 305 000 доз вакцини проти грипу на загальну суму З 050 000,00 грн.

Пунктом 1.1, 3.1 та 3.2 договору передбачено, що оплата за товар здійснюється шляхом внесення попередньої оплати відповідно до Специфікації № 1. Розрахунок за товар здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача відповідно до рахунку-фактури.

17.05.05р. сторони підписали Додаткову угоду № 1 до договору, відповідно до якої були внесені зміни до порядку розрахунків, а саме до п.3.1 договору, якими передбачено, що відповідач 2 здійснює попередню оплату у розмірі 30% від вартості товару, який поставляється згідно Специфікації № 1. Оплата за кожну наступну партію товару здійснюється протягом 15-ти днів після приймання-передачі товару.

Крім того, сторони вищевказаною додатковою угодою внесли зміни до Специфікації № 1, виклавши її у новій редакції, відповідно до якої загальна кількість товару була зменшена до 152 500 доз на загальну суму 1 525 000,00 грн.

Виконуючи умови договору та Додаткової угоди № 1 до нього відповідач 1 та 2 сплатили вартість товару на суму 1 525 000,00 грн., що підтверджується банківською довідкою від 27.12.06р. № 18/18365/п, а позивач поставив товар в кількості  152  500 доз, що підтверджується видатковими накладними № РМ- 11/15/01 від 15.11.05р., № 12/26/01 від 26.12.05р. № РМ-02/17/000001.

28.12.05р. позивач, відповідач 1 та 2 уклали Додаткову угоду № 2 до договору, якою внесли зміни у п. 1.1 договору виклавши його у новій редакції, відповідно до якої позивач зобов'язувався поставити, відповідач 1 - перерахувати на рахунок відповідача 2 кошти необхідні для виконання договору у межах коштів виділених з бюджету, а відповідач 2 оплатити позивачу та прийняти товар, який закуповується за кошти держбюджету, передбачені на фінансування видатків КПКВ 2301270 «Програми і централізовані заходи з імунопрофілактики» відповідно до Специфікації 1 та 2, що є невід'ємною частиною договору.

Сторони Додатковою угодою № 2 внесли зміни до п.2.1 договору, виклавши його у наступній редакції: «Загальна вартість товару, що постачається, складає 3 050 000,00 грн. та визначається у специфікаціях № 1 та № 2».

Також сторони Додатковою угодою № 2 доповнили речення п.3.1 договору додавши слова Специфікація № 1 та № 2 та виклали друге речення п.3.1 у новій редакції: «Оплата за кожною наступною партією товару здійснюється з коштів держбюджету відповідно до фінансування відповідача 1 після приймання-передачі товару відповідно до розділу 5 договору».

Отже, після внесених змін додатковими угодами, п.3.2 договору має наступну редакцію: «Відповідач 2 здійснює попередню оплату у розмірі 30 % від вартості товару, який постачається згідно Специфікації №1 та № 2. Оплата за кожною наступною партією товару здійснюється з коштів держбюджету відповідно до фінансування відповідача 1 після приймання-передачі товару згідно розділу 5 договору».

Заперечення відповідача про те, що попередня оплата вже була проведена, не приймаються до уваги, оскільки попередня оплата була перерахована лише відповідно до Специфікації № 1 до договору.

У Специфікації № 2 до договору сторони встановили, що позивач зобов'язаний поставити  152  500 доз вакцини проти грипу на загальну суму 1 525 000,00 грн.

Оскільки сторони у Додатковій угоді № 1 та № 2 та договорі не встановили строк перерахування позивачу попередньої оплати, то останній звернувся до відповідача 1 листами № 02/14 від 28.02.07р. та № 12/07 від 12.12.06р. з вимогою провести оплату відповідачу 2 відповідно до умов договору в розмірі 1 525 000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідач відповіді на вимогу не надіслав кошти відповідачу 2 не перерахував.

Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч.і ст. 693 ЦК України).

Відповідно до ст. 525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Не приймаються до уваги заперечення відповідача 1 та 2 про відсутність фінансування державної програми «Програми і централізовані заходи з імунопрофілактики», оскільки відповідно до наданих пояснень відповідачем 2 про виконання державної цільової бюджетної програми КПКВ 2301270 «Програми і централізовані заходи з імунопрофілактики»за 2006р., відповідач 1 сплачував іншим підприємствам, учасникам вищевказаної програми, кошти за поставлені товари.

Крім того, не приймаються до уваги заперечення відповідача 1 про невідповідність п.3.2 договору Постанові Кабміну від 09.10.06р. № 1404 «Питання попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти», оскільки вищевказана постанова була прийнята після підписання сторонами договору та додаткових угод до нього.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

За таких обставин, колегія прийшла до висновку про те, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають, як необґрунтовані.

З огляду на викладене, колегія приходить до висновку, що оспорюване рішення   відповідає чинному законодавству, фактичним  обставинам та матеріалам справи, підстав до його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційні скарги ДП „Укрвакцина” та Міністерства охорони здоров’я України   залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду  м. Києва  від 12.03.2007 р. по справі № 27/96 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 27/96 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Корсак В.А.

Судді                                                                                          Авдєєв  П.В.

Коршун Н.М.

14.09.07 (відправлено)