ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"15" травня 2007 р.                                                                  Справа №  19/175

Господарський суд Рівненської області у складі судді  Тимошенко О.М. при секретарі судового засідання  Літвищенко А.А.   розглянув справу

за позовом       Закрите акціонерне товариство "Томашгородський кар'єр" Розовий"

до відповідача  Північна територіальна інспекція державного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр

про                       визнання незаконними дій та скасування акту від 27.04.2007 року та припису від 27.04.2007 року

Представники: від позивача    –Давидюк А.М.(довб/н від 27.04.07 р.) ;

від відповідача– не з'явився

Статті 27, 29, 49, 51, 127 Кодексу адміністративного судочинства України роз’яснені.

ВСТАНОВИВ: Позивач - ЗАТ "Томашгородський кар'єр" Розовий" звернувся до господарського суду Рівненської області з адміністративним позовом, відповідно з яким просить суд визнати незаконними акт та припис  Північної територіальної інспекції державного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр від 27.04.07 р. № 113, скасувавши останні.

Позивач вважає акт перевірки та припис відповідача незаконними та такими, що прийняті (складені) з порушенням норм чинного законодавства. Позовні вимоги, зокрема, обгрунтовує тим, що відповідно до п.3 ч.3 ст.62 Кодексу України про надра, органи державного геологічного контролю мають право давати обов"язкові для виконання вказівки (приписи) про усунення недоліків і порушень під час геологічного вивчення надр. Натомість, як зазначає позивач, припис від 27.04.2007 року складений згідно акту Північної територіальної інспекції державного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр від 27.04.07 р. фактично анульовує спеціальний дозвіл на користування надрами від 14.09.2004 року № 3417, виданий Державним комітетом природних ресурсів України. Вищезазначене формулювання припису вважає незаконним, припис від 14.09.2004 року складений відповідачем з перевищенням повноважень, визначених ст.62 Кодексу України про надра.

Крім того, зазначає, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для ваконання припису від 07.09.06 р. і відповідно для недопущення  господарського правопорушення, що в свою чергу виключає відповідальність за порушення правил здійснення господарської діяльності.

Враховуючи це, вважає дії відповідача, щодо складання оспорюваних Акту та припису неправомірними та незаконними.

А так, просить позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач письмових заперечень суду не подав, в судове засідання не з"явився, про день та час судового засідання повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані ним письмові докази як кожний окремо, так і в їх сукупності з урахуванням достатності та взаємного зв"язку, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об"єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи і їх сукупності, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

При цьому суд встановив та врахував таке.

27 квітня 2007 року уповноваженою особою відповідача була проведена планова перевірка правил користування надрами і дотримання вимог спеціального дозволу (ліцензії) при проведенні розробки і вивчення родовищ корисних копалин на ЗАТ "Томашгородський кар'єр" Розовий", за результатами якої був складений Акт за № 113 від 27.04.07 р. (а.с.78).

Як вбачається з останнього, з боку позивача мають місце наступні порушення і недоліки: гірничо-видобувні роботи на родовищі не проводяться, кар"єр затоплений водою; права та обов"язки надрокористувача, який отримав спеціальний дозвіл від 14.09.04 р. за № 3417 надрокористувачем не виконаний; припис Акту перевірки № 128 від 27.09.06 р. виконаний частково, у І кв. 2007 р. гірничо-видобувні роботи не розпочаті, чим порушені вимоги п.6 ст. 26 Кодексу України про надра.

Враховуючи виявлені під час перевірки порушення правил здійснення господарської діяльності, відповідачем було винесено припис, відповідно з яким спеціальний дозвіл від 14.09.04 р. за № 3417 підлягає анулюванню, через невиконання надрокористувачем вимог ст.24, на підставі п.6 ст.26 Кодексу України про надра.

Відповідно до п.6 ст.26 Кодексу України про надра право, користування надрами припиняється, якщо користувач без поважних причин протягом двох років не приступив до користування надрами.

Натомість, з такими доводами та власне діями відповідача суд погодитись не може з огляду на таке.

За результатами проведення відповідачем 07 вересня 2006 р. перевірки правил користування надрами і дотримання Кодексу України про надра ЗАТ "Томашгородський кар'єр" Розовий" (акт № 128, а.с.9,10), останньому було видано припис, відповідно з яким позивачу були надані вказівки після отримання необхідної технічної документації розпочати гірничо-видобувні роботи, з терміном виконання - І квартал 2007 р.

Натомість, як з"ясовано судом, позивачем були вчинені відповідні дії на виконання припису від 07.09.06 р. Так, позивачем був розроблений та поданий 09.11.2006 р. на розгляд Рівненської обласної ради проект надання гірничого відводу. Статтею 25 Постанови Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 59 Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів, передбачено, що рішення стосовно заявки на одержання гірничого відводу приймається протягом не більше 30 днів. Відповідно до п. 28. цього ж Положення, підприємства і громадяни, яким надано гірничий відвід, зобов'язані: використовувати надра відповідно до цілей,  для  яких  надано  гірничий відвід; забезпечувати повноту геологічного вивчення гірничотехнічних, гідрогеологічних та інших умов використання надр у межах гірничого відводу, раціональне і комплексне використання надр, їх охорону;  забезпечувати безпеку людей, майна, будівель, споруд та навколишнього природного середовища; усувати шкідливий вплив гірничих робіт на об'єкти природно-заповідного фонду, пам'ятки історії,  культури  та мистецтва; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені чинним законодавством України. Крім того, позивачем 27.09.2006 року укладена угода по виготовленню проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки в оренду; з 27.03.2007 року проект виготовлений та очікує на погодження органами місцевого самоврядування. Розроблений проект електропостачання та технічні умови, частково виконані роботи по електрозабезпеченню, згідно укладеної угоди, закуплені матеріали та інша спеціальна техніка для проведення відновлювальних робіт та подальшої експлуатації кар’єру, в тому числі насоси на понтони для відкачки води з кар’єра.

При цьому, вчинені позивачем дії, спрямовані на належне виконання припису від 27.09.06 р. знайшли своє підтвердження і в Акті перевірки від 27.04.07 р. п.5.

Розглядом матеріалів справи судом встановлено, що на момент проведення перевірки, Рівненською обласною радою не затверджено гірничого відводу.

Відповідно до ст.17 Кодексу України про надра, гірничим відводом є частина надр, надана користувачам для промислової розробки родовищ корисних копалин та цілей не пов"язаних з видобуванням корисних копалин. При цьому, користування надрами за межами гірничого відводу забороняється.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач в установленому порядку і в розумні строки подав на затвердження документацію необхідну для початку ведення гірничо-видобувних робіт.

Зазначене свідчить про належним чином вчинені дії, спрямовані на виконання вимог, викладених в приписі від 07.09.06 р.

Відповідно до ч.1 ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій, в т.ч.  і адміністративно-господарських санкій на підставах і в порядку передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання (ч.1 ст.218 ГК України).

При цьому, учасник господарських відносин відповідає за невиконання чи неналежне виконання господарського зобов"язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів, для недопущення господарського правопорушення.

Оскільки позивачем належним чином і достатніми доказами доведений факт вжиття всіх залежних від нього заходів, спрямованих на виконання припису від 27.09.06 р., і відповідно для недопущення господарського правопорушення, підстави для притягнення останнього до господарсько-правової відповідальності відсутні.

Пункт 6 частини 26 Кодексу України про надра, на який, як на підставу анулювання ліцензії вказує у своєму приписі відповідач, визначає, що користувач без поважних причин протягом двох років не приступає до користування надрами.

Натомість, зазначене в даному випадку місця не має, оскільки як встановлено судом, позивач з поважних причин не може приступити до користування надрами.

Більше того, право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених п.п.4-6 ст.26 Кодексу України про надра, у разі незгоди користувачів - у судовому порядку.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.62 Кодексу України про надра, органи державного геологічного контролю мають право давати обов"язкові для виконання вказівки (приписи) про усунення недоліків і порушень під час геологічного вивчення надр.

Натомість, відповідач в результаті винесення припису від 24.07.07 р., фактично анулював спеціальний дозвіл на користування надрами від 14.09.04 р. за № 3417, що є неприпустимим.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов"язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем зазначене дотримано не було.

Відповідно до ч.5 ст.19 ГК України, незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб"єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняється.

Відповідно до ч.1 ст.21 ЦК України, суд визнає незаконними та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий в т.ч. органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Позивач, у відповідності до ч.1 ст.71 КАС України належним чином і відповідними доказами довів обставини, на які він посилався як на підставу своїх вимог.

Враховуючи все вищевикладене, суд вбачає достатньо правових підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд ,–

ПОСТАНОВИВ:

1.Позов задоволити.

2.Визнати незаконним Акт перевірки правил користування надрами і дотримання вимог спеціального дозволу (ліцензії) при проведенні розробки і вивчення родовищ корисних копалин,   прийнятий (складений) Північною територіальною інспекцією державного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр  № 113 від 27.04.07 р.

3.Визнати незаконним та скасувати припис  Північної територіальної інспекції державного контролю за веденням робіт по геологічному вивченню та використанню надр від 27 квітня 2007 року.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                           Тимошенко О.М.

Постанова складена в повному обсязі

і  підписана суддею  "22" травня 2007 р.