ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

24.04.07                                                                                           Справа  № 10/272

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

Головуючого –судді –Мельник Г.І.

Суддів             - Новосад Д.Ф.

- Михалюк О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОКП «Закарпаттеплокомуненерго»№20 від 4.01.07р.

на рішення господарського суду Закарпатської області від 21.12.2006р.

у справі    №10/272

за позовом Обласного комунального підприємства «Закарпаттеплокомуненерго», м. Ужгород

до відповідача відділу освіти Міжгірської райдержадміністрації, смт. Міжгір’я

про стягнення 13 387,40 грн.

За участю:

Від позивача: Ціпле І.Ю.

Від відповідача: Кривка П.П., Субота І.Ю.

В ході судового засідання представникам сторін права та обов’язки, передбачені ст.22 ГПК України роз’яснено, заперечення щодо складу суду не поступило.

Встановив: рішенням господарського суду Закарпатської області (суддя Івашкович І.В.) від 21.12.2006р. у справі №10/272 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Позивач з постановленим рішенням не погоджується, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити, з огляду на те, що відповідач в порушення взятих на себе зобов’язань за договором на постачання теплової енергії не оплачував належним чином вартість наданих послуг.

Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав, в судовому засіданні представники просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, рішення господарського суду без змін.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Закарпатської області від 21.12.2006 року слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного:

18.10.02р. між ОКП «Закарпаттеплокомуненерго»(постачальник) та відділом освіти Міжгірської РДА (абонент) укладено договір №24 на постачання теплової енергії, згідно умов якого постачальник зобов’язувався відпускати абоненту теплову енергію в горячій воді (парі), а абонент –приймати та оплачувати поставлену теплову енергію.

Відповідно до п. 8.1 Договору даний договір діє з моменту його підписання обома сторонами на протязі одного року. Допускається пролонгація договору на наступний період без додаткового повідомлення сторін, якщо за один місяць до закінчення дії даного договору жодна із сторін письмово не повідомила іншу про припинення дії даного договору.

01.10.05р. між ДП „Газ-тепло" (комітент), та ОКП „Закарпаттеплокомуненерго" (комісіонер) було укладено договір комісії №12/05-275. Умовами вказаного договору передбачено, що надання споживачам послуг з тепло - та гарячого водопостачання здійснюється згідно з договорами, які комісіонер зобов'язується укласти від свого імені зі споживачами за дорученнями та за рахунок комітента. Встановлено, що теплова енергія, яка реалізується комісіонером, є власністю комітента, а правочини, укладені комісіонером із споживачами, в обов'язковому порядку повинні передбачати розрахунок останніх за спожиту теплову енергію виключно шляхом перерахування грошових коштів на рахунок комітента.

Згідно ст. 631 ЦК України  строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

З матеріалів справи встановлено, що після укладення договору комісії №12/05-275 від 01.10.05р. надання споживачам послуг з теплопостачання ОКП „Закарпаттеплокомуненерго" здійснювалось на нових умовах.

На підставі цього, колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду, що договір №24 від 18.10.2002р. про постачання теплової енергії припинив свою дію, оскільки правовідносини сторін за цим договором з початку дії договору комісії №12/05-275 від 01.10.05р. не могли бути реалізовані.

Крім цього, судом встановлено, що 26.09.05р. відділом освіти Міжгірської РДА було надіслано позивачу лист №01-15/482, в якому повідомлялося про припинення навчання дітей у приміщенні дитячого садку та запропоновано внести зміни до договору на теплопостачання. 22.12.05р. та 28.12.05р. позивачу надсилалися пропозиції щодо внесення змін до договору від 18.10.02р. повторно.

Відповідно до п. 2.9, 4.1.10) Договору від 18.10.02р. у випадку зміни кількості споживачів, опалювальної загальної площі і теплового навантаження абонент зобов’язаний подати постачальнику довідку про відповідну зміну не пізніше 25 числа поточного місяця. При неподачі абонентом такої довідки нарахування проводиться згідно нормативних даних, закладених в договорі.

Аналізом доказів у справі встановлено, що така довідка відповідачем подавалася, що підтверджується а.с. 33-38.

Натомість, позивачем було надіслано відповідачу повідомлення про обов’язок абонента повідомляти постачальника про передачу об’єкта споживання на баланс іншому споживачу та про заборгованість за теплопостачання в розмірі 12 807,21 грн. (а.с. 34).

При цьому, згідно довідки відділу освіти Міжгірської РДА №01-15/624 від 04.12.06р. будівля дошкільного закладу №3 смт. Міжгір’я не знаходиться на балансі відділу освіти.

Зважаючи на те, що договір на теплопостачання від 18.10.02р. припинив свою дію, відповідач належним чином повідомляв постачальника про необхідність внесення змін до договору, а позивач, який являється комісіонером за договором комісії №12/05-275 від 1.10.05р. право вимоги до відповідача мав би за умови укладення з відповідачем відповідного договору за дорученням комітента, однак такий договір укладено не було, тому колегія вважає, що підстав для задоволення позовних вимог немає.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Закарпатської області відповідає матеріалам справи, ґрунтується на чинному законодавстві і підстав для його скасування немає, зазначені в апеляційних скаргах інші доводи скаржників не відповідають матеріалам справи, документально необґрунтовані, не базуються на законодавстві, що регулює дані правовідносини, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваного рішення .

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 91, 99, 101, 103, 105 ГПК України , суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Закарпатської області від 21.12.2006 року по справі за №10/272 залишити без змін.

2.В задоволенні апеляційної скарги відмовити.

3.Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.Матеріали справи скеровуються в господарський суд Закарпатської області.

Головуючий–суддя                   Мельник Г.І.

Судді                              Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.