Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2007 р.                                                           Справа № 45/382-05

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Байбак О.І.

за участю представників сторін:

позивача за первісним позовом - Кухар М.Д.

відповідача за первісним позовом -  Євтушенко В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача за первісним позовом (вх. № 1135Х/3-7) на рішення господарського суду Харківської області від 05.03.07 р. по справі № 45/382-05

за позовом ТОВ "Інтертрейд", м. Дніпропетровськ

до Приватне підприємство "ВК" м. Харків

про стягнення 84960 грн.

та за зустрічним позовом Приватне підприємство "ВК", м. Харків

до ТОВ "Інтертрейд", м. Дніпропетровськ

про стягнення 18000 грн.

встановила:

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.03.07 р. (колегія суддів Калініченко Н.В., Хачатрян В.С., Прохоров) по справі № 45/382-05 позовні вимоги за первісним позовом задоволено частково, в задоволенні зустрічного позову відмовлено. З відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом стягнуто суму авансу у розмірі 15000 грн., 914,78 грн. річних, 2840,28 грн. інфляційних, 187,56 грн. витрат по сплаті держмита та 118 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; в задоволенні первісних позовних вимог в частині стягнення 18645 грн. пені та 16,02 грн. річних відмовлено. В решті первісних позовних вимог провадження у справі припининено.

Рішення мотивовано з тих підстав, що відповідачем за первісним позовом  не надано доказів виконання взятих на себе зобов’язань по договору № 12/05 від 12.05.2004 р. у визначений даним договором термін та в повному обсязі; що позовні вимоги в частині стягнення пені не підлягають задоволенню, оскільки позивач листом № 43 від 30.06.2004 р. припинив дію спірного договору; що інфляційні та річні нараховані підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на підставі норм чинного законодавства України та ін.

Відповідач за первісним позовом (надалі - відповідач) з рішенням господарського суду не погоджується, вважає його незаконним та необґрунтованим, подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати та відмовити позивачу за первісним позовом (надалі - позивачу) в задоволенні його позовних вимог. В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на те, що в листах, що їх направляв позивач на його адресу, останній визнав часткове виконання відповідачем умов договору та на суму, що відповідач після отримання від позивача авансу витратив ці кошти на придбання необхідних для виконання робіт будматеріалів та оренду будівельної техніки; що позивач не надав будь-яких доказів понесення збитків а також доказів залучення до виконання робіт, які повинен був виконати відповідач в рамках спірного договору, інших підрядників.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що відповідач в повному обсязі не виконав взятих на себе зобов’язань відповідно до умов спірного договору, та не довів того, що будматеріали які він придбав після одержання авансу він купував для виконання робіт в рамках спірного договору та ін.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та доводи, судова колегія встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, 12.05.2004 р. між сторонами укладено договір підряду № 12/05 (далі - Договір), відповідно до умов якого підрядник (відповідач) зобов'язався на власний ризик виконати роботи щодо устрою мозаїчних підлог із власного матеріалу та власними механізмами по "Реконструкції універмагу "Україна" у м. Харкову за адресою: м. Харків, пр. Тракторобудівників, 59/56, а замовник зобов'язався прийняти роботи та оплатити їх виконання в обсягах, строках та порядку, встановленими договором.

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 вказаного договору обсяг підрядних робіт складає 1000 кв. м., вартість їх виконання складає 33000 грн., що обчислюється із розрахунку 33 грн. за 1 кв. м. виконаного.

Згідно п. 2.2 договору оплату робіт Замовник (позивач) здійснює поетапно. Перший етап - після підписання Договору Замовник перераховує Підряднику аванс у розмірі 15000 грн.

Позивач зобов'язання, обумовлені п. 2.2 договору виконав, а саме, платіжним дорученням № 665 від 13.05.2004 р. перерахував відповідачу аванс у розмірі 15000 грн.

Відповідно до п. 2.3 Договору в ході виконання робіт Підрядник зобов'язаний погодити з Замовником придбання всіх матеріалів, які використовуються ним на об'єкті для виконання робіт по Договору у разі, якщо ціна на ці матеріали збільшилась по відношенню до прийнятого розрахунку і надати підтверджуючі документи. Збільшення ціни на матеріали в межах отриманого авансу не приймаються.

Отже, сума вартості матеріалів в будь-якому випадку не повинна перевищувати 15000 грн.

Відповідно до п. 3.1 цього ж договору підрядник має виконати підрядні роботи протягом 10 календарних днів після отримання авансу, тобто з урахуванням того що аванс позивачем перераховано відповідачу 13.05.2004 р. роботи за договором мали бути виконані відповідачем до 24.05.2004 року.

Відповідно до п. 6.1, 6.8 договору № 12/05 після використання авансу та закінчення робіт Підрядник (відповідач) зобов'язаний надати на розгляд Замовника (позивача) акти виконаних робіт за ф. КБ-2в, довідку про вартість виконаних робіт за ф. КБ-3, та всю виконавчу документацію на виконані роботи, а на матеріали - паспорти та сертифікати. А згідно з п. 3.3 цього ж договору підрядні роботи вважаються виконаними з моменту підписання сторонами акту здачі-приймання робіт у гарантійну експлуатацію.

Як вбачається з листів № 43 від 30.06.2004 року, № 46 від 15.07.2004 року, № 63 від 11.08.2004, які були направлені позивачем на адресу відповідача, і не заперечується сторонами, відповідач за первісним позовом розпочав виконувати роботи, передбачені Договором, і, у передбачений Договором строк - 10 календарних днів, виконав роботи на площі 577 кв. м., тобто не в повному обсязі.

Крім того, листом № 63 від 11.08.2004 р. позивач повідомив відповідача про те, що дані, які останній заніс до наданого ним позивачу акту виконаних робіт не відповідають дійсності в частині об'єму виконаних робіт та затрат, які відповідач поніс при їх виконанні.

Відповідач в обґрунтування своїх заперечень вказує на те, що роботи ним в строк не були виконані через ненадання позивачем необхідної проектної документації. Крім того, відповідач вказує на те, що він роботи за договором виконав в повному обсязі, та неодноразово направляв на адресу позивача акти виконаних робіт, однак останній від їх підпису відмовлявся.

Разом з тим, позивач на підставі п. 3.6 спірного договору, листом №  43 від 30.06.2004 р. повідомив відповідача про одностороннє розірвання даного договору.

З матеріалів справи вбачається, що господарський суд приймаючи оскаржуване рішення виходив зокрема з того, що відповідачем не надано доказів виконання взятих на себе зобов’язань по договору № 12/05 від 12.05.2004 р. у визначений даним договором термін та в повному обсязі.

Однак, викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів,  не повністю відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм не надана правильна та належна правова оцінка, тому є підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі рішення.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу  господарський суд  оцінює  докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в  судовому  процесі  всіх обставин справи  в їх сукупності, керуючись законом.

Як вже зазначено, позивач листом №  43 від 30.06.2004 р. повідомив відповідача про одностороннє розірвання даного договору в зв'язку з тим, що останній належним чином не виконав взятих на себе зобов'язань за спірним договором в частині недотримання термінів виконання робіт, визнавши при цьому що на момент складання листа відповідач виконав 500 м2 робіт (тобто 50% від необхідного).  Крім того, з листа № 63 від 11.08.2004, вбачається, що позивач визнав факт того, відповідач розпочав виконувати роботи, передбачені Договором, і, у передбачений Договором строк - 10 календарних днів, виконав роботи на площі 577 кв. м., а також визнав те, що останній направляв на його адресу акти виконаних робіт за даним договором.

Відповідно до п. 2, 3, 4 ст. 849 ЦК України якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги —відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Тобто з урахуванням вказаного, а також того, що позивач не надав доказів того, що роботи які виконувались відповідачем були неякісними, або такими що виконані неналежним чином, в даному випадку розриваючи договір по мотивах того, що відповідач виконував роботи з недотриманням термінів виконання робіт, позивач мав право на відшкодування збитків. Однак, сплачений позивачем аванс не є збитками в розумінні ст. 623 ЦК України, а є попередньою оплатою на певні витрати, зроблені відповідачем.

Окрім того, п. 4 ст. 849 ЦК України встановлено право замовника в будь-який час відмовитись від договору, при цьому відшкодувавши підрядчику заподіяні йому розірванням договору збитки.

Як свідчать матеріали справи, відповідач після отримання від позивача авансу в період з 14.05.2004 р. по 18.05.2004 р., здійснив закупку будівельних матеріалів, оренду орендував будівельну техніку, виплачував заробітну платню робітникам і т.д., тобто витратив певну суму необхідну для проведення робіт відповідно до укладеного між сторонами договору № 12/05 і її розмір перевищує розмір сплаченого позивачем авансу. Вказане підтверджується зокрема залученими до матеріалів справи копіями виписок з установ банків, накладними, платіжними дорученнями квитанціями, платіжними відомостями та ін.  Вказане дає підстави вважати, що в даному випадку сплачений позивачем аванс відповідачем було повністю використано на виконання взятих на себе зобов'язань відповідно до вказаного договору. Тобто з урахуванням вказаного, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача 15000 грн. сплаченого ним авансу відповідно до умов договору № 12/05 є безпідставними, оскільки його стягнення суперечить вимогам ст. 849 ЦК України.

Разом з тим, господарський суд правомірно відмовив позивачу в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені, нарахування якої передбачено п. 3.5 договору, оскільки враховуючи, що дію договору було припинено позивачем з 30.06.04 р. договір підряду № 12/05 від 12.05.2004 р. припинився саме з цієї дати, тобто позовні вимоги позивача в частині стягнення пені починаючи з 05.08.2004 р. є також необґрунтованими, оскільки нараховані позивачем після припинення дії договору.

Крім того, не підлягають задоволенню зустрічні позовні вимоги відповідача в частині вимог щодо підписання позивачем актів виконаних робіт, оскільки відповідачем, з урахуванням вимог ст. 33 ГПК України не доведено те, що роботи передбачені спірним договором ним виконані в повному обсязі. Тим більше не підлягають задоволенню позовні вимоги відповідача в частині стягнення з позивача суми заборгованості, оскільки відповідно до п. 2.2 укладеного між сторонами договору 12/05 підставою для сплати за виконані відповідачем роботи є підписаний позивачем акт прийому робіт в гарантійну експлуатацію, однак дані акти позивачем не підписані.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду частково відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються можуть бути підставою для його зміни.

Керуючись ст. ст. 101, 102, п. 4 ст. 103, п. 1, 3 ст. 104,  ст. ст. 105, ГПК України, судова колегія –

Постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 05.03.07 р. по справі № 45/382-05 змінити.

В частині стягнення 15000 грн. авансу, 914,78 грн. річних, та 2840,28 грн. інфляційних рішення скасувати та в позові відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Головуючий суддя

Судді