ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.05.07 р.                                                                               Справа № 11/102

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Л.Ф.Чернота

при секретарі судового засідання Семенюшко Г.Р.

Представники :

від позивача: Харита В.Ф. – за довіреністю

від відповідача: Завгородній К.О. – за довіреністю

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Закарпатінтерпорт” м.Чоп, Закарпатська область

до відповідача: Державного підприємства “Експертно-аналітичний центр сприяння технічному переозброєнню галузі (Центр) Міністерства палива та енергетики” м.Донецьк

про стягнення 11000,00грн.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Закарпатінтерпорт” м.Чоп, Закарпатська область, звернувся до господарського суду з вимогою стягнути з відповідача, Державного підприємства “Експертно-аналітичний центр сприяння технічному переозброєнню галузі (Центр) Міністерства палива та енергетики” м.Донецьк, 11000,00грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на копії простих векселів                                № 7479 від 09.03.04р. та № 70 від 05.04.04р., копію актів про протест векселя від 03.01.07р., копії платіжних доручень про оплату за вчинення нотаріальної дії по протесту векселів, копію рахунку, копію договору про інкасування векселів № 6706U1 від 15.12.06р. та інше.

Відповідач надав до суду відзив б/н та заперечує проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні складено протокол, який долучено до матеріалів справи.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини 2 ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Справа слуханням була відкладена, згідно ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив, що 15.12.2006р. між позивачем та Відкритим акціонерним товариством “Державний експортно-імпортний банк України” був укладений договір про інкасування векселів за № 6706U1 (надалі – Договір), згідно п.1.1. якого Комітент доручає, а Банк приймає на себе зобов’язання здійснити від імені та за рахунок Комітента операції з векселями і супровідними документами на підставі одержаних інструкцій, що визначаються в Дорученні на інкасування Комітента, що є невід’ємною частиною Договору, з метою пред’явлення платнику для одержання платежу; вчинити за векселями протест у разі неплатежу на умовах, що визначені  у Договорі.

На підставі індосаментного ряду позивач є законним власником простих векселів відповідача, а саме: № 7479 емітованого 09.03.04р. на суму 5000грн. стоком платежу 31.12.06р. (відповідно до змін) та № 70 емітованого 05.04.04р. на суму 5000грн. строком платежу 31.12.06р. (відповідно до змін).

Дані векселі були пред’явлені до оплати до розрахункової палати, на підставі ст.7 Закону України “Про обіг векселів в Україні” та ст.38 Уніфікованого Закону про переказний та простий вексель, повіреним позивача – Відкритим акціонерним товариством “Державний експортно-імпортний банк України”, який діяв на підставі договору про інкасування векселів № 6706U1 від 15.12.06р.

Однак, відповідач платіж не здійснив, мотиви відмови від платежу не визначив.

Факт неоплати векселів засвідчений у встановленому законом порядку приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Мангуш А.М., який 03.01.07р. опротестував вказані векселі у неоплаті проти векселедавця.

У зв’язку з неоплатою векселя, позивач вимагає стягнення з відповідача суми за векселями, а саме: 10000,00грн.

У даному випадку між сторонами склалися вексельні відносини, тому повинні регулюватися Уніфікованим Законом про переказні векселі та прості векселі, який набув чинності для України 6 січня 2000 року, після введення в дію для України Женевської конвенції  від 07.06.1930р.

Згідно ст.ст.77, 78 Уніфікованого закону, векселедержатель має право пред`явити позовні вимоги до векселедавця в разі, якщо не було здійснено платежу за векселем, тобто пред`явлення векселя до платежу є правом  кредитора.

Строк платежу по векселю настав, але відповідачем не було здійснено платежу за векселем.

Відносини, які виникли між сторонами носять вексельний характер і регулюються положеннями вексельного права.

Згідно з вимогами ст.21 Закону України „Про цінні папери та фондову біржу” вексель - цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов’язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Згідно ст.43 Уніфікованого закону векселедержатель може звернути свій позов проти індосантів, векселедателя та інших зобов’язаних осіб: при настанні строку платежу, якщо платіж не був здійснений.

Відповідно до ст.70 Уніфікованого закону позовні вимоги векселедержателя проти індосантів та проти векселедателя погашаються спливом одного року з дня протесту, здійсненого у встановлений строк.

Враховуючи вимоги ст.ст.43, 70 Уніфікованого закону вимоги позивача за опротестованим простим векселем до відповідача могли бути заявлені протягом 1 року з дня протесту.

Позовна заява за опротестованими простими векселями № 7479 від 09.03.04р. та № 70 від 05.04.04р. надійшла до канцелярії господарського суду 02.04.07р.

Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Із матеріалів справи вбачається, що вищевказані векселі є опротестованим.

Доказів сплати за векселями № 7479 від 09.03.04р. та № 70 від 05.04.04р. на загальну суму 10000,00грн. до матеріалів справи  відповідачем не надано.

Рішення суду про визнання недійсними даних векселів, сторонами до матеріалів справи  не представлено.

Відмова від виконання зобов’язання, посвідченого цінним папером, з посиланням на відсутність підстави зобов’язання або на його недійсність не допускається (ч.2 ст.198 Цивільного кодексу України).

Вважаючи на те, що згідно Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, ст. 21 Закону України “Про цінні папери та фондову біржу”, вексель – це цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю), суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо стягнення суми 10000,00грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо стягнення розміру витрат на протест векселів на загальну суму 1000грн., то позивач посилається на копію рахунку за № 2 від 03.01.2007р. Приватного нотаріуса Мангуша А.М., копії платіжних доручень № 2111 від 10.01.2007р. на суму 130,00грн. та № 2110 від 10.01.2007р. від 10.01.2007р. на суму 870,00грн.

Відповідно до ст.48 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі     Держатель може вимагати від особи, проти якої він використовує своє право регресу:

1) суму неакцептованого або неоплаченого переказного векселя з відсотками, якщо вони були обумовлені;

2) відсотки в розмірі шести від дати настання строку платежу;

3) витрати, пов’язані з протестом і пересиланням повідомлень, а також інші витрати.

Тому, суд дійшов висновку про задоволенні вимог позивача щодо стягнення розміру витрат на протест векселів на загальну суму 1000грн.

Господарські витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений  ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.1, 21 Закону України “Про цінні папери та фондову біржу”, ст.ст.43, 70, Уніфікованого Закону “Про переказні векселі та прості векселі” та на підставі ст.ст. 42, 43, 22, 33, 36, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги – задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства “Експертно-аналітичний центр сприяння технічному переозброєнню галузі (Центр) Міністерства палива та енергетики” м.Донецьк (вул.Артема, 97, м.Донецьк, 83000, п/р 5892 в ДФ ВАТ “Кредит промбанк” м.Донецьк, МФО 335593, ) на користь Відкритого акціонерного товариства “Закарпатінтерпорт” м.Чоп, Закарпатська область (вул.Берег, 95, м.Чоп, Закарпатська обл., 89500, п/р 0338 в УФ ВАТ “Державний експортно-імпортний банк України” м.Ужгород, МФО 312226, ЄДРОПУ 22104970) суму 11000,00грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 110,00грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,00грн.

Видати наказ.

У судовому засіданні 11.05.2007р., за згодою сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення підписаний 14.05.2007р.

Суддя