ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №  07/703а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2007 р.

14год.30хв., м. Черкаси

За адміністративним позовом Смілянського комунального підприємства теплових мереж „Смілатеплокомуненерго”

до Смілянської об’єднаної державної податкової інспекції

про часткове скасування першої податкової вимоги

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Долженкова І.М.

Представники сторін:

від позивача: Майстренко Т.В., Школьна І.П. за довіреністю від 20.01.2007р.;

від відповідача: Бондаренко О.М. за довіреністю від 15.01.2007р.

Заявлено адміністративний позов про скасування першої податкової вимоги відповідача від 10.01.2007р. №343/24-034 в частині сплати 138864грн. 72коп. штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість.

В обґрунтування позову позивач вказав на відсутність у спірній податковій вимозі посилань на підстави її виставлення та на те, що податкові повідомлення-рішення, за якими вказана сума штрафних (фінансових) санкцій була визначена позивачу у складі податкового зобов’язань з податку на додану вартість, є відкликаними в силу пп. „в” пп. 6.4.1 п. 6.4 ст. 6 Закону України від 21.12.2000р. №2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов’язання платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі –Закон №2181-ІІІ), як такі що були визнані господарським судом частково нечинними.

У засіданні суду представники позивача позов підтримали з викладених у ньому підстав.

Відповідач проти позову заперечив, оскільки на відміну від позивача вважає, що вказана у спірній податковій вимозі сума штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість була узгоджена у судовому порядку, тому правомірно була включена до спірної податкової вимоги.

У засіданні суду представник відповідача підтримав заперечення проти позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив наступне.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 06.09.2006р. у справі №07/3292 за позовом Смілянського комунального підприємства теплових мереж „Смілатеплокомуненерго” до Смілянської об’єднаної державної податкової інспекції про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень було встановлено, що Смілянська об’єднана державна податкова інспекція на підставі акту перевірки позивача від 23.06.2005р. №415/26-209/02082700/8537 прийняла податкові повідомлення-рішення від 08.07.2005р. №/0 і №/0, за якими визначила Смілянському комунальному підприємству теплових мереж „Смілатеплокомуненерго” податкові зобов’язання з податку на додану вартість відповідно за першим податковим повідомленням-рішенням у сумі 197587грн., у тому числі: 85436грн. основного платежу та 112151грн. за штрафних (фінансових) санкцій і за другим податковим повідомленням-рішенням у сумі 197586грн., у тому числі: 85436грн. основного платежу та 112150грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Вказаною вище постановою Київський міжобласний апеляційний господарський суд позов Смілянського комунального підприємства теплових мереж „Смілатеплокомуненерго” задовольнив частково і визнав нечинними податкові повідомлення-рішення Смілянської об’єднаної державної податкової інспекції від 08.07.2005р. №/0 і №/0 в частині визначення за кожним із них податкового зобов’язання з податку на додану вартість у сумі 128154грн., у тому числі: 85436грн. основного платежу і 42718грн. штрафних (фінансових) санкцій. У задоволенні решти позову Смілянського комунального підприємства теплових мереж „Смілатеплокомуненерго” Київський міжобласний апеляційний господарський суд відмовив.

Станом на 10.01.2007р. сума штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість у розмірі 138865грн., в частині якої Київський міжобласний апеляційний господарський суд відмовив Смілянському комунальному підприємству теплових мереж „Смілатеплокомуненерго” у задоволенні позову про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 08.07.2005р. №/0 і №/0, була частково погашена за рахунок переплати позивачем податку на додану вартість на суму 28коп. Відповідно непогашена частина цих штрафних (фінансових) санкцій становила138 864грн. 72коп.

10 січня 2007р. відповідач виставив позивачу першу податкову вимогу від 10.01.2007р. №343/24-034, до якої включив і непогашену частину вказаних вище штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість у сумі 138864грн. 72коп., як непогашений в установлений строк податковий борг.

Як на підставу виставлення спірної податкової вимоги відповідач вказав у ній, зокрема, на ст. 6 Закону №2181-ІІІ.

В преамбулі Закону №2181-ІІІ зазначається, що цей Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов’язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов’язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податкові контролюючими органами, в тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення.

Пункт 1.3 ст.1 Закону №2181-ІІІ термін „податковий борг (недоїмка)” визначає, як податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання;

Згідно з п. 5.2 ст. 5 Закону №2181-ІІІ адміністративне та/або судове узгодження суми податкового зобов’язання, визначеного контролюючим органом, проводиться за податковим повідомленням контролюючого органу.

Відповідно до пп. 5.2.4 п.5.2 ст.5 Закону №2181-ІІІ при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу податкове зобов'язання вважається неузгодженим до розгляду судом справи по суті та прийняття відповідного рішення.

Підпункт 5.3.2 п. 5.3 ст. 5 Закону №2181-ІІІ передбачає, що у випадках апеляційного узгодження суми податкового зобов'язання платник податків зобов'язаний самостійно погасити її узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом десяти календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Підпунктами 6.2.1, 6.2.2, 6.2.3 п. 6.2 ст. 6 Закону №2181-ІІІ встановлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання в установлені строки, податковий орган надсилає такому платнику податків податкові вимоги. Податкові вимоги мають містити крім відомостей, передбачених підпунктом 6.2.3 цієї статті, посилання на підстави їх виставлення; суму податкового боргу, належного до сплати, пені та штрафних санкцій; перелік запропонованих заходів із забезпечення сплати суми податкового боргу.

Перша податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання. Перша податкова вимога містить повідомлення про факт узгодження податкового зобов'язання та виникнення права податкової застави на активи платника податків. обов'язок погасити суму податкового боргу та можливі наслідки непогашення його у строк;

Підпункт „в” пп.6.4.1 п. 6.4 ст. 6 Закону №2181 передбачає, що податкові вимоги вважаються відкликаними, якщо рішення контролюючого органу про нарахування суми податкового зобов'язання або стягнення податкового боргу скасовується чи змінюється судом.

Згідно з пп. 6.4.4 п. 6.4 ст. 6 Закону №2181-ІІІ у випадках, визначених підпунктом "в" підпункту 6.4.1 цього пункту, податкові вимоги вважаються відкликаними у день отримання платником податків відповідного рішення суду.

З огляду на викладе вище обставини та норми законодавства, господарський суд прийшов до таких висновків.

З прийняттям Київським міжобласним апеляційним господарським судом постанови від 06.09.2006р. у справі №07/3292 податкові повідомлення-рішень відповідача від 08.07.2005р. №/0 і №/0 дійсно вважаються відкликаними. Разом з тим, сума штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість у розмірі 138865грн., в частині якої Київський міжобласний апеляційний господарський суд названою постановою відмовив Смілянському комунальному підприємству теплових мереж „Смілатеплокомуненерго” у задоволенні позову про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 08.07.2005р. №/0 і №/0, є узгодженою у судовому порядку сумою податкового зобов’язання відповідача, тобто є податковим боргом. Відтак, враховуючи, що позивач із цієї суми податкового боргу станом на 10.01.2007р. погасив лише 28коп., відповідач правомірно включив непогашену частину цього податкового боргу у сумі 138864грн. 78коп. до спірної податкової вимоги, при цьому правильно вказав у ній , як на підставу її виставлення, на ст. 6 Закону №2181-ІІІ.

За таких обставин адміністративний позов задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 160 -163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Ця постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського міжобласного апеляційного господарського суду шляхом подання через господарський суд Черкаської області заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня оголошення постанови і апеляційної скарги - протягом двадцяти днів після подання такої заяви.

Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

У разі своєчасного подання заяви про апеляційне оскарження і неподання апеляційної скарги у встановлений строк, ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

СУДДЯ                                                                                          Дорошенко М.В.