ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
РІШЕННЯ

"10" грудня 2007 р.

справа № 20-9/308

За позовом
Регіонального відділення Фонду державного майна України в Автономній Республіці
Крим та м. Севастополі

до приватного
підприємця ОСОБА_1

про
спонукання укласти додаткову угоду до договору  оренди державного майна,

суддя Рибіна
С. А.

представники сторін:

від позивача -Бистрицька Ю.М., довіреність №
21/02-15  від 09.10.2007,

від відповідача - не з'явився,

Суть спору:

Регіональне відділення Фонду
державного майна України в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі
-РВ ФДМУ по АРК та м. Севастополю) звернулося до господарського суду міста
Севастополя з позовом до приватного підприємця ОСОБА_1 про спонукання укласти
додаткову угоду до договору оренди державного майна.

Свої вимоги позивач  обґрунтовує тим, що Постановою Кабінету
Міністрів України від 27.12.2006 № 1846 затверджена нова методика розрахунку та
використання плати за оренду державного майна, якою встановлені нові орендні
ставки за оренду державного майна, у зв'язку з чим відповідачу було направлено
лист з клопотанням підписати додаткову угоду до договору оренди в частині
збільшення розміру орендної плати до
15 %, який залишений ним без розгляду.

Відповідач в судові засідання
жодного разу не з'явився, вимоги ухвал суду щодо надання відзиву та установчих
документів не виконав, про причини неявки в судові засідання не повідомив, про
час та місце проведення судових засідань був повідомлений своєчасно та належним
чином.

Відповідно до ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України суд вирішив можливим розглянути справу за
наявними в ній матеріалами.

Згідно  ст. ст. 20, 22, 81-1 Господарського
процесуального кодексу України в судовому засіданні представнику позивача  роз'яснені процесуальні права та обов'язки.

За клопотанням позивача, відповідно
до статті 10 Конституції України, статті 10 Закону України “Про судоустрій
України”, пояснення та клопотання по справі надавалися ним російською мовою.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши представлені докази, суд встановив:

21 липня 2005 року між Регіональним
відділенням Фонду державного майна України в м. Севастополі, правонаступником
якого є Регіональне відділення Фонду державного майна України в Автономній
Республіці Крим та м. Севастополі
(орендодавець) та фізичної особою-підприємцем ОСОБА_1(орендар)
був укладений договір оренди  державного
майна № 250 (далі -Договір).

Згідно пункту 1.1 Договору
орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме
майно, яке знаходиться на балансі ЗАТ “Севастопольстрой”,  а саме: вбудовані нежитлові приміщення
першого поверху літер будівля гуртожитку літ «А»: ІV-7 площею 90,30 кв.м., ІV-8
площею 26,10 кв.м., ІV-9 площею 9,60 кв.м., ІV-9а площею 9,00 кв.м., загальною
площею 140,00 кв.м. будівлі, розташованої за адресою: м. Севастополь, вул.
М.Музики, буд. 78.

Пунктом 1.3 Договору встановлено,
що майно передається в оренду з метою розміщення кафе-закусочної, торгівлі
підакцизним товаром і громадського харчування.

Відповідно до вимог пункту 3.1
Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку
використання плати за оренду державного майна, затвердженої Кабінетом Міністрів
України, і становить без  ПДВ за базовий місяць
оренди -1223,80 грн.

Пунктом 3.4 Договору передбачено,
що розмір орендної плати може бути переглянутий за вимогою однієї із сторін у
випадках зміни методики її розрахунку, зміни централізованих цін та тарифів і в
інших випадках, передбачених діючим законодавством.

Строк дії договору -  до 31 грудня 2010  року (п. 10.1 Договору).

Постановою Кабінету Міністрів
України від 27.12.2006 № 1846 затверджена “Методика розрахунку та використання
плати за оренду державного майна” згідно пункту 11 додатку 2 до Методики
орендна ставка за розміщення кафе, барів, закусочних, буфетів, кафетеріїв, що
здійснюють продаж товарів підакцизної групи
складає 15 %.

30.01.2007 та 12.09.2007  РВ ФДМУ по м. Севастополю направило на адресу
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1. листи за № 214/01-6 і № 2443/01-6  із відповідними додатками, якими
запропонувало укласти додаткову угоду про внесення змін до договору оренди №
250 від 21.07.2005 з урахуванням переглянутого розміру орендної плати згідно
ставок, які встановлені Постановою Кабінету Міністрів України  від 27.12.2006 № 1846 та проект Додаткової
угоди.

Відповідач відповідь на листи РВ
ФДМУ по м. Севастополю не надав, додаткову угоду не підписав.

Викладене стало підставою для
звернення позивача з позовом до суду.

Суд вважає позовні вимоги такими,
що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних
положень Цивільного кодексу України, прийнятого 16.01.2003 та пункту 4
Прикінцевих положень Господарського кодексу України дані кодекси застосовуються
до правовідносин, що виникли після набрання ними чинності, тобто після
01.01.2004.

Правовідносини між сторонами
виникли після 01.01.2004, тому при розгляді спору суд керується  Цивільним кодексом України  в редакції 2003 року та Господарським кодексом
України.

Відповідно до вимог ст. ст. 525,
526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України
зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог вказаних кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння
зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки відповідач підписав
договір оренди, він прийняв на себе всі зобов`язання, що передбачені умовами
договору, у тому числі і зобов'язання   у
випадку зміни методики розрахунку орендної плати перегляду за вимогою однієї із
сторін розміру орендної плати (пункт 3.4 Договору).

Відповідно до статті 5  Закону України “Про оренду державного та
комунального майна” Фонд державного майна України, його регіональні відділення
і представництва є орендодавцями цілісних майнових комплексів підприємств, їх
структурних підрозділів і нерухомого майна, що є державною власністю.

Згідно статті 188 Господарського
кодексу України  підприємство   чи
організація,  які  вважають
за  необхідне змінити чи розірвати
договір  надсилають  пропозиції
про  це другій стороні за договором.

Підприємство, організація, які
одержали пропозицію про  зміну чи
розірвання договору, повинні відповісти на неї
не  пізніше  20 днів після одержання пропозиції. Якщо
підприємства  і  організації не досягли згоди щодо зміни чи
розірвання договору, а також у разі неодержання
відповіді  у  встановлений
строк  з урахуванням часу
поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення
господарського суду.

Таким чином, законом передбачена
чітка процедура внесення змін до договору оренди державного нерухомого майна.

З викладеного вбачається, що  позивач виконав вимоги статті 188
Господарського кодексу України.

Відповідач не погодився на внесення
змін до договору оренди.

Відповідно до частини 1 статті 2
Закону України “Про  оренду державного та
комунального майна”  № 2269-XII орендою є
засноване на  договорі  строкове платне користування майном,
необхідним орендареві для здійснення підприємницької діяльності.

Однією з істотних умов договору є
орендна плата, яка встановлюється згідно з методикою розрахунку орендної плати.
Ця методика та порядок використання орендної плати для об'єктів державної
власності визначається Кабінетом Міністрів України (статті 10, 19 Закону).

Згідно частини 2 статті 21 Закону
розмір орендної плати може бути змінено на вимогу однієї з сторін, якщо з
незалежних від них обставин істотно змінився стан об'єкта оренди, а також в
інших випадках, встановлених законодавчими актами України.

Пунктом 3.4 Договору передбачено,
що розмір орендної плати може бути переглянутий за вимогою однієї з сторін у
випадках зміни методики її розрахунку, зміни централізованих цін та тарифів і в
інших випадках, передбачених діючим законодавством.

Відповідно до вимог частини 2
статті 651 Цивільного кодексу України
договір може бути змінений за рішенням суду за вимогою однієї з сторін у
випадку суттєвого порушення договору другою стороною та в інших випадках,
встановлених договором чи законом.

Пунктом 1.3 Договору встановлено,
що майно передається в оренду з метою розміщення кафе-закусочної, торгівлі
підакцизним товаром і громадського харчування.

Згідно пункту 11 додатку 2 до
Методики орендна ставка за розміщення кафе, барів, закусочних, буфетів,
кафетеріїв, що здійснюють продаж товарів підакцизної групи  складає 15%.

Згідно частини третьої статті 653
Цивільного кодексу України договір змінюється або розривається у судовому
порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання
рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

На підставі викладеного, суд
задовольняє позовні вимоги частково.

Відповідно до статті 49
Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на відповідача
витрати по сплаті державного мита і витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116,
117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И
В:

1.
Позов задовольнити частково.

2. Внести
зміни в договір оренди державного нерухомого майна від 21.07.2005 № 250 в
редакції додаткової угоди до договору Регіонального відділення Фонду державного
майна України в АРК та м. Севастополі, яка надіслана на адресу фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 листом від 12.09.2007 (вих. № 2443/01-6), виключивши з
додаткової угоди пункт 3 «Розмір орендної плати, встановлений даною додатковою
угодою, підлягає сплаті з 01 січня 2007 року, у відповідності з умовами
встановленими договором № 250 від 21.07.2005».

Додаткова угода до договору № 250 від
21.07.2005 вступає в силу з моменту набрання законної сили рішенням суду.

3.
Стягнути з  фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1,
відомостей про наявність банківських рахунків немає) в доход Державного бюджету
України (р/р0007 в ГУ ДКУ у м. Севастополь, , МФО
824509) державне мито в розмірі 85,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1,
відомостей про наявність банківських рахунків немає) на користь Державного
бюджету Ленінського району м.Севастополя (р/р 0007, банк одержувача
-ГУ ДКУ у м.Севастополь, , МФО 824509, код платежу за
бюджетною класифікацією -22050000) витрати на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу в розмірі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням
законної сили.

Суддя
С.А. Рибіна

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84
Господарського

процесуального кодексу України і підписано
27.12.2007

Розсилка:

1. позивача - РВ Фонду державного
майна України в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (99011,
м.Севастополь, пл. Повсталих, 6).

2.
відповідач -ПП ОСОБА_1.  (АДРЕСА_1;  АДРЕСА_2) -2 примир.

3.
справа

4.
наряд