ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2007 р.                                                           Справа № 11/48-НА

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Веденяпіна О.А.

суддів:                                                                        Іоннікової І.А.

Черпака Ю.К.

при секретарях                                                        Войцешуку В.В., Гаврилюк Т.В.,

за участю представників сторін:

від позивача:     Савков Я. Д. (довіреність № 705 від 12.12. 2006 року),               Олексійчук Т. В. (довіреність № 018 від 17.01. 2006 року);

від відповідача: Подольська В.В. (довіреність №622 від 31.01.2007р.),             Олексієнко В.М. (довіреність №4984 від 19.07.2006р.),

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Малинському районі (м.Малин Житомирської області)

на постанову господарського суду Житомирської області

від "03" серпня 2006 р.  у справі

за позовом відкритого акціонерного товариства "Малинський каменедробильний завод" (м.Малин Житомирської області)

до Малинської міжрайонної державної податкової інспекції, правонаступником якої є  Державна податкова  інспекція у Малинському районі (м.Малин Житомирської області)

про часткове  скасування  податкових повідомлень-рішень Малинської МДПІ,-

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство "Малинський каменедробильний завод" звернулось  до господарського суду  Житомирської області  з позовом  про  часткове  скасування  податкових повідомлень-рішень Малинської МДПІ  від 16 січня 2006 року №/1/168 та №/1/167, посилаючись на невідповідність їх  чинному  законодавству.

Позивач просить скасувати податкове повідомлення - рішення  Малинської МДПІ від 16 січня 2006 року №/1/168 в частині визначення штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 73 000,00 грн., зазначаючи про неправильне  застосування  податковим  органом  п.п.17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення  зобов'язань  платників податків перед бюджетами  та державними цільовими фондами".

Податкове  повідомлення - рішення №/1/167 вважає протиправним в частині  визначення  основного платежу -  податку з власників  транспортних засобів  та інших самохідних машин і механізмів в сумі 4 623,93 грн., заперечуючи проти  донарахування Малинською МДПІ цього податку  у зв'язку із збільшенням на протязі  року ставок оподаткування Законом України "Про Державний бюджет України на 2005 рік".

Постановою господарського суду Житомирської області від 03 серпня 2006 року  у справі № 11/48-НА позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення - рішення  Малинської МДПІ від 16 січня 2006 року №/1/168 в частині  застосування  штрафних (фінансових) санкцій в сумі 73 000,00 грн. та  податкове  повідомлення - рішення Малинської МДПІ від 16 січня 2006 року №/1/167 в частині  основного  платежу  в сумі 4 623,93 грн.

Стягнуто з Державного бюджету України на користь ВАТ "Малинський каменедробильний завод" 3,40 грн.  витрат із сплати  державного мита.

Не погоджуючись  із прийнятою постановою, Державна податкова інспекція у Малинському  районі  подала апеляційну скаргу, в якій просить  скасувати зазначену постанову та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, посилаючись на відповідність оспорюваних податкових повідомлень - рішень  вимогам  чинного законодавства.

Представники відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримують.

Представники позивача заперечують проти доводів апеляційної скарги, просять залишити скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що  розмір штрафних санкцій визначено податковим повідомленням - рішенням №/1/168 від 16.01.2006 року  з порушенням вимог законодавства і вважав, що податковий орган, здійснивши перерахунок податку з власників транспортних засобів у зв'язку із збільшенням  ставок оподаткування  на протязі року, вийшов за межі своїх повноважень.

Заслухавши представників сторін,  дослідивши матеріали справи,  апеляційний господарський суд встановив.

Малинською міжрайонною державною податковою інспекцією проведено планову комплексну документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства відкритим акціонерним товариством "Малинський каменедробильний завод" за період з 01.07.2004 року по 30.09.2005 року, про що складено акт №83/23-10/04011905 від 13 грудня 2005 року (а.с. 9-16).

Перевіркою встановлено порушення ВАТ "Малинський каменедробильний завод" вимог п.п. 4.1.1 п. 4.1 ст. 4, п.п. 5.2.1 п. 5.2, п. 5.9 ст. 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" та розділу  12 Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік", ст.ст. 2, 3, 6 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин  і механізмів".

Зокрема, за висновком перевіряючих, ВАТ "Малинський каменедробильний завод" занизило податок на прибуток  за друге півріччя 2004 року  на 21 600,00 грн.

Крім того, в акті перевірки зазначено що, у зв'язку із збільшенням ставок податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів відповідно до Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2005 рік", яким внесено зміни до Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин  і механізмів" підприємству зроблено перерахунок суми податку  з власників транспортних засобів за ІІ-IV квартали 2005 року.

На підставі вищевказаного акта перевірки Малинською МДПІ прийняті  податкові повідомлення - рішення  від 16.01.2006 року №/1/168, яким позивачу визначено суму  податкового зобов'язання з податку на прибуток -                105 400,00грн., серед яких 21 600,00 грн. основний платіж, 83 800,00 грн. штрафні (фінансові) санкції, та №/1/167, яким позивачу визначено суму податкового зобов'язання по податку з доходів фізичних осіб, серед яких 4 720,93 грн. основний платіж, 170,00грн. штрафні (фінансові ) санкції (а.с. 7-8).

Дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний господарський суд приходить до висновку про її необгрунтованість.

При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Відповідно до п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України "Про порядок погашення  зобов'язань  платників податків перед бюджетами  та державними цільовими фондами"  у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових періодів, що минули.

З огляду  на приписи  цієї норми  недоплатою у її розумінні є  сума податкового зобов'язання, яку контролюючий орган донараховує самостійно.

Отже, підставою для застосування штрафних санкцій є визначення  контролюючим  органом  суми  податкового  зобов'язання  платника податків за  кожний  податковий період, установлений для такого  податку, враховуючи  вимоги п.п. 17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України "Про порядок погашення  зобов'язань  платників  податків перед бюджетами  та державними цільовими фондами".

Як свідчать матеріали справи, штрафні санкції в розмірі 73 000,00 грн. застосовані  податковим  органом  без врахування  суми  донарахованого податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами визначеними п.п. "б" п.п. 4.2.2                     п. 4.2 ст. 4 вищевказаного Закону, тобто з порушенням  вимог чинного  законодавства, відповідно податкове  повідомлення - рішення №/1/168 від 16.01.2006 року  в частині  застосування до  ВАТ "Малинський каменедробильний завод" 73 000,00 грн. штрафних санкцій є протиправним та підлягає  скасуванню.

Перерахунок  податку  з власників  транспортних  засобів та інших самохідних машин і механізмів, здійснений податковим  органом  в ході  перевірки, внаслідок  чого  збільшено  суму  податку на 4 623,93 грн. є також протиправним.

Як свідчать матеріали справи, ВАТ "Малинський каменедробильний завод" подав розрахунок суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на 2005 рік у строки, встановлені Законом України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами". У ньому товариство визначило суми податкових зобов'язань щодо транспортних засобів, які перебували у підприємства на балансі станом на 01.01.2005 року і відповідно до ст.2 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" є об'єктами оподаткування, в сумі                    17 089,00 грн.

Відповідно до абзацу другого п.5.1 ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим від дня подання такої податкової декларації і товариство повинне сплачувати до бюджету суму, що відповідає узгодженому податковому зобов'язанню.

Згідно з абз.3 п.5.1 ст.5 вищевказаного Закону уточнюючий розрахунок у майбутніх звітних періодах подається тільки в тому випадку, якщо платник податків виявить помилки у показниках раніше поданої декларації.

Порядком заповнення і подання Розрахунку суми податку з власників  транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів та Довідки про суми податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, які зменшують або збільшують податкові зобов'язання в результаті виправлення самостійно виявленої помилки, допущеної в попередніх звітних періодах до органу державної податкової служби, затвердженим наказом ДПА України №373 від 17.09.2001 року та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 5 жовтня 2001 року за №862/6053 визначено, що платники податку (юридичні особи) самостійно обчислюють суму податкового зобов'язання  щодо податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за ставками, зазначеними у статті 3 Закону України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів".

П.2 цього Порядку встановлено, що розрахунок податку складається на підставі бухгалтерських звітних даних про кількість транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів станом на 1 січня поточного року і подається платником податку до органів державної податкової служби за місцезнаходженням та місцем постійного  базування транспортних засобів у строки, визначені підпунктом 4.1.4 статті 4  Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" для річного звітного періоду, - протягом 60 календарних днів після останнього календарного дня звітного (податкового) року.

Згідно з п.3 Порядку податок, самостійно визначений платником податку, вважається узгодженим з дня подання Розрахунку до органу державної податкової служби і не може бути оскаржений платником у адміністративному або судовому порядку.

П.п. 4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" встановлено, що платник податку  звільняється  від  обов'язку  подавати  податкову декларацію  за звітний (податковий) період протягом поточного року у разі, якщо його податкові зобов'язання  були відображені  у річній  податковій декларації на поточний рік  відповідно до закону з питань  окремого податку, збору (обов'язкового платежу).

Закон України "Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів" передбачає виникнення податкових зобов'язань у платника податку протягом року тільки у випадку, якщо він реєструє нові транспортні засоби, за які потрібно сплачувати податок з власників транспортних засобів.

Крім того, за змістом ч.8 ст.1 Закону України "Про  систему оподаткування в Україні" зміни і доповнення до цього Закону, інших законів України про оподаткування стосовно надання  пільг, зміни податків, зборів (обов'язкових платежів), механізму їх сплати  вносяться до цього Закону, інших законів України про оподаткування не пізніше, ніж за шість місяців до початку нового бюджетного року і набирають чинності  з початку нового  бюджетного року. Це правило не застосовується у випадках зменшення  розміру ставок податків, зборів (обов'язкових платежів) або скасування пільг з оподаткування  та інших правил, які призводять до порушення правил конкуренції та створення податкових переваг окремим суб'єктам підприємницької діяльності або фізичним особам.

Будь-які  податки і збори (обов'язкові платежі), які запроваджуються законами України, мають бути включені до цього Закону. Всі інші закони України про оподаткування мають відповідати принципам, закладеним у цьому Законі (ч.9 ст.1 вищезазначеного Закону).

Таким чином,  доводи відповідача, на підставі яких останнім було здійснено донарахування  підприємству 4 623,93 грн. податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, визнаються колегією суддів апеляційного господарського суду помилковими та такими, що не відповідають вимогам чинного  законодавства України.

Крім того, суд першої інстанції правомірно звернув увагу на те, що у податковому повідомленні - рішенні зазначено, що податкове зобов'язання визначене згідно з п.п. "б" п.п. 4.2.2 ст. 4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників перед бюджетами та державними цільовими фондами" і вказаний пункт зобов'язує контролюючий орган самостійно визначити суму податкового зобов'язання у разі якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях.

Як свідчать матеріали справи, проведеною перевіркою, крім  недоплати  в сумі   7 грн., не встановлено порушень у розрахунку податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на 2005 рік, поданому відповідно до законодавства.

Слід також зазначити, що податковим повідомленням - рішенням №/1/167 від 16.01.2006 року визначено суму  податкового зобов'язання  за платежем:  податок з доходів фізичних осіб.

Враховуючи наведене, постанова  господарського суду Житомирської області  від 03 серпня 2006 року у справі №11/48-НА прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254, п.п.6,7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Малинському районі залишити без задоволення, а постанову господарського суду Житомирської області від 03 серпня 2006 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя                                                                 Веденяпін О.А.

судді:

Іоннікова І. А.

Черпак Ю.К.

Віддрук. 4 прим.

1- в справу

2-3- сторонам

4- в наряд