ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2007 р.
10:14
Справа №  6/109/07

м. Миколаїв

19.04.2007 р. 10 год. 14 хв. м. Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський суд Миколаївської області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко О.О.

за позовом
Державної податкової інспекції  у Новобузькому районі  Миколаївської області, Миколаївська область, м. Новий Буг, вул. Гагаріна, 7.

до відповідача
Дочірнього підприємства ДАК “Хліб України” “Новополтавський комбінат хлібопродуктів”, Миколаївська область, Новобузький район, с. Новополтавка.

про
стягнення податкового боргу в сумі 64483,97 грн.

Суддя   Ткаченко О.В.

Представники:

Від позивача
Представник не з’явився.

Від відповідача
Представник не з’явився.

Предмет спору:  Позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідача податкової заборгованості в сумі 64483,97 грн.

Відповідач згідно відзиву від 13.03.2007 року № 13 зазначає, що всі податки, збори та обов’язкові платежі  нараховуються, але не сплачуються через відсутність коштів та просить відмовити позивачу в задоволенні позову, а податкову заборгованість списати як безнадійну заборгованість, яка рахується з 1997 року.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши докази          ,

встановив:

Відповідач, зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності –юридична особа Новобузькою райдержадміністрацією, про що свідчить копія свідоцтва про держреєстрацію від 02.06.1998 року.

На підставі ст. 4 Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.1991  № 1251-XII відповідач є платником податків та зборів до бюджету та державних цільових фондів.

Станом на 19.02.2007 року відповідач має заборгованість перед бюджетом в сумі 64483,97 грн. у тому числі:

-          Податок на прибуток в сумі 20026,35 грн., у тому числі 4863,78 грн. пені;

-          податок на додану вартість в сумі  20317,78 грн., у тому числі 0,11 грн. пені;

-          податок з власників транспортних засобів в сумі 10,72 грн.;

-          комунальний податок в сумі 339,80 грн.;

-          земельний податок в сумі 23789,32 грн., у тому числі 150,74 грн. пені.

Заборгованість зі сплати податку на прибуток виникла у зв’язку з неповною сплатою нарахованої  відповідачем суми податку у податкові декларації за 1 квартал 2000 року в сумі 34800,00 грн., а також у зв’язку з  несплатою визначеної позивачем у податкових повідомленнях-рішеннях від 01.02.2006 року № /0, № /0  сум штрафної санкції в загальному розмірі 7345,83 грн.

Враховуючи, що в рахунок погашення податкового зобов’язання відповідачем сплачено 26983,26 грн., розмір боргу за цим податком становить 7816,74 грн. + 7345,83 грн. (штрафних санкцій), всього 15162,57 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст. 16 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ, Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 11.06.2003 року № 290 відповідачу у зв’язку з несвоєчасним погашенням податкового зобов’язання позивачем нараховано 4863,78 грн. пені.

Заборгованість зі сплати податку на додану вартість виникла у зв’язку з несплатою визначених  у податкових повідомленнях-рішеннях від 01.02.2006 року № /0, від 28.03.2005 року № /0, № /0 сум штрафу в загальному розмірі 5859,06 грн. Також згідно договору розстрочення від 31.07.2001 року відповідачем не сплачено податковий борг за даним видом податку в сумі 14458,61 грн., що не заперечується відповідачем у відзиві від 13.03.2007 року № 13.

Крім того, відповідно до вимог ст. 16 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ, Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 11.06.2003 року № 290 відповідачу у зв’язку з несвоєчасним погашенням податкового зобов’язання з податку на додану вартість позивачем нараховано 0,11 грн. пені.

Заборгованість зі сплати податку з власників транспортних засобів виникла у зв’язку з неповною сплатою нарахованого відповідачем в податковому розрахунку за 2004 рік податкового зобов’язання  в сумі 425,00 грн. Враховуючи, що відповідачем було сплачено 414,28 грн., розмір несплаченого боргу за цим податком становить 10,72 грн.

Заборгованість зі сплати комунального податку виникла у зв’язку з несплатою нарахованих відповідачем сум податку в розрахунках за січень –квітень 2006 року в загальній сумі 20,40 грн., а також у зв’язку з несплатою визначених у податкових повідомленнях-рішеннях від 01.02.2006 року № /0, № /0 сум штрафної санкції за даним податком в загальній сумі 319,40 грн.

Заборгованість зі сплати земельного податку виникла у зв’язку з неповною сплатою нарахованих відповідачем згідно звітів за 2001 рік –2006 рік сум податку в загальному розмірі 23405,82 грн. Оскільки в рахунок погашення боргу відповідачем було сплачено 3590,09 грн., розмір несплаченої заборгованості склав 19815,73 грн. Також наявність заборгованості зі сплати земельного податку підтверджується податковими повідомленнями-рішеннями від 28.03.2005 року №  /0, від 01.02.2006 року № /0, № /0, згідно яких до відповідача застосовано штрафні санкції в загальному розмірі 3822,85 грн. за затримку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з земельного податку.

Крім того, відповідно до вимог ст. 16 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ, Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 11.06.2003 року № 290 відповідачу у зв’язку з несвоєчасним погашенням податкового зобов’язання з земельного податку  позивачем нараховано 150,74 грн. пені.

Виходячи з встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на  наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України від 21.12.2000  № 2181-III “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання,    самостійно   визначене   платником податків у податковій  декларації,  вважається  узгодженим  з  дня подання такої податкової декларації.

Оскільки вищезазначені повідомлення-рішення відповідачем отримані та не оскаржені ним в адміністративному та судовому порядках, визначене позивачем податкове зобов’язання вважається узгодженим в розумінні ст. 5 Закону України   “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідно до п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу»від 04.12.1990 року № 509-XII Державні податкові інспекції мають право застосовувати  до  платників податків фінансові (штрафні) санкції,  стягувати до бюджетів та державних цільових фондів  суми недоїмки,  пені  у  випадках,  порядку  та розмірах,  встановлених законами  України.

Заперечення відповідача щодо скрутного фінансового становища не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки, відсутність коштів на рахунку підприємства, згідно чинного законодавства, не звільняють відповідача від сплати до бюджету податків, зборів та обов’язкових платежів. Крім того, відповідно до ст. 18 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 року списання безнадійної заборгованості проводиться органами державної податкової служби. Таким чином, оскільки відповідачем не надано доказів звернення відповідача до податкової інспекції за списанням боргу, або інших доказів дотримання порядку списання такої заборгованості, суд відмовляє в задоволенні клопотання про списання заборгованості як безнадійної.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи податковий борг в сумі 64483,97 грн. відповідачем не сплачений, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 161-163 КАС України,  господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.          Позовні вимоги задовольнити.

2.          Стягнути з Дочірнього підприємства ДАК “Хліб України” “Новополтавський комбінат хлібопродуктів”, Миколаївська область, Новобузький район, с. Новополтавка,    на користь Державної податкової інспекції  у Новобузькому районі  Миколаївської області, Миколаївська область, м. Новий Буг, вул. Гагаріна, 7, код 34135771 податкову заборгованість в сумі 64483,97 грн.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом  десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя