ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.01.07р.

Справа № 3/9-07

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Суха Балка", м. Кривий Ріг

до  В-1: Закритого акціонерного товариства "Укргаз-енерго", м. Київ

В-2: Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної кампанії "Нафтогаз України", м. Київ в особі відособленого підрозділу - Криворізьке лінійне виробниче управління магістральних газопроводів Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", смт Радушне, Криворізький район, Дніпропетровська область

В-3: Відкритого акціонерного товариства "Криворіжгаз", м. Кривий Ріг

про спонукання до належного виконання умов договорів

Суддя Юзіков С. Г.

ПРЕДСТАВНИКИ:

позивача - Житніков А.І., адвокат, дов. №008 від 14.11.2006р.

відповідача-1 - Волосна Я.О., дов. №21Д-08 від 03.08.2006р.

відповідача-2 - Мариненко В.П., юрисконсульт ІІ категорії, дов. від 25.12.2006р.

відповідача-3 - Калінчук В.В., провідний юрисконсульт, дов. №2040 від 09.01.2007р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить зобов’язати Відповідача-1 до належного виконання  умов Договору №701-120/77/х від 15.05.2006р. на постачання природного газу (далі Договір-1), а саме: виставити рахунки на оплату природного газу за грудень  2006р.  (п. 6.2 Договору-1), надати філії "Об’єднаного диспетчерського управління" ДК "Укртрансгаз" заявку на включення планового обсягу поставки до планового розподілу газу на грудень 2006р. (п. 3.3 Договору-1). Зобов’язати Відповідача-2 до належного виконання умов Договору №87/633 від 01.03.2006р. (далі Договір-2) про транспортування природного газу  Відповідачеві  магістральними газовими мережами до газорозподільної станції (п. 3.1 Договору-2). Зобов’язати Відповідача-3 виконати умови Договору-2, а саме: здійснити транспортування природного газу своїми газовими мережами від газорозподільчої станції до входу в газову мережу Позивача (п. 3.2 Договору-2).

Відповідач-1 позов заперечує, мотивуючи тим, що за умовами Договору-1 Відповідач-1 зобов’язується передати Позивачеві, а Позивач зобов’язується прийняти та оплатити природний газ в обсязі, передбаченому п. 2 Договору-1, що на грудень 2006 року становить 1150,000 тис. куб. м. Позивач здійснює попередню оплату газу на підставі рахунків-фактури, виставлених Відповідачем-1, виходячи з обсягу поставки газу та ціни газу, вказаної в додатковій угоді до Договору-1, яка визначає ціну газу на відповідний місяць поставки.  У зв’язку з тим, що ціна газу на грудень 2006 року не була визначена сторонами, Відповідач-1 не мав можливості виставити Позивачеві рахунок-фактуру на оплату природного газу у грудні 2006 року та надати ОДУ заявку на включення планового обсягу поставки до планового розподілу газу на грудень 2006 року. В позовній заяві Позивач стверджує, що протягом дії договору ціна газу не змінювалась та підписання додаткових угод мало формальний характер, у зв’язку з чим ціну газу на грудень 2006р. треба розраховувати виходячи з раніш укладених додаткових угод. Така позиція Позивача є хибною, оскільки пунктом 5.1. Договору-1 чітко встановлено, що ціна 1 000,0 куб. м  узгоджується сторонами шляхом підписання додаткових угод до Договору-1. 11.10.2006р. сторонами укладено додаткову угоду до Договору-1, якою встановлена ціна природного газу, який передається в жовтні 2006 року, в розмірі 655,2072 грн. за 1000 куб. м. Ціна газу на листопад та грудень 2006 року сторонами узгоджена не була.

Відповідач-1 вважає, що вимога поставити природний газ періодів, що минули, є порушенням вимог чинного законодавства та ділового звичаю. В діловому обороті щодо купівлі-продажу природного газу склався звичай, згідно з яким угода купівлі-продажу природного газу завжди передує передачі речі. Це пов’язано з певними особливостями як самого товару –природного газу, так і з особливостями його транспортування за допомогою трубопровідного транспорту.

Об'єктивне підґрунтя вказаного звичаю полягає в тому, що ст. 44 Закону України "Про нафту і газ" визначено, що в Україні, з метою забезпечення транспорту нафти та газу, діє Єдина газотранспортна система України (ЄГТСУ). Вказаний закон визначає, що ЄГТСУ –це пов'язані єдиним технологічним процесом об'єкти, за допомогою яких здійснюється постачання газу споживачам, включаючи транзитне постачання через територію України. Природний газ переміщується безперервно трубопроводами ЄГТСУ під технологічно зумовленим тиском, у так званому, єдиному потоці. Саме завдяки цій об’єктивній технологічній умові в газовій галузі склався звичай, згідно з яким укладання договору купівлі-продажу завжди передує передачі речі, до початку місяця поставки суб’єкти газового ринку визначають власні ліміти у єдиному потоці, сповіщають про них ОДУ, і тільки після цього у місяці поставки відбувається санкціоноване відбирання з ЄГТСУ споживачами попередньо придбаного газу. Керуючись цим принципом, на підставі Закону України "Про нафту і газ" та "Порядку доступу до газотранспортної системи", затвердженого Наказом НАК "Нафтогаз України" №79 від 26.03.2001р., всі споживачі повинні врегульовувати питання транспортування обсягу газу, який вони мають намір придбати, не пізніше місяця, що передує місяцю поставки. Завдяки такому усталеному порядку на початок місяця поставки ЄГТСУ завжди має у своєму єдиному потоці лише газ чітко визначених власників, право власності яких підтверджується відповідною лімітною довідкою ОДУ.

З метою забезпечення Позивача природним газом у 2007р. Відповідач-1 направив 31.12.2006р. на адресу Позивача пропозицію укласти договір на постачання природного газу №77/77/Х-07 від 26.12.2006 року. У разі підписання Позивачем цього договору Відповідач-1 буде мати правові підстави для виділення Позивачеві природного газу, виставлення рахунків-фактур та надання ОДУ заявок на включення планового обсягу поставки до планового розподілу газу на відповідний місяць 2007 року

Відповідач-2 у відзиві на позовну заяву вказав, що виконує усі умови Договору-1. Будь які претензії до жодної із сторін Договору-1 відсутні, Позивач своєчасно розрахувався за надані йому послуги з транспортування природного газу. Таким чином, між Позивачем та Відповідачем-2 відсутній предмет спору. Крім того, Відповідач-2 повідомив, що в грудні 2006р. забезпечив тиск природного газу на ГРС-2 в межах вимог технічної угоди №5 від 17.12.2004р. на приймання-передачу природного газу між ДК "Укртрансгаз" та ВАТ "Криворіжгаз" і він становив на вхідній засувці не менше 2,7 кг/см2.

Відповідач-3 позов не визнав, мотивуючи тим, що згідно з п. 12 Порядку забезпечення споживачів природним газом, затвердженого Постановою КМУ від 27.12.2001р. №1729 газотранспортні та газодобувні підприємства НАК "Нафтогаз України",  а  також  суб'єкти  господарської  діяльності, що мають ліцензію  на  розподіл природного і нафтового газу (тобто Відповідач-3     забезпечують у  межах  виділених  постачальниками   планових обсягів  природного газу його транспортування на договірній основі зі  споживачами,  крім  населення; виконують диспетчерські  функції  з  контролю  та регулювання надходження і реалізації природного газу; ведуть облік  газу,  протранспортованого   та   реалізованого споживачам; обмежують або    припиняють    подачу   газу   споживачам   в установленому порядку у разі неповного проведення розрахунків  за спожитий природний газ та надані послуги з його транспортування та розподілу,  або  для  яких  постачальником  не  виділено  планових обсягів  поставки газу. При цьому відповідальність за наслідки дій з  припинення  подачі  газу  несе  сторона,  яка  не виконала умов укладених   договорів. Відповідно до п.3.3.2 Порядку доступу до газотранспортної системи, затвердженого наказам НАК "Нафтогаз України" від 26.03.2001р. №79, промислові споживачі повинні не пізніше ніж за 15 діб до початку поточного місяця узгодити з постачальниками обсяги постачання газу на поточний місяць. Споживачі, для  яких  постачальниками  не   виділені   обсяги природного газу,  починаючи з 1-го числа поточного місяця, повинні припинити газоспоживання,  або вони мають  бути  відключеними  від газопостачання підприємствами (Відповідачем-3). Відповідальність за наслідки відключення  від  газопостачання несуть: споживачі - у разі  наявності  заборгованості  за  спожитий газ; постачальники  газу  -  коли  обсяги  газу  для   споживача узгоджені ними,  але документальне підтвердження ОДУ, відповідно до п. 3.2 цього Порядку відсутнє. Відповідно до п. 3.2 цього Порядку постачальник у термін не пізніше,  ніж за 12 діб до початку кожного місяця, в якому необхідно протранспортувати певний обсяг  газу,  повинен  звернутися до ОДУ з відповідною заявкою.  У разі  відсутності  зазначеного  підтвердження  дія   договору   на постачання газу між постачальником та споживачем призупиняється. Крім того, відповідно до п. 1.1 Договору-2 Відповідач-3 несе обов’язок прийняти від Відповідача-2 обсяги газу, визначені договором і, після їх прийняття, протранспортувати ці обсяги газу власними мережами та передати їх Позивачеві. При цьому, транспортування обсягів газу здійснюється тільки з обсягів газу, передплачених Позивачем у Відповідача-1 і підтверджених лімітною довідкою ОДУ (п. 1.3 Договору-2). Документів, які б свідчили про виділення Відповідачем-1 Позивачеві обсягів газу на грудень 2006р. та їх підтвердження лімітною довідкою ОДУ до Відповідача-3 ні від Відповідача-1, ні від Позивача, ні від ОДУ не надходило, тому Відповідач-3 не має змоги виконати свої зобов’язання за Договором з Позивачем з транспортування обсягів газу, не виділених йому Відповідачем-1, а отже, і не може нести відповідальності за їх невиконання. Крім того, за ініціативою Позивача (лист №6559 від 11.12.2006р.) погодженою ним з Відповідачем-3, обсяг природного газу, який мав бути протранспортованим Позивачеві у грудні 2006р. відповідно до п. 2.1 Договору-2 було зменшено до 800,000 тим. м куб. На зазначений обсяг газу, придбаний Позивачем у іншого Постачальника (ТОВ "Індеко") відповідно до Порядку доступу до газотранспортної системи, Відповідачем-3 отримано лімітну довідку ОДУ і ці обсяги газу, не на виконання умов Договору -1, були  протранспортовані Позивачеві.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.05.2006р.  Позивачем та Відповідачем-1 укладено договір №701-120/77/х на постачання природного газу (далі Договір-1).

Відповідно до п. 2.1.1 Договору-1 сторони узгодили обсяги постачання природного газу, на грудень 2006р.  в обсязі 1 150  тис. м куб.

За п. 5.1. Договору -1 ціна 1000,0 куб. м газу, узгоджується сторонами шляхом підписання додаткових угод до цього Договору.

Згідно з п. 6.1 Договору-1 Покупець (Позивач) здійснює   оплату газу, що передається за Договором-1 шляхом банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок  Постачальника (Відповідача -1), вказаний у п. 12 Договору -1, в порядку, вказаному в п. 6.2.

Пунктом 6.2. Договору -1  передбачено, що  Покупець здійснює попередню оплату газу, що передається  за цим Договором щодекадно: до 25 числа місяця, що передує місяцю поставки, а також до 5 і 15 числа місяця поставки на підставі рахунків-фактури, виставлених Постачальником покупцеві.

За п. 6.2.1. Договору -1  Постачальник виставляє Покупцеві рахунки-фактури, виходячи з обсягу поставки газу  в кожній декаді місяця поставки та ціни газу, вказаної в додатковій угоді до цього Договору, яка визначає ціни газу на відповідний місяць поставки.

Відповідно до п. 6.4 Договору-1 в платіжних дорученнях Покупець (Позивач) обов’язково повинен вказувати номер цього договору, дату його підписання, призначення платежу, номер і дату відповідного рахунку-фактури Постачальника (Відповідача-1).

Згідно з п. 3.3 Договору-1 після виконання Позивачем вимог п. 3.2, 6.2 Договору-1 Відповідач-1 зобов’язаний щомісячно надавати філії "Об’єднаного диспетчерського управління" ДК "Укртрансгаз" (далі ОДУ) заявку на включення планового обсягу поставки до планового розподілу газу на відповідний місяць. Плановий обсяг вважається підтвердженим Відповідачем-1 з моменту включення заявки до планового розподілу газу ОДУ на відповідний місяць поставки.

Позивач виконав вимоги п. 3.2 Договору-1, уклавши договори на транспортування газу з Відповідачем-2 та Відповідачем-3.

Позивач вважає, що з вини Відповідача-1 не може виконати вимоги п. 6.2 Договору-1, оскільки Відповідачем-1 не виставлені рахунки-фактури на грудень 2006р. в строки, передбачені цим пунктом Договору-1.

Відповідно до п. 5 Додаткової угоди №1/702 від 15.05.2006р. до Договору-1 ціна газу на момент укладання Договору-1 складала 655,21 грн.  наступними додатковими угодами до Договору-1 ціна підтверджувалась виключно на поточний місяць.

Сторонами не погоджувалась ціна  природного газу для Позивача на грудень 2006р.

Відповідачем-1 не виставлено Позивачеві рахунки-фактури на оплату природного газу на грудень 2006р.

Позивач додав до матеріалів справи копії своїх звернень від 30.10.2006р. №4817, від 31.10.2006р., № 4850, від 03.11.2006р. №4893 про виділення  лімітів природного газу на листопад 2006р. в обсязі 720 тис. м куб.,  також  у зверненнях ставилось питання про направлення Відповідачем -1   проекту додаткової угоди до Договору -1 із зазначеною ціною природного газу.

Однак,  Позивач не надав суду доказів направлення звернень Відповідачеві -1 з пропозицією укласти додаткову угоду щодо ціни газу на грудень 2006р.

Частиною 1 ст. 641 ЦК України передбачено, що  пропозицію  укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.     Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи,  яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Договором -1 не визначено, хто із сторін Договору має надати пропозицію щодо укладання додаткової угоди відносно ціни поставки газу на кожен місяць.

У силу ст. 525, 526 ЦК України зобов’язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк у відповідності з вказівками закону, договору, одностороння відмова від виконання  зобов’язань не допускається.

Відповідно до ст.632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У  випадках,   встановлених   законом,   застосовуються  ціни (тарифи,   ставки   тощо),   які  встановлюються  або  регулюються уповноваженими  органами  державної  влади  або органами місцевого самоврядування.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що   договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.    Істотними умовами  договору  є  умови  про  предмет договору, умови,  що визначені законом як  істотні  або  є  необхідними  для договорів даного виду,  а також усі ті умови,  щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір  укладається  шляхом  пропозиції  однієї   сторони укласти  договір  (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Таким чином,  сторони не досягли згоди щодо Ціни Газу на грудень 2006р., (не досягли згоди щодо суттєвої умови договору –ціни), тобто Договір -1 на грудень 2006р. не був  укладеним, що унеможливило виставлення рахунку-фактури  Відповідачем -1 Позивачеві на вказаний період.

Відповідно до п. 3.2 Договору-1 однією з умов поставки Відповідачем-1 Позивачеві газу є укладання договорів на транспортування газу з Відповідачем-2 та Відповідачем-3.

01.03.2006р. Позивачем з Відповідачем-2 та Відповідачем-3 укладено договір №87/633 на транспортування природного газу (далі Договір-2)

Відповідно до п. 3.1, 3.2 Договору-2 Відповідач-2 забезпечує транспортування газу магістральними газовими мережами до газорозподільної станції, Відповідач-3 забезпечує транспортування газу своїми газовими мережами від газорозподільної станції до входу в газову мережу Позивача.

З матеріалів справи   вбачається, що Відповідач -2 та Відповідач -3 не відмовлялись від виконання договору з Позивачем про транспортування природного газу, транспортування газу Позивачеві здійснювалось у грудні місяці 2006р. про що свідчить акт  від 29.12.2006р. приймання-передачі і транспортування природного газу за Договором №87/633 від 01.03.2006р., за яким Відповідач -3 у грудні 2006р. передав, а Позивач прийняв 710 тис.  куб. м природного газу.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 49 ГПК України, судові витрати  слід покласти на Позивача.

Керуючись ст. 4, 33, 34, 43-45, 49, 82-85  Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Судові витрати покласти на Позивача.

Суддя                                                                                                                С.Г. Юзіков

Рішення підписане  18.05.2007р.