донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

27.03.2007 р.                                                                            справа №6/80

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Гармаш І.Є. (довіреність б/н від 02.01.07р.),

від відповідача:
Скрипниченко Т.І. (витяг з протоколу №2 від 30.12.04р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Міського комунального підприємства „Маріупольтепломережа”, м.Маріуполь Донецької обл.

на рішення господарського суду

Донецької області

від
15.01.2007 року

по справі
№6/80

за позовом
Міського комунального підприємства „Маріупольтепломережа”, м.Маріуполь Донецької обл.

до
Маріупольської колегії адвокатів, м.Маріуполь

про
Стягнення 8968 грн. 88 коп.

В С Т А Н О В И В:

У 2006 році позивач, Міське комунальне підприємство „Маріупольтепломережа”, м.Маріуполь Донецької обл., звернувся з позовною заявою до господарського суду Донецької області до відповідача –Маріупольської колегії адвокатів, м.Маріуполь Донецької обл. про стягнення 8968 грн. 88 коп.

Рішенням від 15.01.2007р. позовні вимоги Міського комунального підприємства „Маріупольтепломережа”, м.Маріуполь Донецької обл. задовольнив частково. Судове рішення мотивоване тим, що відносно стягнення основного боргу в розмірі 4484 грн. 44 коп. вже було винесено рішення господарського суду Донецької області по справі № 6/80 від 05.04.06р. та Постановою Вищого господарського суду України від 16.10.06р. вищезазначене рішення в частині стягнення заборгованості в сумі 4484 грн. 44 коп. залишено без змін. Тому у задоволенні позову про стягнення з відповідача боргу в сумі 4484 грн. 44 коп. відмовлено як необґрунтовано заявлених. Оскільки питання щодо стягнення суми основного боргу не переглядається в зв’язку з набранням законної сили рішення суду від 05.04.06р. в цій частині, суд відмовив у вимогах позивача про додаткове стягнення 3% річних та інфляційних. Судом також встановлено, що позивачем пропущений строк позовної давності на стягнення пені в сумі 3647 грн. 79 коп. та відсутній обґрунтований розрахунок пені в цій частині. Вимоги щодо стягнення з відповідача пені в сумі 863 грн. 65 коп. задоволені.

Позивач, МКП „Маріупольтепломережа”, з прийнятим рішенням не згоден в частині відмови у стягненні пені, 3% річних та інфляційних, вважає його прийнятим із неповним з'ясуванням обставин, з порушенням норм матеріального та процесуального права України. Тому він звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Донецький апеляційний господарський суд рішення господарського суду Донецької області від 15.01.2007р. скасувати частково та прийняти нове рішення, яким задовольнити повністю вимоги МКП „Маріупольтепломережа” про стягнення пені, 3% річних та інфляційних.

На адресу Донецького апеляційного господарського суду надійшов відзив відповідача, Маріупольської колегії адвокатів, м.Маріуполь Донецької обл., на апеляційну скаргу, яким він з вимогами позивача не погоджується та просить суд апеляційної інстанції залишити рішення господарського суду Донецької області від 15.01.07р. без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої вимоги та заперечення щодо апеляційної скарги.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для з’ясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в матеріалах справи №6/80, та наданих сторонами пояснень.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду у відповідності до ст.ст. 28-29 Закону Україну “Про судоустрій” та ст.101 ГПК України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 року №5 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини справи, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності  - на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображено обставини, що мають значення для даної справи,  висновки суду про встановлені обставини справи і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються двосторонніми доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Відповідно до пп. 2,3,4 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у  доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із ст. 4-2 ГПК України, правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, 04.12.00р. між позивачем, Міським комунальним підприємством “Маріупольтепломережа” (постачальник), та відповідачем, Маріупольською  колегією  адвокатів (споживач), був укладений  договір  № 33 на  постачання теплової енергії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на пункт 3.2 укладеного між сторонами договору №33 від 04.12.00р. Позивач здійснив постачання теплової енергії на об’єкти відповідача на загальну суму 4484 грн. 44 коп., що підтверджується актами на включення опалення, рахунками-фактурами, але відповідач свої зобов’язання, визначені договором,  не виконав, своєчасно не оплатив теплову енергію, отриману від позивача та на момент подачі позову за ним утворився борг на загальну суму 4484 грн. 44 коп. П.п. 4.1, 4.4 договору передбачено, що споживач за отриману теплову енергію сплачує за фіксованими тарифами, затвердженими облдержадміністрацією, в строк до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим; у разі несплати наданих послуг у встановлений строк відповідач повинен сплатити позивачеві пеню відповідно до Закону України „Про відповідальність суб’єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій” у розмірі 1% за кожен день прострочки.

В зв’язку з несвоєчасним виконанням відповідачем своїх зобов’язань по договору позивач у березні 2006 року звернувся із позовом до господарського суду Донецької області про стягнення з Маріупольської колегії адвокатів  основного боргу в розмірі 4 484,44грн. та пені у розмірі 4 484,44грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 05.04.06р. позовні вимоги МКП „Маріупольтепломережа” були задоволені повністю, постановою Донецького апеляційного господарського суду від 05.06.06р. вищевказане рішення першої інстанції залишено без змін. 16.10.06р.  Вищим господарським судом України постанову Донецького апеляційного господарського суду від 05.06.06р. та рішення господарського суду Донецької області від 05.04.06р. у справі №6/80 в частині стягнення заборгованості у сумі 4 484,44грн. залишено без змін. В частині стягнення пені рішення скасовано та передано на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

В процесі розгляду справи господарським судом Донецької області, позивач згідно ст.22 ГПК України надав заяву про збільшення позовних вимог, якою просив стягнути з відповідача суму заборгованості в сумі 4 484,44грн., пеню у розмірі 3 671,17грн. (зменшивши її розмір), 3% річних в розмірі 313,95грн. та суму інфляційних 1 194,24грн.

Господарський суд Донецької області рішенням від 15.01.07р. позовні вимоги МКП „Маріупольтепломережа” задовольнив частково. Рішення обґрунтовано тим, що по справі № 6/80 було винесено рішення господарського суду Донецької області від 05.04.06р. та Постановою Вищого господарського суду України від 16.10.06р. вищезазначене рішення в частині стягнення заборгованості в сумі 4484 грн. 44 коп. залишено без змін. Тому у задоволенні позову про стягнення з відповідача боргу в сумі 4484 грн. 44 коп. судом першої інстанції відмовлено як необґрунтовано заявлених. Оскільки питання щодо стягнення суми основного боргу не переглядається в зв’язку з набранням законної сили рішення суду від 05.04.06р. в цій частині, суд відмовив у вимогах позивача про додаткове стягнення 3% річних та інфляційних. Також судом встановлено позивачем пропущений строк позовної давності на стягнення пені в сумі 3647 грн. 79 коп. та відсутній обґрунтований розрахунок пені в цій частині. Вимоги щодо стягнення з відповідача пені в сумі 863 грн. 65 коп. задоволені.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, судова колегія дійшла висновку, що:

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України, як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері і положення Цивільного кодексу України, як загального акту законодавства.

Відповідно до абзацу 2 п.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно з п.4 ст. 129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України сторони та  інші  особи,  які   беруть   участь   у   справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

Як встановлено судовою колегією, в даному випадку на новому розгляді переглядається правомірність заявлення позивачем позовних вимог в частині стягнення пені, оскільки тільки в цій частині рішення господарського суду від 05.04.06р. було скасовано. В іншій частині рішення суду залишено в силі та набрало законної сили. Таким чином, позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми основного боргу вже були розглянуті судом.

Згідно ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті ж самі сторони.

Таким чином, господарським судом Донецької області правомірно зроблений висновок щодо необґрунтованості позивачем стягнення основного боргу в розмірі 4484 грн. 44 коп., тому що вказаний спір вже був предметом розгляду, рішення в цій частині набрало законної сили.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно відмовив у задоволенні вимог позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 313 грн. 95 коп. та інфляційних в сумі 1194 грн. 24 коп.  Згідно статті 22  ГПК позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Але під збільшенням розміру позовних вимог  слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві, тому збільшення розміру позовних вимог не може бути пов’язано з пред’явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося  в первісній позовній заяві.

Господарським судом Донецької області правомірно прийнято від позивача зменшення суми пені до 3 671 грн.17 коп. відповідно до вимог ст.22 ГПК України,  в зв’язку з чим правомірно відмовлено у стягненні пені в сумі 813 грн.27 коп.

В частині стягнення з відповідача пені у розмірі 2 807 грн. 52 коп., нараховної за прострочку виконання відповідачем зобов’язань щодо оплати згідно рахунку № 125030 за грудень 2003 року з 11.01.04р. по 11.07.054р., № 015030 за січень 2004 року з 11.02.04р. по 11.08.04р., № 025030 за лютий 2004 року з 11.03.04р. по 11.09.04р., № 035030 за березень 2004 року з 11.04.04р. по 11.10.04р., № 045030 за квітень 2004 року з 11.05.04р. по 11.11.04р., № 115030 за листопад 2004 року з 11.12.04р. по 11.06.05р., № 125030 за грудень 2004 року з 11.01.05р. по 11.07.05р., № 015030 за січень 2005 року з 11.02.05р. по 11.08.05р., позивачу правомірно відмовлено судом першої інстанції, оскільки розрахунок зменшеної пені, наданий МКП „Маріупольтепломережа”, в цій  частині є необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України. Крім того, позивачем пропущений строк позовної давності на стягнення пені. В даному випадку  пунктом першим частини другої ст. 258 ЦК України встановлено, що до вимог відносно стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Тобто, якщо порушення було допущено після 01.01.04р., то право на звернення до суду з позовом про стягнення з винної сторони неустойки виникає в межах одного року позовної давності. А строк розрахунку неустойки в шість місяців, встановлений ГК України, передбачає присікальний строк, в межах якого нараховується неустойка. Пеня більш не є тривалою штрафною санкцією і нараховується з дня, наступного за днем, коли зобов’язання повинно бути виконано, а саме за період шість місяців, після яких її нарахування припиняється.

Позов щодо стягнення з відповідача пені в сумі 863 грн. 65 коп. згідно рахунку № 025030 за лютий 2005 року з 11.03.05р. по 11.09.05р., № 035030 за березень 2005 року з 11.04.05р. по 11.10.05р., № 045030 за квітень 2005 року з 11.05.05р. по 11.11.05р. обґрунтований та правомірно задоволений судом першої інстанції, оскільки в цій частині розрахунок пені відповідно до вимог ст.232 ГК України є вірним.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України  рішення господарського суду Донецької області від 15.01.2007р. у справі № 6/80, ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міського комунального підприємства „Маріупольтепломережа”, м. Маріуполь Донецької обл. на рішення господарського суду Донецької області від 15.01.2007 року у справі № 6/80 –залишити без задоволення, рішення господарського суду Донецької області від 15.01.2007 року у справі № 6/80  –без змін.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС