ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2007 р.                                                 Справа №  11/90/07

м. Миколаїв

За позовом: Акціонерне товариство відкритого типу  “Гілея”

(55204, Миколаївська обл., м.Первомайськ, Бульвар Миру, 4)

до  відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Світанок” (55233, Миколаївська обл., Первомайський р-н, с.Кам’яна Балка, вул..Центральна,15)

Суддя Василяка К.Л.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

від позивача: Кузнєцов І.Є. –дов. №3457 від 14.02.2006р.

від відповідача:

СУТЬ СПОРУ: стягнення 52692,02 грн. по договору, з яких 17389,85 грн. основного боргу, 29606,55 грн. відсотків за користування товарним кредитом та 5695,62 грн. пені

Відповідач відзив на позов не надав, представник у судові засідання не з’являвся.

Оскільки направлені на адресу відповідача ухвали суду повернулись з відміткою поштового відділення про відсутність адресата, судом було направлено запит до органів статистики з метою встановлення місцезнаходження відповідача.

Як вбачається з наданого Головним управлінням статистики у Миколаївській області витягу, зазначена у позовній заяві  адреса відповідача не змінювалась.

За таких обставин, суд вважає, що відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи,  суд –

в с т а н о в и в:

07.02.2005р. між сторонами було укладено договір №56/св на вирощування та постачання цукрових буряків, за умовами якого сторони зобов’язались на основі співробітництва, спільної трудової участі та організації, шляхом використання власного майна, устаткування, фінансових, людських ресурсів, матеріалів, сировини тощо, діяти для досягнення спільної мети, а саме: забезпечення стабільно високого продуктивного виробництва цукрових буряків та досягнення максимально можливих прибутків. Крім того, відповідач (виробник) зобов’язався передати позивачу  цукровий буряк, а позивач, в свою чергу, зобов’язався прийняти товар та оплатити його вартість на умовах передбачених договором.

Згідно п.2.10 Договору, завод має право провести попередню оплату товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виробника.

На виконання вказаних умов договору, позивач, в якості передплати за цукровий буряк  перерахував відповідачу 30000,0 грн. по пл. дорученню №549 від 10.04.2006р.

Відповідно до п.2.11 Договору для досягнення мети договору, позивач вправі здійснити поставку товарно-матеріальних цінностей необхідних виробнику для вирощування цукрових буряків (насіння, масивно-мастильні матеріалів, засобів захисту рослин, мінеральних добрив та інше). Найменування, кількість, ціна зазначених  товарно-матеріальних цінностей визначається сторонами додатково, та вказується в накладних на їх відпуск. Поставка товарно-матеріальних цінностей виробнику здійснюється на умовах товарного кредиту.

Згідно п.2.12 Договору, за користування товарним кредитом виробник сплачує заводу 24% річних від вартості отриманих, але не оплачених товарно-матеріальних цінностей. Проценти нараховуються і підлягають сплаті з наступного дня після фактичної передачі товарно-матеріальних цінностей і до повної їх оплати або проведення зарахування зустрічних однорідних вимог за заявою однієї із сторін.

Позивачем було здійснено поставку дизпалива на загальну суму 46995,5 грн. (по пл.. дорученнях №35 від 31.03.2006р., №122 від 06.04.2006р., №211 від 19.04.2006р., №234 від 24.04.2006р., 310 від 04.05.2006р.) та мінеральних добрив на загальну суму 80384,78 грн. (по пл.. дорученнях №56, №91, №189 від 15.04.2006р., №251 від 26.04.2006р.). Всього вартість поставлених відповідачу товарно-матеріальних цінностей склала 127380,28 грн.

Згідно пп.2.4, 3.1 Договору відповідач зобов’язався передати у власність позивача 1200 тон цукрового буряку в заліковій вазі, за ціною 195,0 грн. (при базисній цукристості 16%), в строк до 01.11.2006р., на умовах франко-бурякове поле виробника.

Відповідач свої зобов’язання по договору виконав не в повному обсязі, на виконання умов договору ним було поставлено позивачу 726,314 тонн цукрового буряку, що підтверджується накладною №16/10 від 16.10.2006р.

Відповідно до п.3.2 Договору, у разі відхилення рівня цукристості товару від базисного, визначена сторонами ціна корегується у відповідності до коефіцієнтів, передбачених Постановою Кабінету Міністрів України №868 від 02.06.2000р.

Враховуючи наявність відхилення рівня цукристості переданого відповідачем буряку від базисного, сторонами було визначено його вартість у сумі 139990,43 грн.

Відповідно до п.3.4 Договору, виробник зобов’язався оплатити товарно-матеріальні цінності, отримані на умовах товарного кредиту, а також  проценти за користування товарним кредитом не пізніше 20.11.2006р. шляхом перерахування грошових коштів на рахунок позивача або шляхом зарахування зустрічних вимог за заявою однієї з сторін.

Після поставки відповідачем цукрового буряку його заборгованість перед позивачем за поставлені на умовах товарного кредиту товарно-матеріальні цінності склала  17389,85 грн. (30000,0 грн. + 127380,28 грн. - 139990,43 грн.).

01.02.2007р. позивач направив на адресу відповідача заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, в якій зазначив, що з врахування взаємних поставок товару та перерахування грошових коштів, станом на 21.01.2007р. заборгованість відповідача становить 46996,4 грн., з яких 17389,85 грн. заборгованість за поставлені товарно-матеріальні цінності та 29606,55 грн. відсотків за користування товарним кредитом.

Оскільки відповідач, в порушення умов договору та приписів чинного законодавства  за отримані товарно-матеріальні цінності розрахувався не в повному обсязі, позивач просить стягнути з нього 17389,85 грн. боргу за отримані товарно-матеріальні цінності та 29606,55 грн. відсотків за користування товарним кредитом.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення 17389,85 грн. боргу за отримані товарно-матеріальні цінності обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення відсотків за користування товарним кредитом, то суд вважає, що ці вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку процентів за користування товарним кредитом, останнім зроблено нарахування процентів на перераховані відповідачу в якості передплати грошові кошти у сумі 30000,0 грн. (розмір процентів склав 5722,2 грн.).

Згідно з визначенням наданим у п.1.11.2. Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” №334/94-ВР від 28.12.94р. (надалі Закон), товарний кредит –це товари,  які передаються резидентом або нерезидентом у  власність  юридичним  чи  фізичним  особам  на умовах  угоди,  що передбачає відстрочення кінцевого розрахунку на визначений строк та під процент.  Товарний кредит   передбачає  передання  права  власності  на товари (результати робіт,  послуг) покупцю  (замовнику)  у  момент підписання  договору  або  в  момент  фізичного  отримання товарів (робіт,  послуг) таким покупцем (замовником),  незалежно від  часу погашення заборгованості.

Надання у кредит грошових коштів, згідно п.1.11.1. Закону  визначено, як фінансовий кредит. Зазначена операція може здійснюватись банківськими установами, або небанківськими   фінансовими установами з дотриманням правил, визначених Національним банком України та Кабінетом Міністрів України.

У даному випадку, сторони у Договорі передбачили надання виконавцю саме товарного кредиту. Тому, суд вважає безпідставним нарахування позивачем процентів за користування грошовими коштами у сумі 5722,2 грн.

Ти більше, що у платіжному дорученні №549 від 10.04.2006р. про перерахування 30000,0 грн., вказано призначення платежу: “За цукровий буряк згідно рахунку №2 від 10.04.2006р.”.

Тобто вказана суду самим позивачем визначена не як кредит, а як передплата за цукровий буряк, який за умовами договору мав бути поставлений до 20.11.2006р. та був поставлений відповідачем 16.10.2006р., тому нарахування на вказану суму будь-яких процентів, починаючи з 11.04.2006р. по 21.11.2007р. суд також вважає  безпідставним.

За таких обставин, проценти за користування товарним кредитом підлягають стягненню у сумі 23884,35 грн.

На підставі п.4.4 Договору, позивачем нарахована пеня за несплату вартості отриманих товарно-матеріальних цінностей та процентів за користування товарним кредитом у сумі 5695,62 грн., за період з 21.11.2006р. по 21.01.2007р. (66 днів).

Суд вважає, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню частково, виходячи з тих підстав, що перераховані відповідачу 30000,0 грн., по-перше,  не можуть вважатись товарним кредитом, а по-друге, 16.10.2006р. зазначений борг було погашено поставкою цукрового буряку, тому нарахування та стягнення з цієї суми пені суд вважає безпідставним.

Розмір пені уточнено судом та визначено у сумі 4765,02 грн., які підлягають стягненню.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Керуючись ст.ст.44,49,82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.    Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Світанок”, 55233, Миколаївська обл., Первомайський р-н, с.Кам’яна Балка, вул.Центральна,15 (р/р 260058389 в МОД АППБ “Аваль”, МФО 326182, ) на користь АТВТ «Гілея», 55204, Миколаївська обл., м.Первомайськ, вул.Бульвар Миру, 4 (р/р 0233 в ТОВ “Укрпромбанк” м.Київ, МФО 321228, ) 17389,85 грн. боргу, 23884,35 грн. процентів за користування товарним кредитом, 4765,02 грн. пені, 469,7 грн. держмита та 105,19 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.    В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

У разі подання  апеляційної скарги, або внесення апеляційного подання рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя

04.06.2007р.