СУД
ПОСТАНОВА

01.02.07р.

Справа № А27/154

За позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до Державної
податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська

про
визнання нечинними податкових повідомлень-рішень

Суддя    В.О.Татарчук

Секретар П.М.Сергієнко

Представники сторін:

від позивача -ОСОБА_1.
пасп. ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_2 дов. від 31.08.06

від відповідача -Гуленко
А.С. дов. від 31.08.06р. № 15226/9/10-016, Овчаренко О.В. дов. від 10.01.07р.
№70/9/10-016

Суть спору:

Суб'єкт підприємницької діяльності
- фізична особа ОСОБА_1 звернувся з позовом до державної податкової інспекції у
Кіровському районі м. Дніпропетровська про визнання нечинними податкових
повідомлень-рішень від 12.05.2006р. НОМЕР_1. та
НОМЕР_2.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що:

-          перевірка проводилася з порушенням
вимог Закону України „Про державну податкову службу в Україні”;

-          акт перевірки не відповідає вимогам
Порядку оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та
позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого
законодавства, затвердженого наказом ДПА України від 10.08.2005р. №327
(п.п.3.1, 4.6, 4.11, 4.12);

-          висновок податкової інспекції про
заниження податкового зобов'язання з ПДВ на 29971грн. у зв'язку з порушенням
пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” є
необгрунтованим, оскільки суми фактичної виручки були зафіксовані у відповідних
реєстрах обліку податкових накладних і враховані при обчисленні податкових
зобов'язань, а вказана норма не містить заборони щодо врахування зобов'язань
згідно з отриманими сумами виручки за відсутності податкових накладних;

-          в діяльності підприємця відсутні і
порушення пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 вказаного Закону у вигляді завищення податкового
кредиту на 39076грн., так як відповідні суми підтверджуються податковими
накладними.

Відповідач проти задоволення
позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що:

-          перевірка діяльності позивача
проводилась у відповідності з вимогами Закону України „Про державну податкову
службу в Україні” з подальшим оформленням акту;

-          в порушення пп.7.2.8 п.7.2 ст.7
Закону України „Про податок на додану вартість” з 28.04.05 по 28.07.05
підприємець не вів окремий облік продажу і придбання товарів (робіт, послуг) в
спеціальних книгах, відповідно до наказу ДПА України від 30.05.1997р. №165 „Про
затвердження форм податкової накладної, книги обліку придбання та книги обліку
продажу товарів (робіт, послуг), порядку їх заповнення”;

-          позивачем не надано до перевірки
інформацію про наявність залишків товарно-матеріальних цінностей станом на
01.04.05, 01.07.05, 01.10.05, 01.01.06 у зв'язку з чим, податковий кредит
підприємця складався і сум податків, нарахованих (сплачених) при придбанні
товарів та послуг подальше використання яких в оподатковуваних операціях
підтверджено первинними документами.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 19.10.2006р. зупинено провадження у справі у
зв'язку з призначенням судово-економічної експертизи та запропоновано сторонам
надати перелік питань, які необхідно поставити на вирішення експерта.

В судовому засіданні 01.02.07
оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників сторін, суд -

встановив:

12.05.2006р. ДПІ у Кіровському
районі м. Дніпропетровська було прийняте податкове повідомлення-рішення
№НОМЕР_1 з визначенням податкового зобов'язання позивача з податку на додану
вартість в сумі 13657,5грн., в тому числі: 9105грн. -основний платіж і
4552,5грн. -штрафні санкції.

Підставою для прийняття вказаного
податкового повідомлення-рішення був акт від 06.05.2006р. “Про результати
планової виїзної документальної перевірки дотримання вимог податкового та
валютного законодавства підприємцем ОСОБА_1. за період з 01.01.2003р. по 31.12.2005р.”.

Перевіркою встановлено, що в
порушення:

- пп.7.2.8 п.7.2 ст.7 Закону
України „Про податок на додану вартість” з 28.04.05 по 28.07.05 ПП ОСОБА_1. не
вів окремий облік продажу і придбання товарів (робіт, послуг) в спеціальних
книгах, відповідно до наказу ДПА України від 30.05.1997р. №165 „Про
затвердження форм податкової накладної, книги обліку придбання та книги обліку
продажу товарів (робіт, послуг), порядку їх заповнення”;

- пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 вказаного
Закону позивачем завищені податкові зобов'язання на 29971грн.;

- пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону
підприємцем завищений податковий кредит на 39076грн.

З урахуванням вказаних порушень
позивачем занижені податкові зобов'язання з ПДВ за період квітня -грудня 2005р.
на 9105грн.

В ході розгляду скарги позивача в
процедурі апеляційного узгодження податкового зобов'язання відповідачем було
прийнято податкове повідомлення-рішення від 30.06.2006р. НОМЕР_2 на таку ж
суму, що і первинне рішення.

Суд вважає за необхідне
задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Аналіз матеріалів справи та чинного
законодавства свідчать про неправомірність висновку податкового органу щодо
порушення позивачем пп.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України „Про податок на
додану вартість” у вигляді завищення податкових зобов'язань 29971грн.

Суд погоджується з твердженням
позивача про те, що податкові зобов'язання продавця виникають незалежно від
виписування останнім податкових накладних.

Так, відповідно до пп.7.3.1 п.7.3
ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” датою виникнення податкових
зобов'язань з поставки товарів (робіт, послуг)
вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого
відбувається будь-яка з  подій, що
сталася раніше:

або дата зарахування коштів від
покупця (замовника) на банківський рахунок
платника податку як оплата товарів (робіт, послуг), що підлягають
поставці, а в разі поставки товарів (робіт, послуг) за готівкові грошові кошти
- дата їх оприбуткування в касі платника
податку, а при відсутності такої - дата інкасації готівкових коштів у
банківській установі, що обслуговує платника податку;

або дата відвантаження товарів, а
для робіт (послуг) -дата оформлення документа,
що засвідчує факт виконання робіт (послуг) платником податку.

Таким чином, позивач цілком
правомірно формував свої податкові зобов'язання з урахуванням першої події -дат
отримання коштів від покупців.

Відповідність обсягів реалізації ПП
ОСОБА_1. товарно-матеріальних цінностей (згідно з реєстром виданих податкових
накладних, знаходиться в матеріалах справи) сумам податкових зобов'язань,
вказаних в податкових деклараціях серпня-грудня 2005 року підтверджується і
висновком судово-економічної експертизи №НОМЕР_3.

При цьому суд враховує, що
зменшення ДПІ у Кіровському районі м. Дніпропетровська суми податкових
зобов'язань позивача з ПДВ на 29971грн. вплинуло на загальну суму нарахувань
податкових зобов'язань за спірними рішеннями.

При зменшенні податкового кредиту
позивача на 39076грн. податкова інспекція керувалася тим, що позивачем не
надані дані про залишки товарно-матеріальних цінностей станом на 01.04.05,
01.07.05, 01.10.05, 01.01.06, а тому відсутні докази подальшого використання
приватним підприємцем придбаних товарів і послуг в оподатковуваних операціях у
межах господарської діяльності.

На думку суду таке твердження є
неправомірним.

Так, відповідно до пп.7.4.1 п.7.4
ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість”  податковий кредит звітного періоду
складається із сум податків, нарахованих
(сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1
статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у
зв'язку з:

придбанням або виготовленням
товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з  метою їх подальшого використання в
оподатковуваних операціях у межах господарської
діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом,   спорудженням) основних фондів (основних  засобів, у тому числі інших необоротних
матеріальних активів та незавершених капітальних  інвестицій в необоротні капітальні активи), у
тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або
поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій  у межах господарської діяльності платника
податку.

Право на нарахування податкового
кредиту виникає незалежно від того, чи такі
товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в
оподатковуваних операціях    у межах
господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду,  а також від того, чи здійснював платник
податку оподатковувані операції протягом такого   звітного податкового періоду.

Задекларована позивачем у 2005 року
сума податкового кредиту підтверджується наявними в матеріалах справи копіями
видаткових накладних, податкових накладних, актів виконаних робіт, книги обліку
придбання товарів, реєстру отриманих податкових накладних.

Згідно з висновком
судово-економічної експертизи Дніпропетровського науково-дослідного інституту
судових експертиз №НОМЕР_3 експертом документально не підтверджено заниження ПП
ОСОБА_1. податкових зобов'язань з ПДВ за період квітня-грудня 2005 року на
9105грн.

Наведене дозволяє стверджувати про
правомірність формування позивачем спірної суми податкового кредиту у 2005 році
(39076грн.).

В порушення ч.2 ст.71 Кодексу
адміністративного судочинства України відповідачем не доведений факт
використання позивачем товарів та послуг не в оподатковуваних операціях або за
межами господарської діяльності підприємця.

До того ж є досить сумнівною
можливість виключення сум ПДВ з податкового кредиту платника податків за відсутності
даних про залишки товарно-матеріальних цінностей.

Суд вважає безпідставними
заперечення податкової інспекції проти висновку експерта, так як викладені у
вказаному висновку положення є цілком достатніми, підтверджуються матеріалами
справи і підлягають врахуванню при вирішенні спору.

Викладені обставини свідчать про
необхідність задоволення позову.

В той же час суд не приймає
посилання позивача на порушення податковою інспекцією порядку проведення
перевірки, оформлення акту перевірки, оскільки такі порушення навіть в разі їх
наявності не є підставою для визнання нечинними спірних податкових
повідомлень-рішень.

Керуючись ст.ст. 94, 162, 163
Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

постановив:

Позов задовольнити.

Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення
державної податкової інспекції у Кіровському районі м. Дніпропетровська
№НОМЕР_1 від 12.05.2006р., НОМЕР_2 від 30.06.2006р.

Стягнути з державного бюджету на
користь суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2)
3грн.40коп. витрат по сплаті судового збору.

Постанова набирає законної сили
згідно ст.254 КАС України та може бути оскаржена в порядку та строки, визначені
ст.186 КАС України.

Суддя
В.О.Татарчук

Дата
підписання постанови, оформленої у відповідності до ст.163 КАС України
-05.02.2007