ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2007 р.
№ 22/19-07

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

В. Овечкін  –головуючого,

Є. Чернов
В. Цвігун

за участю представників:

ВАТ"Міттал Стіл Кривий Ріг"
Федько В.С. –(дор. № 85-25юр від 02.01.2007)

ВАТ"МК"Азовсталь"
Старіков А.В. –(дор. № 09-18/1129 від 25.12.2006)

розглянувши  касаційну скаргу
ВАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь"

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21 березня 2007 року

у справі
№ 22/19-07 господарського суду Дніпропетровської області

за позовом
ВАТ "Міттал Стіл Кривий Ріг"

до
Державного підприємства "Придніпровська залізниця"
ВАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь"

про
стягнення 37684, 92 грн.

В С Т А Н О В И           В:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2006 (суддя: Л.Пуппо) позовні вимоги про стягнення недостачі підкладок Д-65 задоволено, заявлену суму недостачі стягнуто з ВАТ "Металургійний комбінат "Азовсталь". В позові до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" відмовлено.

Рішення суду мотивовано приписами ст. 1166 ЦК України відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала та тими обставинами, що другим відповідачем невірно визначено масу вантажу у накладній, тоді як позивачем оплачено вантаж, який однак не надійшов в повному обсязі.

Щодо вимог до перевізника, який є першим відповідачем, то в них належить відмовити на підставі п. "а" ст. 111 Статуту залізниць України, оскільки вантаж на адресу позивача надійшов у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, при відсутності ознак втрати вантажу під час перевезення.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.03.2007 (судді: О.Лисенко, О.Виноградник, О.Джихур) рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін з аналогічних мотивів та підстав.

Позивач просить в касаційній скарзі рішення та апеляційну постанову скасувати з підстав порушення господарськими судами норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує на те, що суди не надали належної правової оцінки комерційному акту, що на думку скаржника складений в порушення вимог    п. 22 Правил видачі вантажу, що також є порушенням ст.ст. 52, 129 Статуту залізниць України, судом не застосовано норми законодавства, що регулюють відносини договору перевезення, не взято до уваги договір між залізницею та отримувачем вантажу (позивачем) на перевезення, на підставі якого повинна була здійснюватися перевірка маси вантажу та який є основним документом згідно якого повинен складатися комерційний акт.

Вищий господарський суд України у відкритому судовому засіданні дослідив матеріали справи, доводи касаційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено господарськими судами по залізничній накладній       № 48294448 ВАТ "Азовсталь" відвантажило на адресу позивача товар –підкладки Д-65.

Згідно відмітки у накладній вантаж видано з перевіркою, внаслідок якої виявлений факт невідповідності маси вантажу проти зазначеної відправником в накладній в кількості 11150 кг та зазначено про складення комерційного акту № 022444/519 від 23.06.2006.

Згідно даних комерційного акту вагон у якому прибув вантаж в технічному відношенні справний, ознак втрати та викрадення вантажу не виявлено, навантаження рівномірне, вантаж не марковано.

Згідно  ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної  відповідальності залізниці  вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються  комерційними актами або актами загальної форми, які  складають  станції  залізниць.

Згідно цієї ж статті комерційний акт складається для засвідчення невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

За приписами ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з  моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало.

Відповідно до ст.111 Статуту залізниць України залізниця звільняється від відповідальності за нестачу вантажу, якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати під час перевезення.

Висновки  суду  як першої  так і  апеляційної  інстанцій про відсутність підстав покладення відповідальності на залізницю за даних обставин відсутні.

За змістом ст.37 Статуту залізниць України, у накладній зазначається маса вантажу, яка визначається відправником. При цьому, відповідно до ст.24 Статуту залізниць України, саме вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених у накладній.

Як встановлено матеріалами справи внаслідок невірного визначення вантажовідправником маси вантажу у накладній позивачу заподіяно шкоди.

При цьому, судами вірно встановлено, що підлягає відшкодуванню шкода, розмір якої складається з вартості вантажу, який фактично не надійшов, однак, оплачений позивачем.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної та першої інстанцій не спростовують і не можуть бути підставою для скасування законних рішення та апеляційної постанови.

Виходячи з викладеного, керуючись  ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111  ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 21.03.2007 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 23.01.2006 у справі № 22/19-07 господарського суду Дніпропетровської області залишити без змін, а касаційну скаргу –без задоволення.

Головуючий                                                                                             В. Овечкін

судді                                                                                                         Є. Чернов

В. Цвігун