ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.04.07р.

Справа № 10/105-07

За позовом  Комунального житлового підприємства №22 ,м. Кривий Ріг

до  Громадської організації "Тернівське козацтво" , м. Кривий Ріг

Третя особа  на стороні Позивача, яка не заявляє  самостійних вимог на предмет спору - Управління Житлово-комунального господарства  виконкому Криворізької міської ради , м. Кривий Ріг

про визнання факту встановлення об'єкту невстановленого зразку незаконним

Суддя  Кощеєв І.М.

Представники:

Від позивача: Лєвєнцов Д.С. (дов.№ 221 від 02.03.07р.)

Від відповідача: не з"явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Дніпропетровської області  з  позовом до Відповідача і згідно остаеьоного уточнення просить суд : визнати незаконним встановлення об”єкту невстановленого зразку у вигляді багатотонного гранітного кубу зі зруйнованим хрестом посередині; зобов”язати громадську організацію "Тернівське козацтво" демонтувати об”єкт невстановленого зразку та привести територію, на якій він був розташований, до первісного вигляду.

Підстави з якими Позивача пов”язує свої позовні вимоги - громадська організація "Тернівське козацтво" самовільно встановила об”єкт невстановленого зразку у вигляді багатотонного гранітного кубу з хрестом посередині, тим самим суттєво порушивши рішення Криворізької міської ради від 26.12.2001 р. № 776 „Про порядок встановлення меморіальних дошок, пам”ятників у м. Кривому розі”. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на ст. 73 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, яка передбачає, що акти рад, прийняті у межах наданих їм повноважень є обов”язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади та підприємствами.

Представники Відповідача та Третьої особи в судове засідання не з'явилися, витребуваних судом документів не надали. Відповідач та Третя особа був належним чином повідомлені про час і місце проведення судового засідання.

Господарський суд розглядає справу за наявними в ній документами.

За згодою представника Позивача у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення  представників сторін, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до Статуту Комунального житлового підприємства № 22   метою діяльності підприємства є : забезпечення надійної експлуатації, ремонту та збереження житлових і не житлових приміщень, їх інженерних систем, обладнання та благоустрою території; реалізація на практиці житлової політики держави, рішень Криворізької міської ради, її виконкому, а також наказів Управління Житлово-комунального господарства  виконкому Криворізької міської ради ( п. 2.2. ).

Згідно з розділом 3 Статуту, підприємство має право укладати договора, розпоряджатися основними засобами, вступати в союзи, одержувати кредити, здійснювати послуги.

Таким чином, Статут підприємства не містить положень, які б надавили Комунальному житлового підприємства № 22   право на звернення до суду на захист цивільного права Криворізької міської ради у разі порушення її рішення.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна  особа  має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з приписами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення.

Позивач звернувся до господарського суду із вимогою про зобов”язання громадську організацію "Тернівське козацтво" демонтувати об”єкт невстановленого зразку та привести територію, на якій він був розташований, до первісного вигляду.

За змістом ст. 1 ГПК України юридичні особи мають право звернутися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Ст. 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.  Докази    подаються    сторонами    та    іншими   учасниками судового процесу.

Отже, звернення до суду має бути пов’язане із необхідністю захисту порушених або оспорюваних прав чи охоронюваних законом інтересів позивача і, відповідно, задоволення позовних вимог можливе у разі, якщо суд встановить порушення прав чи охоронюваних законом інтересів позивача у справі.

Позивачем  не доведені  ті  обставини,  на  які  Комунальне житлове підприємство № 22 посилалося як на підставу своїх вимог - порушення законних прав Позивача щодо встановлення Відповідачем об”єкту невстановленого зразку у вигляді багатотонного гранітного кубу із хрестом посередині.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Перелік справ, підвідомчих господарським судам визначений ст. 12  ГПК України, разом з тим, наведений перелік не є вичерпним, оскільки в силу п. 1 вказаної норми, господарським судам підвідомчі також справи у спорах, що виникають з інших  підстав, ніж ті, що визначені у даному пункті.

При цьому, за змістом вказаної норми, господарському суду  підвідомчі саме справи у спорах, перелік яких не є виключним.

Позивач фактично звернувся до суду з вимогою встановити незаконним факт встановлення об”єкту невстановленого зразку у вигляді багатотонного гранітного кубу зі зруйнованим хрестом посередині, що виходить за межі повноважень господарських судів, тому що розглядаючи таку вимогу, суд не здійснює захисту прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських правовідносин.

Вимога про встановлення фактів не може бути самостійним предметом розгляду в господарському суді, оскільки до повноважень останнього не належить встановлення  фактів, що мають юридичне значення, на відміну від судів загальної юрисдикції, які розглядають справи, порушені за безспірними заявами про встановлення фактів, які мають юридичне значення, в окремому провадженні. Господарські суди порушують провадження у справах за позовами, в основі яких правова вимога –спір про право, що виникає з матеріальних правовідносин.

Разом з тим, господарські суди можуть встановлювати наявність чи відсутність певних фактів, здійснюючи розгляд спорів про право цивільне. Його встановлення є елементом оцінки фактичних обставин справи та обґрунтованість вимог.

Враховуючи наведене і приймаючи до уваги те, що Позивачем не передано на вирішення господарського суду спору про цивільне право, господарський суд вважає, що вказані вимоги Позивача також не підлягають задоволенню.

Вищезазначені загальні положення знайшли свої відображення і у постанові Судової палати у господарських справах Верховного Суду України від 14.01.2002 р.

За таких обставин, господарський суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог Позивача.

Згідно вищевикладеного, керуючись ст. ст.  44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог Позивача– відмовити.

Суддя

І.М. Кощеєв

(  рішення оформлене відповідно до ст. 84 ГПК України 12.04.2007 р. )