ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

26 квітня 2007 р.

№ 39/421-06

Вищий
господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді:
суддів:

Добролюбової Т.В., Гоголь Т.Г.,
Продаєвич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні

касаційну скаргу

Селянського фермерського
господарства "Роза", с. Саївка, П'ятихатський р-н.,
Дніпропетровська обл.

на рішення

господарського суду
Дніпропетровської області від 30.10.2006

у справі

№ 39/421-06

за позовом

Фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1, м. П'ятихатки, Дніпропетровська обл.

до

Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1

про

визнання права власності та
зобов'язання усунути перешкоди в користуванні майном шляхом звільнення
приміщення

за участю представників сторін:

від скаржника:

Залужна Н.І. за дов. від
20.04.2007

від позивача:

не з'явилися

від відповідача:

не з'явилися

Відповідно до статті 1114
Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу
належним чином повідомлені про час і місце засідання суду (ухвала Вищого
господарського суду України від 03.04.2007, надіслана сторонам у справі
-03.04.2007року).

За правилами статті 77
Господарського процесуального кодексу України розгляд касаційної скарги ухвалою
від 19.04.2007 було відкладено на 26.04.2007 року.

Сторони у справі додатково було
повідомлені про час і місце засідання суду телеграмами від 17.04.2007 та від
21.04.2007 року.

Доповідач:
Продаєвич Л.В.

У судове засідання 26.04.2007
з'явився представник скаржника, представники позивача і відповідача у справі не
скористалися наданим їм статею 22 Господарського процесуального кодексу України
правом на участь у судовому засіданні касаційної інстанції, проте телеграмами
повідомили про неможливість з'явлення до суду.

Відповідно до статті 1115
Господарського процесуального кодексу України касаційний перегляд прийнятого у
цій справі рішення здійснюється без участі представників позивача і
відповідача, явка яких у засідання суду касаційної інстанції не була визнана
обов'язковою.

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2006 року Фізична особа
-підприємець ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Дніпропетровської
області з позовом до Фізичної особи -підприємця ОСОБА_2 про визнання права
власності на приміщення кормоцеху з підвальними приміщеннями, які розташовані
АДРЕСА_1 та про зобов'язання відповідача усунути перешкоди у користуванні
вказаним майном.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
спірне майно придбане позивачем на підставі договору купівлі -продажу від
11.08.2005, відповідач відмовився від укладання договору оренди та відповідно
від звільнення цього приміщення, посилаючись на те, що позивач не є власником
нерухомого майна.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 30.10.2006 (суддя: Ліпинський О.В.) -позов
задоволено, визнано за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 право власності на
приміщення кормоцеху з підвальними приміщеннями, які розташовані АДРЕСА_1.

Зобов'язано Фізичну
особу-підприємця ОСОБА_2 усунути перешкоди в користуванні Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_1 приміщенням кормоцеху з підвальними приміщеннями,
які розташовані АДРЕСА_1 шляхом звільнення даного приміщення від своїх речей.

З Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
на користь Фізичної особи-підприємцем ОСОБА_1 стягнуті відповідні судові
витрати.

Судове рішення вмотивоване тим, що
за позивачем згідно витягу про реєстрацію права власності Дніпропетровського
обласного комунального підприємства "П'ятихатське бюро технічної
інвентаризації" значиться спірний об'єкт нерухомого майна на праві
власності; підприємець відповідно до приписів статей 387, 392 Цивільного
кодексу України має право витребувати майно від особи, яка незаконно його
утримує, а також пред'явити позов про визнання його права власності у разі,
якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Судом встановлено, що відповідач
знаходиться у спірному приміщенні без належних правових підстав.

Не погоджуючись з прийнятим судовим
рішенням, Селянське фермерське господарство "Роза" в порядку статті
107 Господарського процесуального кодексу України звернулося до Вищого
господарського суду України із касаційною скаргою, в якій ставить питання про
скасування судового акта з припиненням провадження у справі.

Скарга мотивована тим, що
господарство є власником зерносховища з підвалом, яке побудоване у 1956 році і
було придбано ним за договором купівлі -продажу від 25.10.2002 року але "у
зв'язку з відсутністю технічної документації на зазначене майно договір не був
посвідчений нотаріально.  Згодом, з
невідомих причин вказане приміщення було продано з прилюдних торгів ОСОБА_3,
який 10.08.2005 продав зазначене майно ОСОБА_4, а остання 11.08.2005 продала
його ОСОБА_1"

Скаржник зазначає, що спірне майно
обтяжене забороною його відчуження, яка накладена 16.08.2005 ухвалою
П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області; у цьому суді
розглядається спір про визнання недійсною процедури прилюдних торгів, до участі
у цій справі залучені фізичні особи - ОСОБА_4, ОСОБА_1, отже на момент
звернення до суду з даним позовом остання знала, що нерухоме майно є предметом
спору у цивільній справі, а відтак ввела в оману суд, не надавши судові
достовірної інформації щодо предмету спору.

За викладених обставин,
господарство наполягає на скасуванні рішення, яке безпосередньо зачіпає його
права на спірне майно.

Крім того, скаржник зазначає, що
стороною у договорі купівлі -продажу від 11.08.2005 виступала фізична особа
ОСОБА_1, яка набула статус суб'єкта підприємницької діяльності значно пізніше.

Від фізичної особи -підприємця
ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому остання просить рішення господарського
суду Дніпропетровської області вважати таким, що не стосується прав та
обов'язків СФГ "Роза" та відповідно не приймати до розгляду касаційну
скаргу, наполягає на тому, що фермерське господарство не є стороною по даній
справі; укладений договір купівлі -продажу нерухомого майна від 11.08.2005 є
чинним, договір не розірвано та не визнано недійсним; посилається на постанову
Вищого господарського суду України у справі № 39/272 та вважає себе належним
власником майна.

Судова колегія, розглянувши наявні
матеріали справи, вислухавши пояснення представника скаржника, перевіривши
правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права
дійшла висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення
касаційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 107
Господарського процесуального кодексу України, касаційну скаргу мають право
подати також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв
рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов'язків.

СФГ "Роза" оскаржує
судове рішення у даній справі  саме як
така особа. Скаржник до участі у справі не залучався, що унеможливило захист
ним своїх прав та інтересів.

В результаті розгляду даного
господарського спору, судом прийнято
рішення, що стосується прав та обов'язків особи, яка не була залучена до
участі у справі, а саме - СФГ "Роза". Це обумовлено тими обставинами,
що предметом даного господарського спору є визнання права власності на
приміщення кормоцеху з підвальними приміщеннями, які розташовані АДРЕСА_1, а
судом не враховано, що на момент розгляду справи у П'ятихатському районному
суді Дніпропетровської області розглядається і вирішується спір про право у
правовідносинах, учасником яких є скаржник.

Зокрема, ухвалою П'ятихатського
районного суду Дніпропетровської області від 16.08.2005 прийнято позовну заяву
ТОВ "Саксагань" до ВДВС П'ятихатського районного управління юстиції
Дніпропетровської області, Дніпропетровської філії ТОВ "Мультимедіа
СОФТ", Жидко Сергія Васильовича, третьої особи СФГ "Роза" про
визнання незаконними дій державного виконавця відділу державної виконавчої
служби, пов'язаних з реалізацією майна боржника, визнання недійсними процедури
та результатів проведення прилюдних торгів, свідоцтва про право власності на
придбане арештоване нерухоме майно до провадження.

Ухвалою П'ятихатського районного
суду Дніпропетровської області від 19.02.2007, позовна заява СФГ
"Роза" до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_1, третьої особи ТОВ Агрофірми
"Саксагань", ВДВС П'ятихатського районного управління юстиції
Дніпропетровської області, обласного комунального підприємства "П'ятихатське
бюро технічної інвентаризації", П'ятихатської державної нотаріальної
контори Дніпропетровської області про захист права власності, визнання
недійсними договорів купівлі -продажу та витребування майна з чужого
незаконного володіння прийнята до провадження та об'єднана з первісною зустрічною
позовною заявою ОСОБА_1 до СТОВ "Саксагань", ВДВС П'ятихатського
районного управління юстиції Дніпропетровської області, Дніпропетровської філії
ТОВ "Мультемедіа СОФТ", ОСОБА_3, СФГ "Роза" про визнання
права власності на приміщення кормоцеху з підвальним приміщенням та визнання
недійсним договору купівлі -продажу приміщення зерносховища, укладеного
25.10.2002 року. Розгляд зазначених заяв призначений на 05.03.2007року.

Із пояснення представника скаржника
випливає, що розгляд цивільної справи триває.

А відтак, на момент прийняття
оскаржуваного рішення у даній справі питання права власності на нерухоме майно
-приміщення кормоцеху є предметом спору у цивільній справі за участю сторін
даного господарського спору.

Відповідно до вимог пункту 3 статті
1119 та пункту 3 частини 2 статті 11110 Господарського
процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду
касаційної скарги має право скасувати рішення суду першої інстанції і передати
справу на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення, що стосується прав і
обов'язків осіб, які не були залучені до участі у справі. Вищенаведені
обставини свідчать про наявність підстав для застосування Вищим господарським
судом України згаданих статей до спірних правовідносин.

При цьому, судова колегія враховує,
що згідно з частиною 2 статті 11110 Господарського процесуального
кодексу України викладені вище обставини є в будь-якому випадку достатньою
окремою підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного
господарського суду та подальшого нового розгляду справи судом першої
інстанції.

Приписами статті 27 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що треті особи, які не заявляють
самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні
позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення
з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї із
сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін,
прокурора або з ініціативи господарського суду. Метою участі таких осіб у
справі є, зокрема, відстоювання власних інтересів на які може вплинути рішення,
прийняте у справі.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у пункті 1 Постанови від 29.12.1976 № 11
"Про судове рішення" (із змінами, внесеними згідно з Постановами
Пленуму Верховного Суду України від 24.04.1981 №4, від 25.12.1992 №13, від
25.05.1998 №15), рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
процесуального законодавства і всебічно перевіривши всі обставини справи,
вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають
застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності-на підставі закону, що
регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства
України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини,
що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених
обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності,
підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні.

З огляду на зазначене, рішення
господарського суду Дніпропетровської області визнати законним не можна,
останнє підлягає скасуванню, а справа -передачі на новий розгляд, при якому
господарському суду необхідно врахувати наведене, виконати всі процесуальні
дії, передбачені Господарським процесуальним кодексом України, встановити
дійсні  обставини справи, дати їм належну
правову оцінку та постановити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, 1119-11112 Господарського процесуального
кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду
Дніпропетровської області від 30.10.2006 у справі № 39/421-06-скасувати.

Справу передати на новий розгляд до
господарського суду Дніпропетровської області.

Касаційну скаргу Селянського
фермерського господарства "Роза" - задовольнити частково.

Головуючий, суддя

Т. Добролюбова

Суддя

Т. Гоголь

Суддя

Л. Продаєвич