ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"19" квітня 2007 р.

11:04

Справа №  6/185/07

м. Миколаїв

19.04.2007р. 11 год. 04 хв. м. Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська,
22.каб. № 921

Господарський суд Миколаївської
області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко О.О.

За позовом:        Вознесенського міжрайонного прокурора в
інтересах держави в особі Вознесенської об'єднаної державної податкової
інспекції, Миколаївська область, м. Вознесенськ, пр. Братів Іпатових, 6.

До відповідача:            Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від
позивача:             представник не
з'явився.

Від
відповідача:           представник не
з'явився

У судовому засіданні приймає участь
прокурор Круш Т.О.

Предмет спору:
стягнення податкової заборгованості в сумі 1598,54 грн.

Відповідач відзив на позов не
представив, представник у судове засідання не з'явився.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, суд -

в с т а н о в
и в:

Відповідач  зареєстрований Вознесенським міськвиконкомом
за НОМЕР_1 21.08.2001 року як суб'єкт підприємницької діяльності -фізична
особа, про що свідчить копія свідоцтва.

Відповідно до ст. 2 Указу
Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб'єктів малого підприємництва” від 03.07.1998 р. відповідач є платником
єдиного податку, що підтверджується заявою про право застосування спрощеної
системи оподаткування, обліку та звітності на 2005 рік, та займається наданням
послуг з обробки землі та  ремонту
тракторної техніки.

Рішенням Вознесенської міської ради
НОМЕР_2 від 29.12.2004 року ставка єдиного податку для суб'єктів
підприємницької діяльності - фізичних осіб, які займаються ремонтом та
обслуговуванням автотранспорту, становить 200,00 грн. щомісяця.

Відповідач, в порушення п.6 ст. 2
Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва” від 03.07.1998 р., за період з
квітня по листопад 2005 року не сплачував єдиний податок, в результаті чого
утворилась заборгованість, розмір якої складає 1598,54 грн. Так  за вказаний період відповідач повинен був
сплатити 1600,00 грн. Проте оскільки за ним рахувалась переплата в сумі 1,46
грн., розмір несплаченого боргу склав 1598,54 грн.

Відповідно до п. 11 ст. 11 Закону
України «Про державну податкову службу»від 04.12.1990 року № 509-XII Державні
податкові інспекції мають право застосовувати
до  платників податків фінансові
(штрафні) санкції,  стягувати до бюджетів
та державних цільових фондів  суми
недоїмки,  пені  у
випадках,  порядку  та розмірах,
встановлених законами  України.
Фінансові (штрафні) санкції, суми пені сплачуються платниками податків
добровільно або стягуються у судовому порядку.

Враховуючи, що суми податкового
зобов'язання, що є предметом судового розгляду, є узгодженими у розумінні
Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед
бюджетами та державними цільовими фондами”, та станом на день розгляду справи
заборгованість залишилась несплаченою, позовні вимоги обґрунтовані та
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 87, 94, 158-163 Кодексу Адміністративного судочинства України, - суд

ПОСТАНОВИ В :

1.  Позов задовольнити.

2. Стягнути з суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1, код НОМЕР_3, на
користь Державного бюджету податковий борг в сумі  1598,54 грн.

Постанова  або
ухвала суду першої інстанції,  якщо інше
не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова
або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього
строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд  першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга,
подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без
розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не
знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя