ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

15.05.07                                                                                           Справа  № 1/86-92

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії :

Головуючого–судді -    Юркевича М.В.

Суддів                             Городечна М.І.

Кузь В.Л.

Розглянув апеляційну скаргу ТОВ «ВЕСТ-МОЛ»м. Луцьк

на рішення господарського  суду Волинської області від 30.12.2005 року

у справі № 1/86-92

за позовом: ЗАТ “ПОЛІМЕР»смт. Локачі

та  ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»в особі Волинської обласної дирекції м. Луцьк

до відповідача-1: ТОВ «МП «Полімер»смт. Локачі

до відповідача-2 : ТОВ «ВЕСТ-МОЛ»м. Луцьк

про визнання недійсним договору

З участю представників :

Від позивача-1 –Костюкевич-ліквідатор

Від позивача-2 –Голошва-нач. ю/в

Від відповідача-1 –не з’явився

Від відповідача-2 –не з’явився

Права та обов’язки сторін передбачені ст. ст. 22, 28 ГПК України роз’яснено, заяви про відвід суддів не поступали, клопотання про фіксацію судового процесу не надходили.

Рішенням господарського суду Волинської області від 30.12.2005 року у справі № 1/86-92 задоволено позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль»в особі Волинської обласної дирекції м. Луцьк та ЗАТ «Полімер»в особі ліквідатора Костюкевича І.М. до ТОВ «МП Полімер»смт. Локачі та ТОВ «Вест-Мол»м. Луцьк про визнання недійсним укладеного між відповідачами договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 12.08.04 р. №746, а саме цеху по виробництву карбіду кальцію загальною площею 1651,4 кв.м.-А1, що знаходиться за адресою: Волинська область, Локачинський район, с. Шельфів, вул. Кар’єрна,1.

ТОВ «Вест-Мол»не погоджується з даним рішенням,  просить переглянути його в порядку апеляційного провадження , скасувати, прийняти нове рішення, яким в позові відмовити з огляду на наступні обставини і підстави:

- Відповідно до ст. 1 ГПК України особа, звертаючись до суду, повинна довести, крім іншого, наявність об’єктивного матеріального права, на захист якого подано позов. В ході проведених судом першої інстанції судових засідань ЗАТ «Полімер»не довело, що заставлене майно придбано ним в порядку ст. 25 Закону України «Про власність»;

- Суду першої інстанції відповідачем було надано рішення Шельвівської сільської ради від 16.09.2004 року № 16/1, яким скасовано рішення виконкому цієї ж ради № 11 від 16.05.2002 року «Про оформлення права власності на карбідний цех за ЗАТ «Полімер». Представники позивачів  не змогли надати суду жодного правовстановлюючого документа, який би підтверджував набуття ЗАТ «Полімер» права власності на спірний об’єкт. Таким чином, суд першої інстанції при винесенні оскарженого рішення не з’ясував належність спірного майна ЗАТ «Полімер»на праві власності і відповідно не встановив його право на захист майнових прав у суді;

- В мотивувальній частині оскарженого рішення судом першої інстанції зазначив, що рішенням господарського суду Волинської області від 11.10.2005 року та рішенням Локачинського районного суду Волинської області спростовані доводи про належність ТОВ МП «Полімер»майна, що передано ЗАТ «Полімер»в заставу. Такі доводи суду суперечать змісту даних рішень судів. Зокрема, рішенням Локачинського районного суду від 27.10.2004 року констатовано факт визнання недійсним рішення зборів учасників МП «Полімер»від 19.01.2004 року, яким був прийнятий статут підприємства в новій редакції. Разом з тим, суд не приймав рішення про скасування права власності МП «Полімер»на його майно, в тому числі, на цех по виробництву карбіду. В рішенні господарського суду від 11.10.2005 року по справі № 04/16-92 констатується, що ТОВ МП «Полімер», статут якого скасовано, не довело суду наявність в нього цивільної правоздатності. Але, суд також не приймав рішення про те, що цех по виробництву карбіду не належить попереднику ТОВ МП «Полімер»;

- Зміст договору купівлі-продажу № 746 відповідає вимогам закону, а саме главі 54 ЦК України та ст. 4 Закону України «Про власність». Тобто, ТОВ МП «Полімер»продало власний товар, яким мало право вільно розпоряджатись. Відповідач відповідно до ст. 26 Закону України «Про власність»представив належні докази того, що МП «Полімер»отримав будівлю цеху внаслідок господарської діяльності. Довідка № від 19.07.2004 року Іваничівської державної нотаріальної контори про те, що згідно Єдиного реєстру заборон приміщення карбідного цеху за адресою Волинська область, Локачинський район, с. Шельвів, вул. Кар’єрна,1 під забороною/арештом не перебуває, підтверджує той факт, що власник майна міг вільно ним розпоряджатись;

- Доводи позивача про те, що укладення договору купівлі-продажу приміщення цеху по виробництву карбіду кальцію суперечить ст. 17 Закону України «Про заставу»та ч. 2 ст. 586 ЦК України є хибними, так як ТОВ МП «Полімер»не було стороною договору застави, тобто на нього не поширюються обов’язки заставодавця, що встановлено даними статтями. Таким чином, продавець майна не був зобов’язаний отримувати згоду заставодержателя в особі АППБ «Аваль».

Позивачі проти апеляційної скарги заперечують, оскаржене рішення вважають таким, що ґрунтується на чинному законодавстві, відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи. В задоволені апеляційної скарги просять відмовити, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін з підстав та мотивів викладених у своїх запереченнях на апеляційну скаргу та доповнені до них.

Згідно постанови господарського суду Волинської області від 22.04.2005 року по справі № 1/36-Б ЗАТ «Полімер»визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором ЗАТ «Полімер»призначено Костюкевича Івана Миколайовича. .

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 19.04.2006 року  було зупинено апеляційне провадження в даній справі,  зв’язку з розглядом господарським судом Волинської області справи № 1/7/82-92 за позовом ТОВ «ВЕСТ-МОЛ»та ТОВ «Панхім»до ЗАТ “ПОЛІМЕР»та до АППБ «АВАЛЬ»про встановлення права власності на майно, визнання недійсним договору застави. Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.03.2007 року апеляційне провадження у справі № 1/86-92 поновлено.

Позивачем-2 апеляційному господарському суду була подана заява про те, що протоколом загальних зборів АППБ «Аваль»№ 3б-36 від 21.04.2006 року прийнято рішення про заміну найменування банку на ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». Дані обставини підтверджені документально.

Причини та підстави відкладень розгляду справи викладені в ухвалах Львівського апеляційного господарського суду. Відповідачі явку своїх представників в останнє судове засідання не забезпечили, хоча належним чином були повідомленні про час і місце його проведення, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення ухвали апеляційного господарського суду.

В ході перегляду оскарженого рішення за наявними матеріалами та доказами у справі Львівським апеляційним господарським судом з'ясовано:

12.08.2004 року між ТОВ МП «полімер»та ТОВ «Вест-Моло»укладено договір купівлі-продажу  нежитлового приміщення, згідно умов якого відповідач-1 продає, а відповідач-2 купує нежитлове приміщення цеху по виробництву карбіду кальцію загальною площею 1 651,4 кв.м. –А1, що знаходиться за адресою: Волинська область, Локачинський район, с. Шельвів, вул. Кар’єрна, 1.

Згідно п. 1.3. даного договору нерухоме майно належить ТОВ МП «Полімер»на підставі свідоцтва про право власності, виданого Шельвівською сільською радою 29.06.2004 року на підставі рішення виконкому № 29 від 29.06.2004 року.

30.07.2004 року прокурором Локачинського району Волинської області винесено протест № 852 на рішення виконавчого комітету Шельвівської сільської ради № 586 від 12.12.2003 року, яким скасовано рішення виконавчого комітету цієї ж сільської ради від 15.05.2002 року, що посвідчує право власності ЗАТ «Полімер»на цех по виробництву карбіду та трансформаторну підстанцію в с. Шельвів по вул. Кар’єрна, 1. Даним рішенням (№ 586 від 12.12.2003 року) визнано за МП «Полімер»право власності на нерухоме майно цех по виробництву карбіду та трансформаторну підстанцію.

14.10.2004 року прокурором Локачинського району Волинської області винесено другий протест № 1125 на рішення виконавчого комітету Шельвівської сільської ради № 25 від 29.06.2004 року, яким оформлено право власності той же об’єкт.

Рішенням № 26/1 Шельвівської сільської ради від 08.11.2005 року задоволено протест прокурора Локачинського району та скасовано рішення виконкому сільської ради №25 від 29.06.2004 року «Про оформлення права власності на цех по виробництву карбіду та трансформаторну підстанцію в с. Шельвів по вул. Кар’єрна, 1 за ТОВ МП «Полімер».

Згідно ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 27.10.2004 року по справі № 2-255/2004 р., залишеного в силі ухвалою апеляційного суду Волинської області від 20.01.2005 року, визнано недійсними рішення зборів учасників МП «Полімер»від 19.01.2004 року та статут ТОВ МП «Полімер», тобто тим самим, судом визнано відсутність правових підстав правонаступництва та належність майна МП «Полімер»ТОВ МП «Полімер».

Як вбачається із наявних матеріалів справи, нерухоме майно, а саме цех по виробництву карбіду в с. Шельвів по вул. Кар’єрна, 1, що є предметом договору купівлі-продажу від 12.08.2004 року є також предметом застави згідно договору від 24.05.2002 року, укладеного між АППБ «Аваль»та ЗАТ «Полімер». Згідно п. 1 даного договору застави нерухоме майно (цех по виробництву карбіду в с. Шельвів по вул. Кар’єрна, 1) передається в заставу АППБ «Аваль»для забезпечення зобов’язання, що випливає з кредитного договору № 010/01-478 від 21.05.2002 року. Своє право власності на нерухоме майно цех по виробництву карбіду в с. Шельвів по вул. Кар’єрна, 1 ЗАТ «Полімер»підтвердив свідоцтвом про право власності, видане Виконавчим комітетом Шельвівської сільської ради від 15.05.2002 року.

На виконання умов договору застави 24.05.2002 року державним нотаріусом Локачинської державної нотаріальної контори Волинської області накладено заборону на відчуження цеху по виробництву карбіду в с. Шельвів по вул. Кар’єрна, 1.

20.08.2004 року АППБ «Аваль»листом № 6622 звернувся до відповідача-2 –ТОВ «Вест-Мол»з пропозицією не виконувати вимоги договору купівлі-продажу від 17.08.2004 року, оскільки нерухоме майно, що продається є предметом застави від 24.05.2002 року і на нього накладено заборону на відчуження, зареєстровану у реєстрі під № 22.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що оскаржене рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення. При цьому, судова колегія виходить із наступного:

Згідно ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.03.2007 року по справі № 7/82-92, яка набрала законної сили розглянуто апеляційну скаргу ТОВ «Панхім»на рішення господарського суду Волинської області від 20.09.2006 року за позовом ТОВ «Вест-Мол»та ТОВ «Панхім»до ЗАТ «Полімер»та до АППБ «Аваль»в собі Волинської обласної дирекції про встановлення права власності на майно, а саме цех по виробництву карбіду в с. Шельвів по вул. Кар’єрна, 1. та визнання недійсним договору застави від 24.05.2002 року.

Даною постановою Львівський апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що право власності на незавершене будівництво не може бути визнано за ТОВ МП «Полімер».

Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.  В силу ст. 319 цього ж Кодексу  власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Як вбачається із наявних матеріалів справи, на момент укладення договору застави від 24.05.2002 року між ЗАТ «Полімер»та АППБ «Аваль», цех по виробництву карбіду в с. Шельвів по вул. Кар’єрна, 1 належав на праві власності ЗАТ «Полімер», що підтверджується свідоцтвом про право власності, виданого 17.05.2002 року реєстраційний запис 49, яке в законному порядку не оскаржувалось і на сьогоднішній день є дійсним. А АППБ «Аваль»являється законним заставодержателем спірного об’єкта.

Отже, ТОВ МП «Полімер», не будучи владником майна (цеху по виробництву карбіду кальцію) укладав договір купівлі-продажу без належним на то правових підстав та продав неправомірно майно ТОВ «Вест-Мол». Відповідно до ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

В силу ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Якщо за недійсним правочином права та обов'язки передбачалися лише на майбутнє, можливість настання їх у майбутньому припиняється.

Згідно ст. 216 цього ж Кодексу недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду, оскільки вони не підтверджені жодними доказами та не спростовують заявлені позовні вимоги по суті. Апелянт при наданих йому апеляційним господарським судом можливостях підставності скасування оскарженого рішення місцевого господарського суду не довів. Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. В задоволені апеляційної скарги ТОВ «ВЕСТ-МОЛ»м. Луцьк відмовити.

2. Рішення  господарського суду Волинської області від 30.12.2005 року по справі №1/86-92 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.Матеріали справи  № 1/86-92 повернути в господарський суд Волинської області.

Головуючий-суддя                                                     М.В.Юркевич

Суддя                                                                             М.І.Городечна

Суддя                                                                              В.Л.Кузь