КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2007                                                                                           № 8/217

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин  Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача -  Мамчич М.Ю. (довір. № 67 від 27.02.07)

від відповідача - не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю багатогалузевого виробничого підприємства "Каскад"

на рішення Господарського суду м.Києва від 20.09.2007

у справі № 8/217

за позовом                               Акціонерного комерційного банку "Індустріалбанк"(Київська філія АКБ „Індустріалбанк”)

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю багатогалузевого виробничого підприємства "Каскад"

про                                                  стягнення 355535,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 20.09.2007 року у справі № 8/217 частково задоволено позовні вимоги Акціонерного комерційного банку „Індустріалбанк”, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Багатогалузевого виробничого підприємства „Каскад” на користь Акціонерного комерційного банку „Індустріалбанк” 230 000грн. боргу по кредиту, 898,63грн. боргу по відсотках, 83 660 грн. пені за прострочку повернення кредиту, 3 388,98 грн. державного мита та 112,48 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Припинено провадження у справі в частині стягнення 24 339,73 грн. та залишено без розгляду  позов в частині стягнення 16 637,18 грн. пені за прострочення сплати відсотків.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на тому, що за умовами кредитного договору банк зобов’язувався надати відповідачу кредит у вигляді поновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 300 000грн., на строк до 01.12.05р. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20% річних. Додатковою угодою № 1 від 01.12.05р. до кредитного договору сторонами продовжений строк повернення кредиту до 03.11.06р. та визначений графік погашення заборгованості, а саме, відповідач зобов’язався погасити одержаний кредит у встановлений строк згідно із графіком: до 08.12.05р. сплатити 70 000грн.; до 03.08.06р. – 50 000грн.; до 03.09.06р. -50 000грн.; до 03.10.06р. – 50 000грн.; до 03.11.06р. – 80 000грн.

Позивачем зобов’язання в частині відкриття кредитної лінії виконані.

В силу статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання, якими є сторони у справі, повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання договору не допускається.

На день звернення позивача з позовом заборгованість за кредитним договором становила  230 000 грн. На підставі пункту 4.3. кредитного договору позивачем за прострочення повернення кредиту нарахована пеня в сумі 83 660 грн. за період з 03.08.06р. по 03.05.07р. з урахуванням встановленого статтею 232 Господарського кодексу України строку нарахування штрафних санкцій та визначеного сторонами графіку погашення кредиту.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд змінити рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.09.07 шляхом зменшення пені за прострочення повернення кредиту.

В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що пунктом 4.3 кредитного договору передбачена сплата пені за прострочення повернення кредиту в розмірі 0,2 % від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.  Стаття 4 Закону України № 543 від 22.11.96 „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” передбачає пеню за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань або за затримку грошових надходжень на рахунок клієнта банку-одержувача грошових коштів, яку нараховано та не сплачено на день набрання чинності цим законом, за згодою сторін може бути перерахована за період дії терміну позовної давності, але розмір її не повинен перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нарахована пеня. Крім того, відповідач вважає, що належна до сплати пеня надмірно велика порівняно із збитками кредитора і суд мав право її зменшити.

Розгляд апеляційної скарги призначено на 12.11.07.

В судове засідання апеляційної інстанції 26.11.07 не з’явився представник відповідача, у зв’язку з чим розгляд апеляційної скарги апеляційною інстанцією відкладено. В судове засідання 26.11.07 вдруге не з’явився представник відповідача, заяв, клопотань про неможливість прийняти участь в судовому засіданні не надав.

Матеріали справи містять докази належного повідомлення учасників судового процесу про дату та час розгляду справи, ухвала про відкладення розгляду апеляційної скарги вручена відповідачу по справі поштовою установою 19.11.07.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача колегія суддів встановила наступне:

Відповідно до пункту 1.1 кредитного договору № 010/980/11-11/453 від 25.06.05, укладеного між Акціонерним комерційний банком „МТ-Банк” і Товариством з обмеженою відповідальністю Багатогалузевого виробничого підприємства „Каскад”, банк зобов’язувався надати відповідачу кредит у вигляді відкличної поновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування 300 000грн., на строк до 01.12.05 зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 20% річних.

Пунктом 3.3.6., 3.3.5 договору встановлений обов’язок відповідача  повернути кредит в повному обсязі, в строки, визначені в договорі, та сплачувати відсотки за користування кредитом в порядку, встановленому договором.

Додатковою угодою № 1 від 01.12.05 до кредитного договору сторонами продовжений строк повернення кредиту до 03.11.06 та визначений графік погашення заборгованості. Відповідач зобов’язався погасити одержаний кредит у встановлений строк згідно із графіком: до 08.12.05 сплатити 70 000грн.; до 03.08.06 – 50 000грн.; до 03.09.06 -                       50 000грн.; до 03.10.06 – 50 000грн.; до 03.11.06 – 80 000грн.

Позивачем зобов’язання в частині відкриття кредитної лінії виконані, це підтверджується копією заяви відповідача від 01.07.05р. № 22 про перерахування з позичкового рахунку коштів в сумі 300 000грн., а також випискою банку з позичкового рахунку, відкритого відповідачу.

Акціонерний комерційний банк „Індустріалбанк” відповідно до Статуту, є правонаступником АКБ „МТ-Банк” , зареєстрованого виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради Полтавської області  та Національним банком України, у зв’язку із реорганізацією АКБ „МТ-Банк” шляхом приєднання до АКБ „Індустріалбанк”.

Відповідно до статті  1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов’язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов’язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов’язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В статтях 526, 527 Цивільного кодексу України зазначається, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Боржник зобов’язаний виконати свій обов’язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

Товариство з обмеженою відповідальністю Багатогалузеве виробниче підприємство „Каскад”, згідно пункту 1.1 додаткової угоди  до кредитного договору зобов’язане повернути отримані кредитні кошти в строк до 03 листопада 2006р. В матеріалах справи міститься банківська виписка з позичкового рахунку, яка свідчить про погашення кредиту відповідачем на суму 70 000 грн. (а.с. 103).

На день звернення позивача з позовом заборгованість становила 230000грн. Доказів повернення кредиту в повному обсязі відповідач суду не надав. Таким чином заборгованість по кредиту становить 230 000грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Статті 1048, 1049 Цивільного кодексу України передбачають, що позичальник зобов’язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нараховані відсотки за користування кредитом відповідач зобов’язувався сплачувати протягом перших 3-х робочих днів наступного місяця, що слідує за місяцем нарахування процентів, шляхом безготівкового перерахування платіжним дорученням на рахунок кредитора.

Згідно з пунктом 2.5 кредитного договору проценти  за користування кредитом нараховуються щомісячно на фактичну позичкову заборгованість. Позивачем нараховані відсотки, за користування кредитними коштами, у розмірі 25 238,36 грн.

Господарський суд Чернігівської області припинив провадження у справі № 8/217 в частині стягнення 24 339,73 грн., оскільки після порушення провадження у справі частину нарахованих відсотків в сумі 24 339,73 грн. погашено відповідачем. Таким чином заборгованість по сплаті відсотків становить 898,63 грн.

Пункти 4.2, 4.3 кредитного договору передбачають обов’язок позичальника у випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, терміну повернення кредиту сплати кредитору пеню в розмірі 0,2% від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

У відповідності із розрахунком позивача та пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України, який передбачає шестимісячний строк нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, позивачем нараховано пеня за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 83 660 грн. та пеня за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом на суму 16 637,18 грн.

Судом першої інстанції правомірно залишено позов в частині стягнення пені за прострочення сплати відсотків без розгляду, оскільки позивачем не доведена документально прострочка відповідача по відсотках станом на 05.09.06р., 03.11.06р. в розмірі, зазначеному у розрахунку пені.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому дане клопотання відповідача колегією суддів залишено без задоволення.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України пеня застосовується до несправних боржників у випадку порушення ними зобов’язання за договором, матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов’язань по поверненню кредиту, тому судом першої інстанції обґрунтовано задоволені позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за прострочення повернення кредиту в сумі               83 660грн.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, що зобов’язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог закону, одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.09.07 у справі № 8/217 відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.101-105 Господарського процесуального кодексу, суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Чернігівської області від 20.09.07 усправі № 8/217 залишити без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю Багатогалузевого виробничого підприємства „Каскад” без задоволення.

2. Матеріали справи № 8/217 повернути до Господарського суду    Чернігівської області.

Головуючий суддя

Судді

26.11.07 (відправлено)