ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2007 р.
№ 9/131

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. –головуючого,

Стратієнко Л.В.,

Козир Т.П.,

розглянувши  матеріали касаційної скарги
ВАТ “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго”
в особі Дніпропетровських міських електричних мереж

на рішення
та
постанову

господарського суду Дніпропетровської області
від 09 червня 2006 року
Дніпропетровського апеляційного господарського суду
від 28 листопада 2006 року

у справі
№ 9/131

господарського суду
Дніпропетровської області

за позовом
Дочірнього підприємства Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка”

до
ВАТ “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Дніпропетровських міських електричних мереж

про
визнання недійсною постанови

за зустрічним позовом
ВАТ “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Дніпропетровських міських електричних мереж

до
Дочірнього підприємства Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка”

про
стягнення 98 039 грн. 09 коп.

за участю представників сторін

від позивача –не з’явився
від відповідача –Козіна А.М.

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка” звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до ВАТ “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Дніпропетровських міських електричних мереж про визнання недійсною постанови № 7225-АИД від 07.12.2005, винесеної комісією при виконавчій дирекції ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” з розгляду звернень та скарг споживачів –юридичних осіб та приватних підприємців по складеним актам про порушення Правил користування електричною енергією.

В обгрунтування позовних вимог ДП Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка” посилається на порушення ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” вимог Закону України “Про електроенергетику” та Правил користування електричною енергією при винесенні постанови № 7225-АИД від 07.12.2005.

ДП Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка” звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із заявою про доповнення предмету позову, у якій просило заборонити ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” здійснювати заходи з припинення або обмеження електропостачання ДП Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка” на підставі договору № 956 від 12.06.1998 на постачання електричної енергії у зв’язку з відсутністю заборгованості ДП Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка” перед ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” за період з жовтня 2004 року по травень 2006 року.

ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із зустрічним позовом до ДП Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка” про стягнення суми заборгованості за спожиту електроенергію в розмірі 98039 грн. 09 грн. за договором № 956 від 12.06.1998.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2006 у справі №9/131 (суддя Подобєд І.М.) первісний позов задоволено, визнано недійсною постанову комісії при виконавчій дирекції ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” №7225-АИД від 07.12.2005, заборонено ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” здійснювати заходи з припинення або обмеження електропостачання ДП Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка” в зв’язку з необґрунтованими нарахуваннями за активну електроенергію на суму 101 674 грн. 56 коп., що були здійснені за період з 01.01.2005 по 20.10.2005 за рахунком від 24.10.2005, у зустрічному позові відмовлено.

Приймаючи рішення, господарський суд Дніпропетровської області виходив з того, що ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” відступив від умов договору № 956 від 12.06.1998 та Правил користування електричною енергією при здійсненні нарахувань вартості спожитої ДП Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка” електричної енергії.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд постановою від 28.11.2006 у справі № 9/131 (колегія суддів: головуючий –Кузнецова І.Л., судді –Чимбар Л.О., Швець В.В.) рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2006 залишив без змін, погодившись з висновками господарського суду Дніпропетровської області.

У касаційній скарзі ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2006 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.11.2006 у справі №9/131 і направити справу на новий розгляд з огляду на порушення господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм Господарського процесуального кодексу України та неправильне застосування Правил користування електричною енергією при вирішенні питання про нарахування заборгованості за електричну енергію.

В доповненні до касаційної скарги ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго”, посилаючись на норми Господарського та Цивільного кодексів України, зазначає про застосування господарськими судами попередніх інстанцій неправомірного засобу захисту прав у вигляді заборони ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” здійснювати заходи з припинення або обмеження електропостачання ДП Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка”.

У відзиві на касаційну скаргу ДП Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка” просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2006 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.11.2006 у справі № 9/131 залишити без змін, а касаційну скаргу ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” –без задоволення з огляду на відсутність заборгованості за електричну енергію перед ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго”, а отже –правомірність та обґрунтованість судових рішень господарських судів попередніх інстанцій.

Вищим господарським судом України ухвалою від 30.01.2007 у справі №9/131 порушено касаційне провадження.

Розпорядженням Голови Вищого господарського суду України Демченка С.Ф. від  05.03.2007  у справі  № 9/131  призначено  наступну  колегію  суддів:  Самусенко С.С. –головуючий (доповідач), Стратієнко Л.В, Козир Т.П.

Позивач за первісним позовом процесуальним правом участі його повноважного представника в судовому засіданні касаційної інстанції не скористався.

Вищий господарський суд України розглянувши касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача за первісним позовом, обговоривши доводи касаційної скарги, та перевіривши застосування місцевим та апеляційним господарськими судами норм матеріального і процесуального права в межах касаційного провадження, встановив, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.26 Закону України “Про електроенергетику” від 16.10.1997 №575/97-ВР споживання електроенергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Споживач енергії зобов’язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач.

Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником, правил користування електричною та тепловою енергією, виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що між Державною акціонерною ЕК “Дніпрообленерго” (правонаступником якої є ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго”) та ДП Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка” був укладений договір № 956 від 12.06.1998 на постачання електричної енергії, на виконання умов якого постачальник (ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго”) має здійснювати постачання електричної енергії споживачу (ДП Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка”), а споживач згідно п.3.2 договору щомісячно 5-10 числа зобов’язаний надавати постачальнику звіти показань приладів обліку електричної енергії, на підставі яких постачальник здійснює нарахування за спожиту електроенергію, яку споживач зобов’язаний оплатити за розрахунковий період згідно з тарифами на електроенергію, визначеними у порядку, затвердженому Національною комісією з регулювання електроенергетики України.

За встановленими обставинами та дослідженими матеріалами справи господарськими судами попередніх інстанцій ДП Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка” був отриманий від ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” рахунок від 24.10.2005 на оплату за використану електроенергію на загальну суму 84 409 грн. 43 коп.

ДП Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка” оскаржив вимоги ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” у скарзі від 02.11.2005 за № 154, після розгляду якої комісією при виконавчій дирекції ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” з розгляду звернень та скарг споживачів –юридичних осіб та приватних підприємців по складеним актам про порушення Правил користування електричною енергією було винесено постанову № 7225-АИД від 07.12.2005.

У вищезгаданій постанові зазначено про здійснення перерахунку ДП Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка” за спожиту електроенергію з 01.01.2005 по 29.04.2005 згідно п.7.14 Правил користування електричною енергією та вказано, що величина середньодобового споживання електроенергії визначається виходячи з даних контрольного зняття від 23.11.2004 та наряду на перевірку і опломбування лічильника № 1168 від 21.12.2004, з огляду на що з 29.04.2005 нарахування будуть здійснюватись за показниками заново встановленого лічильника.

У відповідності із пунктом 6.40 Правил користування електричною енергією (в редакції Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики № 910 від 17.10.2005), зокрема, у разі виявлення у споживача пошкоджень пломб електропередавальної організації та/або пломб держперевірки, інших дій або бездіяльності споживача з метою зниження значення показів засобу обліку, покази розрахункового засобу обліку не враховуються, а електропередавальна організація (постачальник електричної енергії за регульованим тарифом) здійснює перерахунок обсягу фактично спожитої електричної енергії за період від дня останнього контрольного зняття представником електропередавальної організації (постачальника електричної енергії за регульованим тарифом) показників розрахункового засобу обліку чи фактично проведеної і підтвердженої актом технічної перевірки роботи схеми комерційного обліку, що мала передувати виявленню порушень.

За пунктом 6.41 Правил користування електричною енергією у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформлюється двосторонній акт порушень.

Відповідно до пункту 6.42 Правил користування електричною енергією на підставі акту порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії під час засідання комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електроенергії та сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України.

Згідно п.1) ст.12 ГПК України господарським судам підвідомчі спори, зокрема, про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві. При цьому, у господарському суді не можуть оспорюватися акти ревізій, документальних перевірок, дії службових осіб, вчинені у процесі чи за результатами перевірок тощо, оскільки ці акти не мають обов’язкового характеру (п.6.2 Роз’яснень Вищого господарського суду України від 26.01.2000 № 02-5/35 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів”).

При цьому, Вищий господарський суд України  звертає увагу, що судами не проаналізовано питання відповідності оскаржуваної постанови комісії при виконавчій дирекції ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” з розгляду звернень та скарг споживачів – юридичних осіб та приватних підприємців по складеним актам про порушення Правил користування електричною енергією № 7225-АИД від 07.12.2005 актам в розумінні статті 12 ГПК України в редакції, що діяла на дату розгляду спору, і не досліджено, в чому полягає порушення права позивача та правомірність обраного в даному випадку способу його захисту.

Відповідно до ст.20 ГК України держава забезпечує захист прав та законних інтересів суб’єктів господарювання та споживачів у спосіб та порядок, що визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до п. 2 ст. 16 цього ж Кодексу передбачаються способи захисту порушених прав.

Крім того, цією ж нормою Закону передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Проте, судовими інстанціями положення ст.20 ГК України та ст.16 ЦК України щодо заявлених ДП Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка” вимог на захист своїх прав в частині заборони ВАТ “ЕК “Дніпрообленерго” здійснення дій, направлених на припинення або обмеження електропостачання ДП Приватного торгівельно-комерційного підприємства “Веснянка”, з огляду на те, чи зазначена позовна вимога може бути самостійним предметом спору в господарській справі та на обраний в даному випадку спосіб захисту прав та охоронюваних законом інтересів, не передбачений законом чи договором, не враховано.

Згідно ст. 1117 ГПК України  переглядаючи  у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про  достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судом касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги встановлено, що прийняті господарськими судами першої та апеляційної інстанцій рішення та постанови не ґрунтуються на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, тому вказані рішення не відповідають положенням ст. 43 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.76 № 11 “Про судове рішення” зі змінами та доповненнями.

Згідно п. 3 ч. 1 ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції скасовує рішення місцевого господарського суду і передає справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді справи місцевому господарському суду на підставі ст.11112 ГПК України слід врахувати вищенаведене, одночасно з’ясувати питання обгрунтованості вимоги про сплату за електричну енергію, встановити якою вона є: недоврахованою чи фактично спожитою, крім того в порядку ст.60 ГПК України з’ясувати, яким чином зустрічний позов пов’язаний із первісним, з огляду на що всебічно, повно і об’єктивно розглянути в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності та у відповідності до закону вирішити спір.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ВАТ “Енергопостачальна компанія “Дніпрообленерго” в особі Дніпропетровських міських електричних мереж задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.06.2006 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 28.11.2006 у справі № 9/131 скасувати.

Справу № 9/131 передати на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя                                                                      С. Самусенко

Судді:                                                                                          Л. Стратієнко

Т. Козир