КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2007                                                                                           № 14/130

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Корсака В.А.

суддів:

За участю представників:

від позивача -Войновська Н.М. -представник за довіреністю,

від відповідача - Коцюба Г.М. -представник за довіреністю, Демченко М.А. -директор,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланіт - IV Кабельні системи"

на рішення Господарського суду м.Києва від 30.05.2007

у справі № 14/130

за позовом                               Закритого акціонерного товариства "Планета-буд"

до                                                   Товариства з обмеженою відповідальністю "Ланіт - IV Кабельні системи"

про                                                  стягнення 8364,89 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення  перерахованих на виконання умов контракту № П0410/2003 від 08.10.2003 р. коштів в сумі 8364,89 грн.

Рішенням  Господарського суду м. Києва від 30.05.2007 р. у справі № 14/130   позов задоволено в повному обсязі.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою та просить його скасувати, оскільки вважає, що воно винесене по неповно з’ясованим обставинам, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального та матеріального  права.

Зокрема скаржник зазначає , що суд при прийнятті рішення не звернув увагу на те , що  відповідач звертався до позивача з листом №1-26/02 від 26.02.2007р., в якому повідомляв йому про виконання робіт за договором та направляв акти виконаних робіт для їх підписання. Довідка, на яку посилається місцевий суд у рішенні, підписана тільки з боку позивача, а тому вина відповідача щодо порушення умов договору відсутня.

Розглянувши апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи,  08.10.2003 р. позивач та відповідач уклали контракт № П0410/2003, відповідно до умов якого позивач купує, а відповідач продає матеріали для створення структурованої кабельної системи локальної обчислювальної та телефонної мережі, а також роботи по створенню СКС на об'єкті, розташованому за адресою: м. Київ, пр -т Визволителів, 1, 9 поверх, бухгалтерія, згідно Додатку № 1, на суму 14297,32 грн.

Відповідно до п. 2.1 Контракту позивач проводить оплату вартості матеріалів та робіт відповідно наступного графіка:

-  перша оплата вартості матеріалів в сумі 8364,89 грн. -на протязі 3 банківських днів з моменту підписання Контракту;

-  друга оплата вартості робіт в сумі 5932,43 грн. на протязі 3 -х банківських днів з моменту підписання акту приймання -передачі матеріалів та робіт за Контрактом.

На виконання умов Контракту позивач перерахував відповідачу 8364,89 грн., що підтверджується доданою до матеріалів справи належним чином засвідченою копією платіжного доручення № 13947 від 30.04.2004 р. (оригінал досліджений в судовому засіданні).

Відповідно до п.2.2 Контракту відповідач проводить поставку матеріалів та виконання робіт згідно Додатку 1 на протязі 15 -ти календарних днів з моменту документального підтвердження отримання першої оплати та при виконанні позивачем умов, визначених п. п. 2.2.1 -2.2.6 Контракту.

Позивач, з посиланням на те, що роботи, передбачені умовами Контракту відповідачем не виконані, звернувся до нього з листом - вимогою № 102 від 02.02.2007 р., в якому вимагає повернути спірні кошти. На доказ направлення вказаного листа до матеріалів справи долучені належним чином засвідчені копії описів вкладення та фіскальних чеків № 8720 від 15.02.2007 р. та № 6827 від 02.02.2007 р.

У відповідь, листом № 1-26/02 від 26.02.2007 р. відповідач повідомив позивачу, що він роботи за спірним договором виконав, та направив позивачеві для підписання акти виконаних робіт.

Враховуючи обставини справи, наявні в матеріалах документальні докази, колегія вважає, що суд першої інстанції правомірно задовольнив позов  в повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень правила Цивільного кодексу України про відповідальність за порушення договору застосовується в тих випадках, коли відповідні порушення були допущені після набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 4, 5 Прикінцевих положень Господарського Кодексу України, Господарський кодекс України застосовується до господарських відносин, які виникли після набрання чинності його положеннями. До господарських відносин, що виникли до набрання чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені положення застосовуються до тих прав і обов'язків, які продовжують існувати або виникли після набрання чинності цими положеннями.

Положення Господарського кодексу України щодо відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності, а також за порушення господарських зобов'язань застосовуються у разі, якщо ці порушення були вчинені після набрання чинності зазначеними положеннями.

Враховуючи, що першу оплату матеріалів в сумі 8364,89 грн. позивач здійснив 30.04.2004 р., зобов'язання поставити позивачу матеріали за умовами п.2.2 Контракту виникло у відповідача в травні 2004 року, з огляду на що, до взаємовідносин сторін за спірним Контрактом, в тому числі щодо відповідальності за порушення договору, підлягають застосуванню норми Цивільного та Господарського кодексів України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач проти отримання авансу в сумі 8364,89 грн. не заперечує, проте наполягає на тому, що він поставив позивачеві матеріали за умовами Контракту, на підтвердження чого долучає до матеріалів справи копії видаткових накладних № 670 від 08.10.2003 року, № 12815 від 09.10.2003 року, № 12892 від 10.10.2003 року, за якими відповідачем через Ковальчук С. И. від Дочірнього підприємства Фірми «Райхле Де-Массарі»та від ТОВ «Нет Лайн»було отримано товарів на загальну суму 7604,34 грн.

Проте, доказів передачі в будь - який спосіб зазначених товарів позивачеві відповідач при цьому не надає.

Посилання відповідача на те, що роботи за спірним Контрактом ним виконані повністю, а також на те, що на адресу позивача він неодноразово надсилав акти приймання - передачі виконаних робіт, також не підтверджується жодним доказом.

Матеріали справи свідчать про те, що акти виконаних робіт відповідач позивачу направив 26.02.2007 року у відповідь на його лист - вимогу № 102 від 02.02.2007 року після звернення позивача з цим позовом до суду.

Відповідно до статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п.2.2 Контракту відповідач проводить поставку матеріалів та виконання робіт згідно Додатку 1 на протязі 15 - ти календарних днів з моменту документального підтвердження отримання першої оплати та при виконанні позивачем умов, визначених п. п. 2.2.1-2.2.6 Контракту.

Згідно статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Зобов'язання, строк виконання якого визначений вказівкою, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Необхідною умовою виконання відповідачем його зобов'язання згідно умов Договору є проведення позивачем передоплати в сумі 8364,89 грн., що було позивачем виконано.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно статті 614 Цивільного кодексу України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідач жодного доказу того, що він вживав заходів щодо виконання свого договірного зобов'язання, суду не надав.

Відповідно до статті 3 Цивільного Кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Виходячи з принципу справедливості та добросовісності, відповідач, отримавши від позивача кошти на виконання умов Контракту, мав вжити заходів для виконання свого договірного зобов'язання, оскільки гроші не були позивачем відповідачу подаровані, і відповідач мав певні обов'язки перед платником.

Згідно статті 220 Господарського кодексу України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання втратило інтерес для кредитора, він має право відмовитись від прийняття виконання.

Позивач з посиланням на втрату інтересу внаслідок прострочення відповідача вимагає повернення йому здійсненої за Договором передоплати.

З огляду на обставини справи, суд вважає таку вимогу обґрунтованою.

Рахування позивачем за відповідачем кредиторської заборгованості в сумі 8364,89 грн., підтверджується доданою до матеріалів справи довідкою № 420 від 18.04.2007 року за підписами голови правління та головного бухгалтера позивача.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем в сумі 8364,89 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги позивача визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Щодо клопотання відповідача про призначення товарознавчої експертизи, колегія прийшла до висновку про те, що місцевий суд правомірно не задовольнив клопотання відповідача виходячи з наступного .

Відповідач на вирішення експертизи просить поставити наступне питання: чи встановлені на об'єкті за адресою вказаною в п. 1.1 Договору (м. Київ, вул. Визволителів, 1, 9-ий поверх), матеріали, вказані в Додатку 1 до Договору.

Враховуючи, що навіть за умови, що експерт надасть позитивну відповідь на вказане питання, це не буде свідчить про той факт, що матеріали були придбані і поставлені, а роботи були виконані саме відповідачем.

Потреба в отриманні експертного висновку з цього питання відсутня.

Отже, з наведеного вбачається, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

За таких обставин, колегія прийшла до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, як необґрунтована.

З огляду на викладене, колегія приходить до висновку, що оспорюване рішення   відповідає чинному законодавству, фактичним  обставинам та матеріалам справи, підстав до його скасування або зміни не вбачається.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу ТОВ „Ланіт –ІV Кабельні системи” залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду  м. Києва  від 30.05.2007 р. по справі № 14/130 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 14/130 повернути Господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

26.10.07 (відправлено)