СУД
РІШЕННЯ

25.01.07р.

Справа № 13/314-06

За позовом  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ

до  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.
Дніпропетровськ

про
стягнення 20 000 грн. 00 коп.

за зустрічним позовом
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,  м.
Дніпропетровськ

до
Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про визнання договору недійсним

Суддя  Рудь І.А.

Секретар судового засідання
Заіменко А.С.

Представники:

від позивача - ОСОБА_1, паспорт серії ІНФОРМАЦІЯ_1.

- ОСОБА_3, представник,
довіреність НОМЕР_1.

від відповідача - ОСОБА_4, представник, довіреність НОМЕР_2.

СУТЬ СПОРУ:

25.10.2006 року Позивач звернулася
із позовом до господарського суду, в якому просить стягнути з Відповідача
подвійний розмір завдатку в сумі 20 000 грн. 00 коп.

Позивач обґрунтовує свої позовні
вимоги тим, що 29.04.05р. між нею та Відповідачем було укладено договір
НОМЕР_3, згідно якого Позивач доручила, а Відповідач прийняв на себе
зобов'язання по виготовленню швидкозводимого магазину-кафе, а вартість робіт та
матеріалів склала 17000 гривень без ПДВ.

29.04.2005 року Позивач сплатила
Відповідачу авансовий платіж у розмірі 10 000 гривень готівкою та встановила
строк виконання робіт 1(один) місяць з дня отримання передплати, але Відповідач
не виконав своїх зобов'язань до теперішнього часу.

Відповідач позовні вимоги не
визнає, посилаючись у відзиві на позовну заяву від 19.12.2006 року на те, що в
зазначеному договорі сторонами не було в належній формі досягнуто згоди щодо
предмету договору підряду, а саме не визначено характер, об'єм та вид робіт,
вихідні дані замовлюваного Позивачем об'єкту, що позбавило його можливості
здійснити в строк роботи по виготовленню швидкозводимої будівлі магазину-кафе.

Також Позивач не надала доказів
звернення до Відповідача з вимогою передати їй замовлений магазин-кафе. Крім
того, сума у розмірі 10 000 гривень, зазначена в договорі як завдаток, згідно
чинного законодавства, є авансом.

19.12.2006 року Позивач звернувся
до суду із зустрічною позовною заявою, в якій просить визнати недійсним договір
НОМЕР_3 від 29.04.2005р., укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 та
приватним підприємцем ОСОБА_1, на виготовлення швидкозводимого магазину-кафе.

25.12.2006 року Відповідач за
зустрічним позовом надала відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просить в
задоволенні зустрічного позову відмовити, посилаючись на те, що зустрічні
позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними та незаконними.

25.01.07 року Позивач у первісному
позові подала до суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просить стягнути з
Відповідача суму у розмірі 10000 гривень.

Відповідно зі ст.77
Господарсько-процесуального кодексу України, в судовому засіданні оголошувалися
перерви з 09.11.2006р. по 28.11.2006р., з 28.11.2006р. по 19.12.2006р., з
19.12.2006р. по 25.12.2006р., з 25.12.2006р. по 25.01.2007р.

За згодою представників сторін в
судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши представника представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності,
господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

29.04.2005р. між Позивачем та
Відповідачем було укладено договір НОМЕР_3, згідно якого Позивач доручила, а
Відповідач прийняв на себе зобов'язання по виготовленню швидкозводимого
магазину-кафе, а вартість робіт та матеріалів склала 17000 гривень без ПДВ.

Згідно п. 2.1. договору: “Вартість
робіт та матеріалів визначається договірною ціною, узгодженою обома сторонами і
склала 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень без ПДВ. Замовник здійснює авансовий
платіж в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень. Аванс має силу завдатку.”

29 квітня 2005 року Позивач
сплатила Відповідачу авансовий платіж в розмірі 10 000гривень готівкою, в
підтвердження чого останній видав їй квитанцію до прибуткового касового ордера
НОМЕР_4 з особистим підписом, який скріпив печаткою підприємця.

Згідно п.3 договору: “Строк
виконання робіт на протязі одного місяця з дня отримання передплати”.

Внаслідок прострочення Відповідача,
виконання зобов'язання втратило інтерес для Позивачки, яка в серпні 2006 року
письмово в односторонньому порядку відмовилась в повному обсязі від
зобов'язання -договору НОМЕР_3 від 29.04.05р. і звернулася до Відповідача з
вимогою сплатити їй подвійний розмір завдатку (поштові повідомлення від
21.08.06р., 09.09.06р).

Згідно ст.615 ЦК України: “У разі
порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в
повному обсязі відмовитись від зобов'язання, якщо це встановлено договором або
законом”.

Стаття 638 ЦК України визначає, що
договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет
договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для
договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї
із сторін має бути досягнуто згоди.

При підписанні договору НОМЕР_3 від
29.04.2005 року сторонами не було в належній формі досягнуто згоди щодо всіх
істотних умов договору, зокрема щодо предмету договору підряду.

Згідно п.4.1. даного договору
встановлювалось, що Позивач зобов'язаний забезпечити видачу вихідних даних на
об'єми робіт, передбачених даним договором. Позивачем же в свою чергу не було
визначено вихідні дані для створення об'єкту, не було запропоновано Відповідачу
специфікацій чи додаткових угод до договору, які б визначали характеристики
зумовлюваного ним об'єкту для ознайомлення
та підписання.

Таким чином, під час підписання
договору підряду сторонами не було досягнуто згоди по всіх істотних умовах
цього договору, а саме не визначено характер, об'єм та вид робіт, вихідні дані
об'єкту, що є підставою вважати його неукладеним, тобто таким, що не відбувся.

За таких обставин, суд не вбачає
правових підстав для задоволення позовних вимог у розмірі 20 000гривень.

Однак, Позивач здійснив Відповідачу
авансовий платіж в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень, що не спростовує
відповідач.

Також, відповідно до прибуткового
касового ордеру №01, виданого відповідачем, вбачається, що від Позивача було
прийнято аванс у розмірі 10 000гривень.

25.01.07 року Позивач подала до
суду заяву про зміну позовних вимог, в якій просить стягнути з Відповідача суму
у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Відповідач не заперечує проти
позовних вимог у розмірі 10 000 гривень. Представник відповідача у судовому
засіданні не спростовує факт отримання
від позивача суми у розмірі 10 000гривень, та згоден їх повернути
позивачу.

Частиною 1 ст.1212 Цивільного
кодексу України передбачено, що: “Особа, яка набула майно або зберегла його у
себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави
(безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа
зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте,
згодом відпала.”

Відповідно до ст. 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору.

За таких обставин, з урахуванням
викладеного, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню
частково  у розмірі 10 000 гривень, в
решті позовних вимог провадження у справі припинити.

Відповідно до ст.49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати покладаються на обидві сторони
пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Щодо позовних вимог за зустрічним
позовом, то суд вважає  їх такими, що не
підлягають задоволенню з підстав, зазначених у мотивувальній частині рішення за
первісним позовом.

Згідно зі ст. 49 Господарського
процесуального кодексу України судові витрати за зустрічним позовом
покладаються на відповідача.

На підставі вищезазначеного,
керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85, 116 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В
:

1. Позовні вимоги за первісним
позовом задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код ІНФОРМАЦІЯ_2), свідоцтво про
державну реєстрацію НОМЕР_5 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_2 (ідентифікаційний код ІНФОРМАЦІЯ_37), свідоцтво про державну
реєстрацію фізичної особи підприємця НОМЕР_6 10 000 грн. 00 коп. (десять
тисяч гривень 00 копійок) -основного боргу, 100 грн. 00 коп. (сто
гривень 00 копійок) - витрат по сплаті державного мита, 59 грн. 00 коп.
(п'ять десять гривень 00 копійок) - витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

В решті позовних вимог провадження
у справі припинити.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

2. В позовних вимогах за зустрічним
позовом відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя

І.А. Рудь

Рішення підписано
20.02.2007р.