СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

15.02.07                                                                                 Справа № 10/662н-ад.

Суддя господарського суду Луганської області Палей О.С.  по справі  за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексімтрейд", м. Алчевськ

до  Алчевської об’єднаної державної податкової інспекції

про визнання податкового повідомлення –рішення недійсним

Представники  сторін:

від позивача -  Ірклієвський С.В. - директор, протокол № 1 від 03.10.96, паспорт серії ЕК № 788841 виданий Алчевським РВ УМВС України в Луг.обл. від 10.03.98,  ,  23.11.06;

від відповідача - Терещенко І.Л., довіреність № 37306/10 від 19.12.06,  23.11.06; 23.11.06;Довганюк Ю.О. - держ.подат.інсп., дов.№ 33928/10 від 23.11.06; Щочка В.М. - гол.держ.подат.інсп., довіреність № 182/10 від 10.01.07; Стрельченко Е.В.  - в.о.зав.сектору ПНВ ПДВ, довіреність № 589/10 від 12.01.07,  23.11.06;

від прокуратури - не прибув.

23.11.2006.  з метою захисту  інтересів держави  у  справу на  стороні  відповідача  вступив  прокурор  Луганської області.  В судовому засіданні прийняв участь  прокурор  Шидлаускас  П.В.

Згідно ст. 41 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі –КАСУ)  у судовому засіданні    здійснювалась звукова фіксація судового процесу.

Суть спору: позивачем заявлена вимога про визнання недійсним податкового повідомлення –рішення Алчевської ОДПІ № /1 від 04.08.2006р., яким нарахована сума бюджетного боргу по податку на додану вартість у розмірі 292446 грн. з урахуванням фінансових санкцій.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 08.11.2006р. № 33490/10 заперечує проти позову та просить відмовити у його задоволені.

Позивач  заявою від  08.11.2006. № 145/5  відповідно до ст. 137  КАСУ змінив  позовні вимоги  і  просить визнати  недійсним податкове повідомлення –рішення Алчевської ОДПІ № /1 від 04.08.2006р.,   в  частині  визначення  податкового зобов’язання з ПДВ за  березень 2005 року  у розмірі  286215 грн.  (190810 грн. –основний платіж,  95405  грн. -  фінансові санкції.).

Розглянувши матеріали справи, додатково надані документи, вислухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Алчевською ОДПІ  на підставі  акту  перевірки  № 684/231-24197025 від 06.05.2006.  та  рішення  про результати  розгляду  повторної скарги  № 24295/231-13 від 03.08.2006.  згідно   з  підпунктом  «б»      4.2.2.  пункту  4.2.  статті  4  Закону  України  «Про  порядок  погашення  зобов”язань  платників  податків  перед  бюджетами та державними цільовими фондами»  від 21.12.2000.  № 2181-ІІІ  (надалі –Закон 2181)    за порушення    підпункту  3.1.1. пункту   3.1.  статті  3,   пункту  4.5.  статті  4,  підпункту  6.2.1. пункту   6.2.  статті   6,  підпункту 7.4.1. пункту  7.4.  статті  7   Закону   України від 03.04.1997 р. № 168/97–ВР  «Про податок на додану вартість» та  відповідно до підпункту  17.1.3.   пункту  17.1.  статті  17  Закону 2181   прийнято  податкове  повідомлення –рішення від 04.08.2006.  №  /1,  яким  Товариству  з обмеженою відповідальністю  «Ексімтрейд» зменшено суму  бюджетного відшкодування   на  194964 грн. 00 коп. (в тому числі  на  190810 грн. за березень 2005 року)  і  застосовано штрафні санкції  в сумі  97482 грн. 00  коп.  (в тому числі - 95405   грн. за березень 2005 року).

З  приводу  зменшення  суми  бюджетного відшкодування  в  сумі  190810 грн., яке оскаржується  позивачем,   в акті  перевірки  № 684/231-24197025 від 06.05.2006.   викладено наступне:

Перевіркою встановлено, що в порушення п.п.3.1.1 п.3.1 ст.З, п.п.6.2.1 п.6.2 ст.6, п.8.1 ст.8 Закону України від 03.04. 1997 р. № 168/97-ВР «Про податок на додану вартість»(із змінами та доповненнями)   ТОВ "Ексімтрейд" в березні 2005 року безпідставно проведено коригування ПДВ на загальну суму 190810,03 грн.

ТОВ «Ексімтрейд»укладено   контракт № 1/021-02 від 14.01.2002р. з фірмою  Suppliers Co.»,   за яким ТОВ «Ексімтрейд»- Постачальник реалізує Suppliers Co.»  Покупцю залізничні возики моделі 18-522. За даним контрактом ТОВ «Ексімтрейд»отримано передплати в сумі 218000 дол. США.

Сальдо Дт рах.685,. Розрахунки з іншими кредиторами" на 01.04.2003 року -  218000,00 дол.США.

Додатковою  угодою  № 1 від 11.08.2004р. до контракту № 1/021-02 від 14.01.2002р. передбачено:

1. В связи с наличием задолженности Поставщика перед Покупателем по полученной во исполнение настящего Котракта предоплате в размере 218 000 дол. США, постцпившей в 2002 году, сторны пролонгируют  срок действия Контракта до 31.12.2005 года.

2.   Поставщик  обязуется   поставить,    а   Покупатели  принять    следующую    номенклатуру продукции (перелік з 16 позицій)

3. Условие поставки - СІР склад  ОАО «Стахановський          вагоностроительный завод».

4.Приемка Товара по техническому состоянию и переход права сооственности от Поставщика   Покупателю оформляєтся актом приема-передачи».

Акт прийому-передачі продукції згідно додаткової угоди № 1 від 11.08.2004р. до контракту №/021-02 від 14.01.2002р. м. Стаханов, 10.11.2004 року. Загальна вартість згідно акту прийому-передачі складає 10465,00 дол. США.

За даною операцією виписана податкова накладна № 750 від 10.11.2004 року на загальну суму 55 530,66 грн., в тому числі ПДВ –9255,11 грн.

Бухгалтерські проводки згідно журналу-ордеру за листопад 2004 року по рах.№ 685:

Дт 685 «Розрахунки з іншими кредиторами»- 55530,66 грн.

Кт 702 «Доходи від реалізації товарів»- 46275,55 грн.

Кт  644 «Податкові зобов'язання»          -   9255,11грн.

Акт прийому-передачі продукції згідно додаткової угоди № 1 від 11.08.2004р. до контракту №  1/021-02 від 14.01.2002р., м.Стаханов, 24.12.2004 року. Загальна вартість згідно акту прийому-передачі складає 205310,00 дол.США.

За даною операцією виписана податкова накладна № 756 від 24.12.2004 року на загальну суму 1089329,52 грн., в тому числі  ПДВ 181554,92 грн.

Бухгалтерські проводки згідно журналу-ордера за грудень 2004 року по рах. № 685:

Дт 685 «Розрахунки з іншими кредиторами»- 1089329,52 грн.

Кт 702 «Доходи від реалізації товарів»- 907774,60 грн.

Кт 644 «Податкові зобов'язання»                    -    181554,92 грн.

Розрахунок коригувань - № 5 до податкової накладної № 750 від 25.02.2005р. Коригується (зменьшується) сума податкового зобов'язання на суму 9255,11   грн.  Причина коригування експорт.

Розрахунок коригування № 6 до податкової накладної № 756 від 25.02.2005р. Коригується (зменьшується) сума податкового зобов'язання на суму 181554,92 грн. Причина коригування -експорт.

Коригування відображено в податковій декларації з податку на додану вартість за березень 2005 року по стр.8 (Декларація та розрахунок коригування вх.№ 4542. 4543 від 20.04.2005 року)

Підставою для проведення коригування ТОВ «Ексімтрейд»використовує копію вантажної митної декларації (ВМД) № 702020006/5/000751 ВАТ «Стахановський вагонзавод». згідно якої за контрактом з нерезидентом «Brandburu Suppliers Co.», ВАТ "Стаханівський вагонзавод"- експортує продукти переробки (згідно гр.24 ВМД "характер угоди" - вагони-думпкари моделі 33-9035 в кількості 5 штук.)

В податковій декларації   з податку на додану вартість за березень 2005 року (а.с.  27-28, т. 1)    в обсягах   продажу без урахування ПДВ   стр.2.1 «експортні операції»відображено суму 780998  грн. по ВМД №702020006/5/001290 від 15.03.2005р. з Компанією "SHADELA Inc", Британські Вергінські Острова, яка підтверджує фактичну суму експортних операцій ТОВ «Ексімтрейд». До податкової декларації (вх.№ 4542 від 20.04.2005р.) додається копія цієї ВМД № 702020006/5/001290.

Стосовно копії ВМД № 702020006/5/000751 ВАТ «Стахановськкй вагонзавод» (а.с. 110, т. 1),  наданої до перевірки, але не наданої до податкової декларації, згідно якої було проведено коригування податкових зобов'язань, в податковій декларації з податку на додану вартість в обсягах продажу без урахування ПДВ по стр.2.1  «експортні операції»сума ПДВ - 190810 грн. ТОВ "Ексімтрейд" не заявляється.

Судом досліджені  вищезазначені  документи,  що застосовані  відповідачем при проведенні перевірки, а також  інші документи,  надані  сторонами до справи.

Судом також  встановлено,  що  згідно між  ВАТ «Стахановський  вагонобудівний завод» «Виконавцем»  і  нерезидентом    Suppliers Co.» (Замовником),  укладено контракт  на  переробку давальницької сировини і  поставку  готової продукції  від  09.08.2004р. (а.с.  30-37, т. 2),  згідно  якого  Виконавець  зобов’язується  виготовити з матеріалів  Замовника  і  поставити  5  вагонів,  а  Замовник  прийняти  і  сплатити  вартість переробки  давальницьких  комплектуючих  Замовника, а  також вартість матеріалів,  придбаних Виконавцем для виробництва продукції.

Позивач у позовній заяві зазначає, що він не згоден з висновками перевірки  відносно порушень з боку ТОВ „Ексімтрейд": п.п. 3.1.1 п.3.1 ст.З, п.4.5 ст.4. п.п. 6.2.1 п. 6.2 ст.6 і п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України ""Про податок на додану вартість",   при проведенні коригування ПДВ на суму 190 810,03 грн. при здійсненні операції-продажу нерезиденту комплектуючих виробів, використаних нерезидентом в якості давальницької сировини з наступним повним вивозом за межі митної території України готової продукції".

При цьому позивач в обґрунтування своїх доводів посилається на наступне:

Згідно ст. 4 Закону України  „Про операції з давальницької сировиною в зовнішньоекономічних відносинах" – давальницька сировина  може закуповуватись  іноземним  замовником   та митній території України у СПД за іноземну валюту і передаватися українському виконавцю для її переробки.

Український виконавець (в даному випадку  ВАТ  «ЗВБЗ») після переробки отриманої давальницької сировини в готову продукцію повинен, згідно п.2 ст.4 «Про операції з давальницької сировини в зовнішньоекономічних відносинах», вивезти готову продукцію за межі митної території України з відповідним оформленням  ВМД.

Фактурна вартість готової продукції виробленої ВАТ «СВБЗ»по давальницькому контракту №207 від 09.08.04р., який було укладено  між ВАТ «СВБЗ»і компанією Suppliers Co.», включає в себе вартість отриманого давальницької сировини за іноземну валюту у ТОВ  «Ексімтрейд».

Вивіз готової продукції (з відповідним оформленням ВМД) вважається підтвердженням вивозу давальницької сировини, придбаною компанією Suppliers Co» у ТОВ «Ексімтрейд» за іноземну валюту по контракту №1/021-02 від 14.01.02р. на території України. ВМД оформлене ВАТ «ЗВБЗ»при вивозі готової продукції по давальницькому контракту (№207 від 09.08.04р.) містить всі необхідні данні про контракт №1/021-02 від 14.01.02р.

У зв’язку з чим, позивач наголошує, що згідно з нормами п.п.6.2.1 ст.6 ЗУ «Про податок на додану вартість»- ТОВ «Ексімтрейд»мало право на  нульову   ставку з ПДВ по реалізованим на виконання контракту  № 1/021 -02 комплектуючим.

При цьому позивач, в підтвердження своєї позиції посилається на листи ДПА України, зокрема:  лист від   15.12.99  р.   №7153/6/16-1313  і  лист  від 16.07.04 р. №5843/6/15-2415-6,  в  яких  викладено механізм  застосовування резидентом  нульової  ставки  ПДВ при продажу  сировини нерезиденту  з подальшим використанням вищевказаної сировини нерезидентом  в якості давальницької для виробництва  готової продукції на території України з наступним вивезенням готової продукції за межі митної території України.

Відповідач заперечує проти доводів  позивача і  вказує наступне:

Перевіркою   правильності   визначення   суми   податкового   кредиту   за березень 2005 р. порушень не встановлено і він складає 95 118 грн.

В той же час, перевіркою правильності визначення суми податкового зобов’язання за березень 2005 р. встановлено порушення при його визначені,  яке згідно даних позивача  складає –«мінус»154 304 грн., та відповідно від’ємне значення по ПДВ у розмірі 249 422 грн.,

а фактичне складає - «плюс» 36 506 грн. та відповідно від’ємне значення по ПДВ у розмірі тільки 58 612 гри., що і призвело до завищення від’ємного значення по ПДВ на суму 190 810 грн.

Відповідач зазначає, що Закон України  «Про операції з давальницької сировиною в зовнішньоекономічних відносинах», на які посилається позивач, в основному регулює взаємовідносини замовника (нерезидента) та виконавця (резидента), їх відповідальність за порушення цього закону, а також тільки вказує на можливість придбання нерезидентом сировини для переробки у резидента на митній території України за іноземну валюту, щоб така операція для замовника та виконавця відносилась до зовнішньоекономічною з особливим для них порядком взаємовідносин з бюджетом України.

Ніяких  особливостей  взаємовідносин   з   бюджетом   України   для   резидента - продавця сировини   нерезидентe він не визначає, і тому не регулює для нього питання взаємовідносин з бюджетом по ПДВ.

В той же час, Законом України «Про податок на додану вартість»  в редакції, яка діяла на час здійснення операцій  ТОВ   «Ексімтрейд»  по  виконанню  Контракту  №1/021-02   від 14.01.02р., та саме який  визначає  порядок     взаємовідносин  платників  податку  з бюджетом по ПДВ, зазначено:

п.6.1. ст.6. - Об'єкти оподаткування, визначені статтею 3 цього Закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка згідно з цим законом, оподатковуються за ставкою 20 відсотків.

П.п.6.1.1. Податок становить 20 відсотків бази оподаткування, визначеної статтею 4 цього Закону, та додається до ціни товарів (робіт, послуг).

П.6.2. ст.6. Податок за нульовою ставкою обчислюється щодо операцій з: п.п.6.2.1. ст.6. Поставки товарів,  що були вивезені (експортовані) платником податку за межі митної території України.

Товари вважаються вивезеними (експортованими) платником податку за межі митної території України в разі, якщо їх вивезення (експортування) засвідчене належно оформленою митною вантажною декларацією.

Тобто умовою цих норм для застосування нульової ставки по ПДВ є те, що саме платник ПДВ повинен вивезти товари за межі митної території України.

Таким чином, якщо продавець товарів продає (передає) товари покупцю, в тому  числі нерезиденту, на митній території України, то ПДВ нараховується за повною ставкою, так як нерезидент  особливо не визначений в вищенаведеному,  при поставці йому товарів на митній території України.

З приводу цього, витікає, що Продавець згідно з Доповненням до Договору  не планував самостійно експортувати товар, а зобов’язувався передати його у власність нерезиденту на митній території України, а саме на складі ТОВ «СВБЗ»з переходом права власності від Постачальника до Покупця  згідно оформленого Акту приймання-передачі товару.

Також,   на   виконання    вищенаведеного,    складено    акти    прийому-передачі

продукції від 10.11.04р. на суму 10 465 дол. США та від 24.12.04 р. на 205 310 дол. США та виписано податкові накладні: №750 від 10.11.04 р. на суму 55 530,66 грн., в т.ч. ПДВ - 9 255,11 грн. та № 756 від 24.12.04р. на суму 1 089 329,52 грн., в т.ч. ПДВ -181554.92 грн. (усього ПДВ - 190 810 грн.).

Таким чином, треба прирівнювати акт прийому-передачі товару до документа, що засвідчує передачу товару від продавця покупцеві (нерезиденту) у власність, а саме: 10.11.04 р. та 24.12.04 р. на складі ВАТ «СВБЗ» м. Стаханов Україна (митна територія України).

З приводу цього (з позиції вищевказаних норм законодавства та змісту на  умов виконання Контракту), у розглядаємому випадку ТОВ „Ексімтрейд" не є експортером в розумінні Закону України «Про податок на додану вартість»та не має права застосовувати по цим операціям нульову  ставку ПДВ при продажу товару нерезиденту.

Щодо посилання позивача на листи ДПА України то відповідач  вказує на таке.

Лист від   15.12.99  р.   №7153/6/16-1313   за  підписом   заступника   Голови   Г.Оперенко (на запит не  ТОВ «Ексімтрейд»), то в ньому прямо не зазначено що продавець-резидент має право застосовувати нульову  ставку  з ПДВ, а йдеться мова в першу  чергу, що є підтвердженням вивозу (експортування) сировини придбаної за іноземну валюту.  Аналогічно витікає із листа ДПІ від 16.07.04 р. №5843/6/15-2415-6 (за запитом також не ТОВ  «Ексімтрейд»).

В той же час, ДПА України надало Лист також за підписом Г. Оперенко, а саме від 07.03.2002р.№4082/7/16-1217-20 «Щодо умов застосування нульової ставки ПДВ», в якому чітко вказано, що «Якщо продавець товарів продає (передає) товар покупцю, в т.ч. нерезиденту на митній території України, то податок на додану вартість нараховується за повною ставкою».

Також, з приводу наведених листів відповідач підкреслює,  що вони в розумінні Закону  України  «Про  порядок  погашення  зобов'язань  платників  податків  перед бюджетами  та  державними  цільовими  фондами»(надалі –Закон 2181)  для ТОВ «Ексімтрейд»не мають статусу податкових роз’яснень, що давали б йому право на  звільнення від відповідальності за порушення законодавства.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши у сукупності доводи сторін, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов такого:

Відповідно  до  ст. 1  Закону України  «Про систему оподаткування» ставки,  механізм  справляння податків і зборів (обов'язкових платежів),  за  винятком  особливих  видів мита та збору у вигляді цільової  надбавки  до  діючого  тарифу  на  електричну та теплову енергію, і пільги щодо оподаткування не можуть встановлюватися або змінюватися    іншими   законами   України,   крім   законів   про оподаткування.

Спеціальним законом  з питань оподаткування  податком на додану вартість  є  Закон  України  «Про податок  на додану вартість»(надалі –Закон про ПДВ).

В редакції  Закону про ПДВ,  яка діяла на час здійснення спірних операцій  ТОВ  «Ексімтрейд» в  преамбулі цього закону зазначено, що   цей  Закон   визначає  платників  ПДВ,   об'єкти,   базу   та  ставки оподаткування,   перелік   неоподатковуваних   та   звільнених   від   оподаткування   операцій, особливості  оподаткування   експортних   та   імпортних   операцій,   поняття   податкової накладної, порядок обліку, звітування та внесення податку до бюджету.

Пунктом 1.4. ст.1 визначено поняття поставки товарів –це  будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за компенсацію незалежно від строків її поставки, а також операції з безоплатної поставки товарів та операції з передачі майна орендодавцем (лізингодавцем) на баланс орендаря (лізингоотримувача) згідно з договорами фінансової оренди (лізингу) або поставки майна згідно з будь-якими іншими договорами, умови яких передбачають відстрочення оплати та передачу права власності на таке майно не пізніше дати останнього платежу.

Згідно п.3.1 ст.3 Закону про ПДВ  об'єктом оподаткування є операції платників податку з:

п. 3.1.1..поставки товарів (робіт, послуг) на митній території України.

п. 3.1.3. вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України та поставки послуг (виконання робіт) для їх споживання за межами митної території України.

Пунктом 4.І.  ст.4 закону про ПДВ визначено, що   база  оподаткування  операцій з поставки товарів (робіт, послуг)   визначається   виходячи   з   їх   договірної  (контрактної)   вартості,   визначеної за вільними або регульованими цінами (тарифами) з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових) платежів,  за винятком податку на додану вартість, що включаються в  ціну товарів  (робіт,   послуг) згідно з законами   України з питань оподаткування.

Відповідно до  підпункту  6.2.1  пункту  6.2  статті  6   об'єкти оподаткування, визначені статтею 3 цього Закону, за винятком операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка згідно з цим законом, оподатковуються за ставкою 20 відсотків.

Особливості оподаткування податком на додану вартість  експортних операцій  визначені зокрема  п.п.6.2.1  ст.6 Закону про ПДВ - податок за нульовою ставкою обчислюється щодо операцій з  поставки товарів,  що були вивезені (експортовані) платником податку за межі митної території України.

Сферою регулювання  Закону України  «Про операції з давальницької сировиною в зовнішньоекономічних відносинах»є правовідносини   замовника (нерезидента) та виконавця (резидента), їх відповідальність за порушення цього закону.

За змістом  п. 11.9.  Закону про ПДВ  норми  Закону України  «Про операції з давальницької сировиною в зовнішньоекономічних відносинах» розповсюджуються  на сплату  податку  на  додану  вартість по операціях з ввезення давальницької  сировини  на   митну   територію   України.   Щодо  інших  правовідносин з питань оподаткування  ПДВ  мають застосовуватись  норми  Закону  про ПДВ.

Так, стаття 4 Закону України  «Про операції з давальницької сировиною в зовнішньоекономічних відносинах»тільки вказує на можливість придбання нерезидентом сировини для переробки у резидента на митній території України за іноземну валюту, щоб така операція для замовника та виконавця відносилась до зовнішньоекономічною з особливим для них порядком взаємовідносин з бюджетом України,  а  не  регулює  питання  оподаткування  поставки  давальницької сировини  нерезиденту  на митній території  України.

Згідно  цієї  статті  давальницька   сировина   може   закуповуватися  іноземним замовником на митній території України у суб'єкта  підприємницької діяльності України лише за іноземну валюту.

Підставою  для  митного  оформлення готової продукції,  що вироблена з використанням давальницької  сировини,  закупленої  за іноземну  валюту  в  Україні,  і  вивозиться  з  митної  території України,  є подання українським виконавцем  митному  органу  копії контракту на придбання іноземним замовником давальницької сировини в Україні  та  довідки  установи  банку  України  про  надходження іноземної валюти на рахунок українського постачальника сировини.

Готова продукція,  яка вироблена з давальницької сировини,  закупленої іноземним замовником на  митній  території  України,  і   належить  йому,  у разі вивезення за межі митної території України  не обкладається вивізним (експортним) митом,  іншими податками  та  зборами  (крім  митних  зборів),  що  справляються  відповідно  до  законів України, а також не підлягає ліцензуванню і квотуванню, за  винятком    товарів   спеціального   призначення,   перелік   яких  визначається Кабінетом Міністрів України.

Як  вбачається  з  вищезазначеного,  даною   нормою  не регулюється питання  оподаткування податком  на додану вартість   суб'єкта  підприємницької діяльності України,  у  якого  закуплено  давальницьку  сировину,  а  відтак при  визначенні правомірності  застосування  нульової ставки  ПДВ  позивачем    треба  керуватись  нормами  ст. 6  Закону  про  ПДВ.

Згідно з підпунктом  6.2.1  пункту  6.2  статті  6  вказаного Закону про ПДВ   операції з продажу товарів,  що були вивезені (експортовані) платником податку за межі митної території України, оподатковуються за нульовою ставкою.

Товари вважаються   вивезеними   (експортованими)   платником податку  за  межі  митної  території  України,  якщо  їх вивезення (експортування) засвідчене  належно  оформленою  вантажною  митною декларацією  відповідно  до  вимог  постанови  Кабінету  Міністрів України від  09.06.97  N  574   «Про   затвердження  Положення  про вантажну митну декларацію»,  Інструкції про порядок  заповнення  вантажної  митної  декларації,  затвердженої   наказом Державної  митної   служби  України  від  9  липня 1997 року N 307

та зареєстрованої у Міністерстві юстиції  України  24 вересня  1997  року  за N 443/2247 у редакції наказу Держмитслужби України  від  18.04.2002  N  207,  зареєстрованого   в   Міністерстві  юстиції  України 29.05.2002 за N 462/6750.

З метою підтвердження факту перетину товарами митного кордону України відповідно до постанови  Кабінету  Міністрів  України  від 01.03.2002 N 243  «Про  вдосконалення  механізму відшкодування   бюджетної   заборгованості  з  податку  на  додану вартість за операціями з експорту продукції»платник податку, який здійснив операцію з вивезення (пересилання) товарів за межі митної території  України  (експорт),  повинен  мати   оригінал   п'ятого основного  аркуша  ("примірник  для  декларанта") вантажної митної декларації форми МД-2 (МД-3),  на якому митним органом за   зверненням   платника  податку  вчинено  напис  про  фактичне вивезення експортованих товарів за межі митної  території  України та   засвідчено   гербовою  печаткою  митного  органу  і  підписом відповідальної  особи,  який  разом  з   розрахунком   експортного відшкодування подається до податкового органу.

ДПА України  згідно з підпунктом  4.4.2  статті  4 Закону   України  «Про  порядок  погашення  зобов'язань  платників податків   перед   бюджетами   та  державними  цільовими  фондами»і Порядком надання податкових роз'яснень, затвердженим постановою  Кабінету  Міністрів  України від 16 травня  2001  року N 494,   Наказом  № 418  від 05.09.2002. затверджено  податкове роз'яснення щодо порядку      застосування нульової ставки податку на додану вартість      по операціях з вивезення (експортування) товарів за межі  митної території України.  Згідно  даного податкового роз’яснення  інші  роз'яснення з  питань  порядку  застосування  нульової ставки податку на додану вартість,  надані листами  Державної  податкової адміністрації   України   до   набуття   чинності  цим  податковим роз'ясненням, вважаються   такими, що втратили чинність.

Таким  чином,  позивач  у  справі  не  мав  права  на  застосування  нульової ставки  ПДВ  при  поставці   товару   згідно   контракту   № 1/021-02 від 14.01.2002р. з фірмою Suppliers Co.» і  додаткових угод до  нього  на  митній  території  України.

Крім того,  пунктом 4.5 статті 4 Закону про ПДВ визначено, що  у разі коли після продажу товарів (робіт, послуг) здійснюється будь-яка зміна суми компенсації за продаж товарів (робіт, послуг), включаючи перерахунок у випадках повернення проданих товарів чи права власності на такі товари продавцю, а також у зв‘язку з визнанням боргу покупця безнадійним у порядку, визначеному законодавством України, податок, нарахований у зв‘язку з таким продажем, перераховується відповідно до змін бази оподаткування. При цьому продавець зменшує суму податкового зобов‘язання на суму надмірно нарахованого податку, а покупець відповідно збільшує суму податкового зобов‘язання на таку ж суму в період, протягом якого була зменшена сума компенсацій продавцю.    Тобто,  вказаний  пункт  не  містить  такої підстави  зменшення  (коригування)  податкового  зобов’язання,  яку  вказує  позивач.

З огляду  на  вищезазначене,  суд  вважає  правомірним  висновок  податкового  органу  про  завищення   позивачем  суми  бюджетного відшкодування  в  сумі  190810 грн. за  березень  2005 року.

Факт  отримання  суми  бюджетного відшкодування  заявленого в декларації  за  березень 2005 року  в  повній  сумі  підтверджено  відповідачем  виписками  з  особового  рахунку  позивача  і  не  заперечений   позивачем.  Згідно  ч. 2 п. 8  Інструкції  про порядок  застосування  штрафних (фінансових санкцій)  органами державної податкової служби,  затвердженої  наказом  ДПА України №  110 від 17.03.2001.,  зареєстрованої  в  Міністерстві  юстиції  України  23.03.2001. за № 268/5459,  містить  таке положення. У разі   коли   за   наслідками  перевірки  виявляється  факт завищення суми бюджетного відшкодування,  заявленого в  податковій декларації  про податок на додану вартість,  сума такого завищення вважається  сумою   податкового   зобов'язання,   прихованою   від оподаткування.  Якщо внаслідок такого завищення отримано  бюджетне відшкодування, платник податку визнається таким, що ухиляється від оподаткування,  і  до  нього  застосовуються санкції відповідно до законодавства.

Згідно  підпункту  17.1.3.   пункту  17.1.  статті  17  Закону 2181  у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму  податкового  зобов'язання  платника  податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту  4.2  статті  4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі  десяти  відсотків  від  суми  недоплати  (заниження  суми  податкового   зобов'язання)   за  кожний  з  податкових  періодів, установлених  для  такого  податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи  з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та  закінчуючи  податковим  періодом,  на  який припадає отримання таким    платником    податків    податкового   повідомлення   від контролюючого  органу,  але  не  більше п'ятдесяти відсотків такої суми  та  не  менше  десяти  неоподатковуваних  мінімумів  доходів громадян  сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових  періодів,  що  минули.  Визначення  недоплати  аналогічне  отриманню бюджетного відшкодування  внаслідок  завищення  його суми.

З огляду  на вищезазначене,  суд  визнає  позовні  вимоги  необгрунтованими.

Згідно  ст.   160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України  в судовому засіданні проголошено вступну і резолютивну частини постанови. Судові витрати  покладаються  на   позивача в сумі 3 грн. 40 коп. судового збору.

Зайве сплачені позивачем витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають поверненню з рахунку ДП "СІЦ". Надміру сплачене позивачем держмито в сумі 81 грн. 609 коп. може бути повернуто за заявою позивача в порядку ст. 89 КАС України.

На  підставі  викладеного та, керуючись ст.ст.  18,  158 –163, Кодексу адміністративного судочинства  України,  суд

п о с т а н о в и в:

1.          У задоволенні позову відмовити.

2.          Судові витрати в сумі 3 грн. 40 коп. судового збору покласти на позивача.

3. ДП "Судово-інформаційний центр"  повернути сплачені Товариством з обмеженою відповідальністю «Ексімтрейд»витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. за платіжним дорученням № 451 від 06.10.2006 р. яке надіслати позивачеві разом з даною постановою.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.  Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк встановлений КАС України,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.  У разі подання  апеляційної скарги постанова набирає законної сили,  якщо її не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга  подаються  до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції,  який ухвалив оскаржувану  постанову. Копії апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти  днів  з дня її  проголошення,  а  в  разі  складення  постанови в повному обсязі  відповідно до ст. 160  цього Кодексу – з дня  складення в повному обсязі.    Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана  без попереднього подання  заяви  про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у  строк,  встановлений  для  подання  заяви про апеляційне оскарження.

Згідно  ст. 160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України постанова в повному обсязі складена  і підписана  20.02.2007.

Суддя                                                                               О.С. Палей

Помічник судді                                                                            Є.С. Бубен

Надр. 4 прим.

1-до справи

2-позивачу

3-відповідачу

4 –прокурору Луганської області.