ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 березня 2007 р.

№ Б15/174/05

Судова
колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., -головуючого
(доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу

Лівобережної МДПІ, м.
Дніпропетровськ

на постанову

від 04.10.2006 р.
Дніпропетровського апеляційного господарського суду

у справі

№ Б15/174/05
господарського суду Дніпропетровської області

за заявою

Лівобережної МДПІ, м.
Дніпропетровськ

до

ТОВ “АНТ”, м. Дніпропетровськ

про

банкрутство

арбітражний керуючий

ОСОБА_1

в судовому
засіданні взяли участь представники:

Лівобережної МДПІ

Балашова М.В., довір.; Бойко
О.П., довір.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 29.11.2005 р. за заявою Лівобережної МДПІ
порушено провадження у справі № Б15/174/05 про банкрутство ТОВ “АНТ” в
порядку ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом” (далі -Закон).

Постановою господарського суду
Дніпропетровської області від 13.12.2005 р. на підставі ст. 52 Закону визнано
ТОВ “АНТ” банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута
призначено Лівобережну МДПІ та зобов'язано ліквідатора вчинити певні дії.

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 20.03.2006
р. припинено повноваження Лівобережної МДПІ як ліквідатора банкрута та
ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

Ухвалою господарського суду
Дніпропетровської області від 25.05.2006 р. (суддя Петренко Н.Е.) затверджено
звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс банкрута, ліквідовано юридичну особу
-ТОВ “АНТ” та припинено провадження у справі.

Постановою Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 04.10.2006 р. (судді: Джихур О.В.
-головуючий, Коршун А.О., Прудніков В.В.) апеляційну скаргу ЗАТ КБ “ПриватБанк”
задоволено, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 25.05.2006
р. скасовано, а справу передано до господарського суду Дніпропетровської
області для розгляду.

Не погоджуючись з винесеною
постановою, ініціюючий кредитор -Лівобережна МДПІ звернувся до Вищого
господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати
постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.10.2006 р.
та залишити в силі ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від
25.05.2006 р.

На думку заявника касаційної скарги,
судом апеляційної інстанції неправильно застосовані норми матеріального та
процесуального права, зокрема ч. 5 ст. 52 Закону та ст. 64, ч. 7 ст. 105 ГПК
України.

Заслухавши пояснення представників
сторони, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали
справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 52 Закону встановлює
особливості банкрутства відсутнього боржника.

Частиною 5 вказаної статті
передбачено особливий порядок виявлення кредиторів відсутнього боржника,
відповідно до якого кредиторів боржника виявляє ліквідатор, який письмово
повідомляє усіх відомих йому кредиторів про визнання господарським судом
відсутнього боржника банкрутом.

Отже, на ліквідатора відсутнього
боржника покладений обов'язок направлення повідомлень усім відомим кредиторам
боржника.

Як встановлено судом апеляційної
інстанції та вбачається з матеріалів справи, ТОВ "АНТ" мало чотири
рахунки в ЗАТ КБ “ПриватБанк”, що
підтверджується актом про результати перевірки ТОВ "АНТ" від
19.05.2004 р. з питання
правомірності  заявленого до
відшкодування  податку на додану  вартість
згідно  показників декларації  за
грудень  2001 р. (а.с. 38),
довідкою ініціюючого  кредитора  про
наявність  у  боржника
рахунків  в установах банків (а.с.
46).

Однак, незважаючи на те, що
матеріали справи містять дані про відкриті
боржником банківські рахунки, ні ініціюючим кредитором під час виконання
повноважень ліквідатора банкрута, ні ліквідатором банкрута арбітражним керуючим
ОСОБА_1 не надсилалося відповідне повідомлення банку, який здійснював
обслуговування боржника та який є його потенційним кредитором.

У зв'язку з чим, суд апеляційної
інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про те, що ліквідатором
не виконано належним чином покладені на нього Законом обов'язки, що призвело до
неповного виявлення усіх можливих кредиторів боржника.

Таким чином, судом апеляційної
інстанції правомірно скасовано ухвалу про затвердження звіту ліквідатора і
ліквідаційного балансу та припинення провадження у справі, а справу передано
для  розгляду до суду першої інстанції
на  стадію  ліквідації.

При цьому, колегія суддів зазначає,
що скасування цієї ухвали означає, що справа передається для розгляду іншому
судді.

Враховуючи вищезазначене, доводи
касаційної скарги ініціюючого кредитора не спростовують висновків суду
апеляційної інстанції.

За таких обставин справи підстави
для зміни бо скасування оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції
відсутні, тому вона підлягає залишенню без змін.

З урахуванням наведеного та
керуючись ст. 52 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом”, ст. ст. 1115, 1117, 1119
-11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Лівобережної
МДПІ  залишити без задоволення.

2.          Постанову Дніпропетровського
апеляційного господарського суду від 04.10.2006 р. у справі № Б15/174/05 залишити
без змін.

Головуючий
Б.М. Поляков

Судді
Л.Й. Катеринчук

Н.Г. Ткаченко