ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2007 р.

Справа № 7/695/06

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л. І.Бандури

суддів Л. В.Поліщук, В.Б.Туренко

при секретарі судового засідання О.О. Соломахіній

за участю представників сторін:

від позивача –О.В. Карпенко

від відповідача –Д.В. Глушко

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві

на постанову господарського суду Миколаївської області від 30.01.07 р.

у справі № 7/695/06

за позовом ТОВ „Миколаївський глиноземний завод”

до СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві

про визнання протиправним та скасування рішення

встановив:

13.11.06 р. СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві здійснила виїзну планову перевірку ТОВ „Миколаївський глиноземний завод” з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.04 р. по 30.06.06 р. і за її результатами склала акт №44/36-000/33133003. В ході перевірки, зокрема виявлені порушення п.п.2.15 п.2, п.п.3.1 п.3 „Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні” затвердженого постановою Правління НБУ від 19.02.2001р. №72, та п.п.2.11 п.2, ч.6 п.п.2.3 п.2 відповідного Положення, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. №637, які полягали в перевищенні встановлених строків використання виданої під звіт готівки підзвітними особами підприємства (на господарські витрати та відрядження) на 8644,17грн. та проведення розрахунків без надання отримувачам коштів розрахункового документа, що підтверджував сплату покупцем готівкових коштів у розмірі 4270,12грн.

На підставі акту перевірки, 17.11.06 р. СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві прийняла рішення №00000936/0 про застосування штрафних санкцій в сумі 6 431,16 грн., згідно з Указом Президента України „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки”.

Позивач звернувся до господарського суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасуванням названого рішення, оскільки при його прийнятті податкова служба вийшла за межі повноважень, наданих їй Законом України „Про державну податкову службу в Україні”.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 30.01.07 р., яка оформлена в повному обсязі 23.02.07 р. (суддя Н.О.Семенчук), позов задоволено з мотивів обґрунтованості позовних вимог.

СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві не погодившись з постановою суду, після подання заяви про апеляційне оскарження, звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить її скасувати, в позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Заслухавши доводи представників сторін, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки, дослідивши надані докази та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія встановила.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до п. 2 ст. 11 Закону України „Про державну податкову службу” органи державної податкової служби мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

У перевіряємому періоді (з 01.07.2004р. по 30.06.2006р.) діяло „Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні” затвердженого постановою Правління НБУ від 19.02.2001р. №72 (зі змінами та доповненнями), а після втрати його чинності вступило в дію відповідне Положення, затверджено постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. №637.

Вимоги Положень №72, №637 (зі змінами та доповненнями) поширюються на юридичних осіб незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, їх відокремлені підрозділи, представництва які здійснюють операції з готівкою в національній валюті та є обов’язковими до виконання ними.

Згідно норм вказаних Положень, уся готівка, що надходить до кас підприємства, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися в їх касах. Оприбуткуванням готівки в касі підприємства є здійснення підприємством обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень з оформленням цієї операції у встановленому порядку прибутковим касовим ордером та відображенням у касовій книзі в день одержання підприємством готівкових коштів (п. 2.6, 2.10 Положень). Підприємства (підприємці), які відкрили поточні рахунки в банках і зберігають на цих рахунках свої кошти, здійснюють розрахунки за своїми грошовими зобов'язаннями, що виникають у господарських відносинах, пріоритетно в безготівковій формі, а також у готівковій формі (з дотриманням чинних обмежень) у порядку, встановленому законодавством України. (п. 2.1 Положень).

Указом Президента України „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки” від 12.06.1995р. №436/05 (із змінами та доповненнями) встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами –громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб’єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюється Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за перевищення встановлених лімітів залишку готівки в касах - у двократному розмірі сум виявленої понадлімітної готівки за кожний день. Перелік порушень та відповідальність за них зазначені в названому Указі.

Відповідно до статей 2, 3 вищеназваного Указу, штрафні санкції застосовуються органами державної податкової служби на підставі матеріалів проведених ними перевірок. Контроль за додержанням норм з регулювання обігу готівки в національній валюті, здійснюють органи, у тому числі державної податкової служби.

Керуючись цими правовими нормами, до позивача і були застосовані вищевказані штрафні санкції.

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача погодився з тим, що товариство допустило вищезазначені порушення, але вважає, що Указ Президента України „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки”, на підставі якого до позивача була застосована штрафна санкція, не може бути застосований при винесенні оспорюваного рішення податкової служби, оскільки не є законом.

Судова колегія не приймає таке заперечення позивача, так як відповідно до статті 106 Конституції України, Укази Президента України є обов’язковими до виконання на території України. Вирішення питання про відповідність чи невідповідність нормативних актів, в тому числі і Указів Президента України Конституції України є виключною компетенцією Конституційного Суду України, що передбачено статтями 147, 150 Конституції України. Указ Президента України „Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки” не скасований, не визнаний неконституційним повністю чи в окремій частині, і відповідно його норми не суперечать Конституції України. Іншого законодавчого акту, який би передбачав відповідальність за порушення норм з регулювання обігу готівки не існує.

За таких обставин, судова колегія вважає, що податкова інспекція, приймаючи рішення про застосування фінансових санкцій за порушення Положення про ведення касових операцій у національній валюті, діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, як це встановлено статтею 19 Конституції України.

Таким чином, враховуючи наведені норми діючого законодавства, та ту обставину, що підприємством порушені вимоги п.п.2.15 п.2, п.п.3.1 п.3 „Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні” затвердженого постановою Правління НБУ від 19.02.2001р. №72, та п.п.2.11 п.2, ч.6 п.п.2.3 п.2 відповідного Положення, затвердженого постановою Правління НБУ від 15.12.2004р. №637, що доведено актом перевірки, який складено у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві правомірно застосовані штрафні санкції до ТОВ „Миколаївський глиноземний завод” і підстави для визнання означеного рішення ДПІ нечинним відсутні.

Зазначене не було враховано судом першої інстанції при вирішенні спору, що призвело до неправильного прийняття рішення.

Приймаючи до уваги, що висновки суду першої інстанції, викладені в постанові не відповідають чинному законодавству, обставинам справи, оскаржувана постанова, згідно зі ст. 202 КАС України підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 202, 205, 207, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу СДПІ по роботі з ВПП у м. Миколаєві задовольнити.

Постанову господарського суду Миколаївської області від 30.01.07р. у справі №7/695/06 скасувати, в позові відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення постанови в повному обсязі.

Головуючий суддя                                                              Л. І. Бандура

Суддя                                                                                          Л. В. Поліщук

Суддя                                                    В. Б. Туренко