ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 травня 2007 р.

№ 150/17-05

Вищий господарський суд  України у
складі колегії суддів :

головуючий суддя

Муравйов О.В.

судді

Полянський А.Г.

Коробенко Г.П.

розглянувши

касаційну скаргу

СПД-ФО ОСОБА_1

на

постанову від 15.02.2007 р.
Київського міжобласного апеляційного господарського суду

у справі

№ 150/17-05 господарського суду
Київської області

за позовом

СПД-ФО ОСОБА_1

До

ТОВ "Кронпак"

про

Стягнення 68 241 грн.

За участю представників сторін:

позивач -ОСОБА_2 дов. від
19.09.2005 р.,

відповідач
-не з'явились

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду
Київської області від 30.10.2006 р. (суддя
- Суховий В.Г.) в позові відмовлено. Постановою Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 15.02.2007 р. (судді -Зеленіна Н.І., Жук
Г.А., Швець В.О.) рішення господарського суду Київської області від 30.10.2006
р. залишено без змін.

Не погоджуючись з рішенням та
постановою, СПД-ФО ОСОБА_1 звернувся до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, мотивуючи скаргу порушенням і
неправильним застосуванням господарськими судами норм матеріального та
процесуального права.

Розпорядженням В.о. Голови судової
палати від 21.05.2007 р. у зв'язку з відпусткою судді Фролової Г.М. для
перегляду в касаційному порядку справи № 150/17-05 призначеної до розгляду на
22.05.2007 р., утворено колегію суддів в наступному складі: головуючий
-Муравйов О.В., судді - Полянський А.Г., Коробенко Г.П.

Відповідач не скористався наданим
процесуальним правом участі у суді касаційної інстанції.

Відзиву від відповідача не
надходило.

Розглянувши матеріали справи,
оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами
норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого
господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 1119
ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має
право залишити постанову суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без
задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду
прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи,
11.06.2002 року між ТОВ "Проектний інститут "Архпроект" та ТОВ
"Кронпак" укладено договір НОМЕР_1 на створення (передачу)
проектно-технічної документації. Згідно умов даного договору, ТОВ
"Кронпак" (замовник) доручає, а ТОВ "Архпроект"
(виконавець) приймає на себе розробку робочого проекту "Цех літографічного
друку і лакування сталевих листів в м. Славутич на базі РСУ", вартістю
виконаних робіт 64 172 грн.

Представником виконавця - головним
архітектором проектів ТОВ "Проектний інститут "Архпроект" -
ОСОБА_1 та директором ТОВ "Кронпак" - Татарчуком О. В. 30.12.2002 р.
було підписано акт здачі-прийняття проектно-технічної продукції по договору
НОМЕР_1, а саме: робочий проект "Цех літографічного друку і лакування
сталевих листів в м. Славутич на базі РСУ".

Відповідачем вартість робіт
сплачена повністю, що підтверджено платіжними дорученнями та банківською
випискою.

Відповідно до акта державної
технічної комісії про прийняття закінченого будівництва об'єкта в експлуатацію
від 18.06.2003 р., затвердженого рішенням Славутицької міської ради "Про затвердження
акта Державної технічної комісії" НОМЕР_3. (т. 1 а. с. 123), проведена
реконструкція столярно-заготівельного цеху і прийнято в експлуатацію цех
літографічного друку і лакування сталевих листів ТОВ "Кронпак".
Головним архітектором при розробці проектно-технічної документації згідно
договору НОМЕР_1 був ОСОБА_1.

Попередніми судовими інстанціями
було встановлено, що 31.07.2003 р. ОСОБА_1 зареєструвався як фізична особа
-підприємець.

Між СПД  - ОСОБА_1 (позивач) та ТОВ
"Кронпак" (відповідач) в особі директора Татарчука О. В. 11.08.2003
р. укладено договірНОМЕР_2 на створення (передачу) проектно-технічної
документації.

Відповідно до договору НОМЕР_2 (п.
1.1) ТОВ "Кронпак" (за договором замовник) доручає, а СПД ОСОБА_1.
(за договором виконавець) приймає на себе зобов'язання по розробці проектної
документації "Цех літографічного друку і лакування сталевих листів в м.
Славутич на базі РСУ".

Згідно п. 2.1 договору НОМЕР_2
вартість проектних робіт становила 89 741 грн.

30.09.2003 р. виконавцем СПД -
ОСОБА_1 та директором ТОВ "Кронпак" Татарчуком О.В. підписано акти
здачі-прийняття проектно-технічної продукції по договору НОМЕР_2: 1. Робочий
проект "Цех літографічного друку і лакування сталевих листів в м. Славутич
на базі РСУ (головний корпус)". 2. Робочий проект "Цех літографічного
друку і лакування сталевих листів в м. Славутич на базі РСУ (АБК -
котедж)". 3. Робочий проект "Цех літографічного друку і лакування
сталевих листів в м. Славутич на базі РСУ (неопалювальний матеріальний склад)".
4. Робочий проект "Цех літографічного друку і лакування сталевих листів в
м. Славутич на базі РСУ (прохідна)". Загальна вартість проектних робіт
згідно актів склала 68 241 грн.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками
судового процесу.

Як обґрунтовано було зазначено
апеляційним господарським судом, зі змісту договору на створення (передачу)
проектно-технічної документації НОМЕР_1, укладеного між ТОВ "Проектний
інститут "Архпроект" та ТОВ "Кронпак", та договоруНОМЕР_2
на створення (передачу) проектно-технічної документації від 30.09.2003 р.,
укладеного між СПД  - ОСОБА_1 та ТОВ
"Кронпак", вбачалось, що зазначені договори укладені на розробку
однієї і тієї ж проектної документації - "Цех літографічного друку і
лакування сталевих листів в м. Славутич на базі РСУ".

Судами було встановлено, що об'єкти
(будівлі, споруди), робочі проекти, які зазначені СПД ОСОБА_1 в  актах здачі-прийняття від 30.09.2003 р. по
договору  НОМЕР_2, співпадають з
об'єктами (будівлі, споруди), зазначеними в робочому проекті (п. 1.7 Основних
техніко-економічних характеристик об'єкта архітектури), розробленому ТОВ
"Проектний інститут "Архпроект" у 2002 році, виконавцем якого
був безпосередньо ОСОБА_1, а саме: "Головний корпус" (акт від
30.09.2003 р.) йому відповідає "Цех" (п. 1.7 Робочого проекту,
замовлення: 126-2002); "АБК-Котедж" -"АПБ";
"неопалювальний матеріальний склад" - "склад".

Фактичним виконавцем робіт за обома
договорами є ОСОБА_1.: за договором НОМЕР_1 ОСОБА_1. як головний архітектор
проекту, а за договором НОМЕР_2 від 30.09.2003 р. ОСОБА_1. як фізична особа -
підприємець.

В порушення вимог ст. 33 ГПК
України, позивачем не надано обґрунтованих пояснень стосовно різниці у вартості
робіт, визначених договором НОМЕР_2 від 30.09.2003 р. (п. 2.1 - 89 741 грн.) та
іншої вартості робіт згідно актів здачі-прийняття проектно-технічної продукції
по договору НОМЕР_2 - 68 241грн.

Крім того, договірНОМЕР_2 від
30.09.2003 р. укладений на виконання робіт - розробку проектної документації
"Цех літографічного друку і лакування сталевих листів в м. Славутич на
базі РСУ", які вже фактично були виконані на замовлення відповідача,
оплачені ним та впроваджені на час укладання договору НОМЕР_2.

В матеріалах справи наявні письмові
пояснення ОСОБА_1, згідно яких позивач зазначив, що "на етапі підписання
актів були допущенні скорочення у формулюваннях об'єктів, по яких були виконані
проектні роботи".

Відповідно до ст. 34 ГПК України, обставини
справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними
засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В порушення вказаних вимог ОСОБА_1
не надав доказів про те, що предметом договору НОМЕР_2 від 30.09.2003 р. було
саме: "прибудова до прохідної", а не "прохідна";
"мансардний поверх АБК-котеджу", а не "АБК-котедж";
"реконструкція складу", а не "матеріальний склад", як це
зазначено в актах здачі-приймання від 30.09.2003 р. Інших доказів щодо підстав
зміни СПД - ОСОБА_1 предмету договору та на підтвердження факту виконання саме
такої проектної документації (прибудова, реконструкція тощо) позивачем
надано  не було.

Враховуючи, що будь-яких доказів,
які б свідчили про відмінність замовлених і виконаних проектних робіт за
договорами позивачем не подано ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної
інстанції, суди дійшли до обґрунтованого та правомірного висновку про
безпідставність позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів
Вищого господарського суду  України
погоджується з висновками попередніх судових інстанцій про те, що  позивачем не доведено факту створення
проектної документації згідно з договором НОМЕР_2 від 30.09.2003 р.

Перевіривши у відповідності до ч. 2
ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх
встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного
господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що суди в порядку
ст. ст. 43, 47, 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно і
об'єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності;
дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази;
належним  чином  проаналізували відносини сторін.

На підставі встановлених фактичних
обставин, місцевим господарським судом з'ясовано дійсні права і обов'язки
сторін, правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні
правовідносини та обґрунтовано відмовлено у позові.

В свою чергу, суд апеляційної
інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України, повторно розглядаючи справу,
повно з'ясував обставини, які мали значення для правильного розгляду поданої
апеляційної скарги. Висновки апеляційного суду ґрунтуються на доказах,
наведених в постанові суду, та відповідають положенням чинного законодавства.
Як наслідок, прийнята апеляційним господарським судом постанова відповідає
положенням ст. 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 29.12.1976 р. № 11 “Про судове рішення” зі змінами
та доповненнями.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115
ГПК України та частин 1, 2 статті 1117 ГПК України, касаційна
інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє
судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин
справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові господарських судів.
Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові господарського суду
чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково
перевіряти докази.

Твердження оскаржувача про
порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм
матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого
підтвердження, в зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування законного та
обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст.ст.85, 111-5
Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою
представника позивача оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115,
1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності  - фізичної
особи ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду
Київської області від 30.10.2006 року та постанову Київського міжобласного
апеляційного господарського суду від 15.02.2007 року у справі № 150/17-05
залишити без змін.

Головуючий    суддя                                                                   Муравйов
О.В.

Судді
Полянський А.Г.

Коробенко
Г.П.