ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 р.
№ 42/96

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого –судді
Дерепи В.І.

суддів :
Грека Б.М. –(доповідача у справі)
Стратієнко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго”

на ухвалу
господарського суду м. Києва від 08.02.07

у справі
№ 42/96

господарського суду
м. Києва

за позовом
Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго”

до
Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Подільського району м. Києва

про
стягнення 59346,10 грн.

за участю представників від:

позивача
Побережець О.П. (дов. від 27.09.06)

відповідачів
не з'явилися, були належно повідомлені

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду м. Києва від 11.11.03 вимоги позивача задоволено частково, з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Подільського району м. Києва на користь Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” стягнуто 40616,04 грн. основного боргу, 1487,10 грн. інфляційних нарахувань, 508,27 грн. –3% річних, 426,11 грн. витрат по оплаті держмита, 118 витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 15.06.04 відповідача – Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Подільського району м. Києва замінено його правонаступником –Комунальним підприємством “Поділ-житло”.

31.01.07 позивач звернувся до господарського суду м. Києва із заявою про видачу дублікату наказу від 15.06.04, мотивуючи свої вимоги втратою цього наказу. Ухвалою господарського суду м. Києва від 08.02.07 у задоволенні заяви Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” про видачу дублікату наказу відмовлено. Ухвала мотивована пропуском стягувачем строку пред'явлення наказу до виконання.

Не погоджуючись з цією ухвалою, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати, справу передати до господарського суду м. Києва для розгляду по суті. Касаційна скарга мотивована тим, що позивачем не пропущено строк пред'явлення наказу до виконання, оскільки цей наказ перебував на виконанні у державній виконавчій службі та постановою ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві від 07.02.05 був повернутий стягувачу відповідно до вимог ст. 20-1 Закону України “Про виконавче провадження” та визначено новий строк для пред'явлення наказу до виконання: до 07.02.08.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги щодо дотримання судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 120 Господарського процесуального кодексу України, для вирішення питання про видачу дублікату наказу повинен звернутись стягувач до закінчення трьохрічного строку, встановленого

ст. 118 Господарського процесуального кодексу України, для пред'явлення наказу до виконання.

Господарський суд при вирішенні питання про видачу дублікату наказу з'ясовує всі обставини його втрати, перевіряє, чи не виконано вже рішення, чи не втратило воно силу та чи не скасовано з тих чи інших причин. Враховуючи процесуальне значення цієї судової процедури, як кінцевого етапу судового розгляду, слід дійти висновків, що по-перше, ухвала, винесена на підставі ст. 120 Господарського процесуального кодексу України підлягає оскарженню, а по-друге, ця ухвала приймається в судовому засіданні за участю зацікавлених осіб.

Відповідно до статей 42 (Рівність перед законом і судом) та 43 (Змагальність) Господарського процесуального кодексу України, правосуддя у господарських судах здійснюються на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом; сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами, для чого господарський суд створює їм необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Забезпечення участі сторін та інших осіб у судовому процесі покладається на господарський суд, який зобов'язаний винести і надіслати їм ухвалу, в якій вказується про час і місце проведення засідання господарського суду. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення сторін про час та місце судового засідання.

За вимогами пункту другого частини другої статті 11110 Господарського процесуального кодексу України, порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування судового акту, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якої із сторін, не повідомленої належним чином про час і місце засідання суду.

Таким чином, в даному випадку є підстави для висновку, що  стягувача не було повідомлено належним чином про час і місце засідання суду, що призвело до прийняття судового акту без врахування доказів, які міг надати стягувач на підтвердження його правової позиції, зокрема, щодо обставин пред'явлення наказу до виконання, обставин втрати оригіналу наказу. Таким чином, ухвала господарського суду м. Києва від 08.02.07 підлягає скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Акціонерної енергопостачальної компанії “Київенерго” задовольнити, ухвалу господарського суду м. Києва від 08.02.07 у справі № 42/96 скасувати, справу направити на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Головуючий - суддя                                                                      В. Дерепа

Судді                                                                                                    Б. Грек

Л. Стратієнко