ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

Від  "15" лютого 2007 р.                                             по справі  № 7/128-38

За позовом Приватного підприємства "Європацукор", смт. Іваничі

до відповідача: Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Скобелка", с. Скобелка Горохівського району

про стягнення 81 706,09 грн.

Суддя          Шум М.С.

За участю представників сторін:

від позивача: Колєсов М.Г., представник (довіреність №01/07-2а від 02.01.2007р.)

від відповідача: не з’явився

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача було роз’яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учаснику судового процесу на підставі             ст. 22 Господарського процесуального кодексу України було роз’яснено його процесуальні права та обов’язки. Заяв та клопотань від останнього на розгляд господарського суду не поступило.

З метою подання сторонами додаткових доказів в судовому засіданні 12.02.2007р. було оголошено перерву до 15.02.2007р. до 12 год. 00 хв.

Суть спору: позивач – приватне підприємство "Європацукор" звернулося в господарський суд Волинської області з позовом до приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Скобелка" про стягнення 81 706,09 грн., в тому числі 62 850,84 грн. заборгованості по оплаті за поставлений товар та 18 855,25 грн. штрафу.

Позивачем 12.02.2007р. подано заяву про зменшення позовних вимог та просить стягнути з підприємства "Скобелка" 55 748,93 грн. заборгованості по оплаті за поставлений товар та 18 855,25 грн. штрафу, всього на суму 74 604,18 грн. Заява вмотивована тим, що відповідачем 27.01.2007р. поставлено позивачу цукрові буряки на суму  6 861,91 грн.

Відповідач у поясненні на позов пред’явлені вимоги визнав частково на суму                  55 748,93 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, господарський суд, - ВСТАНОВИВ: 01 березня 2006 року між приватним підприємством "Європацукор" та приватно-орендним сільськогосподарським підприємством "Скобелка" були укладені договір купівлі-продажу цукрових буряків та продуктів їх переробки між цукровим заводом і сільськогосподарським підприємством урожаю 2006 р. за №03/4 та додатковий договір про забезпечення бурякосіючого господарства засобами захисту рослин.

Укладені між сторонами договір та додатковий договір предметом судового розгляду не виступали, недійсними судом не визнавалися, сторонами розірвані не були, у зв’язку з чим в господарського суду відсутні підстави вважати зазначені угоди недійсними або неукладеними.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Згідно умов договору №03/4 від 01.03.2006р. та додаткового договору підприємство "Скобелка" взяло на себе зобов'язання посіяти цукрові буряки на площі 40 га, виростити і поставити до 10 листопада 2006 року на підприємство "Європацукор" 1200 тон цукрових буряків урожаю 2006 року для переробки, а ПП "Європацукор" в свою чергу зобов’язувалося відпустити на умовах товарного кредиту (в рахунок майбутнього урожаю) підприємству засоби захисту рослин (мінеральні добрива, гербіциди) для вирощування та обробітку цукрових буряків.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

На виконання умов договору №03/4 від 01.03.2006р. та додаткового договору позивач протягом квітня-червня 2006 року поставив по накладних відповідачу засоби захисту рослин (селітра аміачна, гербіциди) на загальну суму 62 850,84 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, інших правових актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, відповідач взяті на себе згідно договору №03/4 від 01.03.2006р. та додаткового договору зобов'язання не виконав. Існування у відповідача станом на 14.11.2006р. заборгованості в сумі 62 850,84 грн. стало підставою для звернення позивача 27 листопада 2006 року до суду з позовом про примусове стягнення останньої.

Поставка відповідачем позивачу цукрових буряків на суму 6 861,91 грн., що підтверджується накладною №27 від 27.01.2007р., свідчить про добровільне виконання зобов’язань, а тому провадження по справі в даній частині підлягає припиненню у зв’язку з відсутністю спору.

Разом з тим, відповідачу згідно п. 4.1. та 4.2. додаткового договору, ст.ст. 230, 231 Господарського кодексу України та ст.ст. 611, 624 Цивільного кодексу України нараховано штраф в розмірі 30% основної суми боргу, котрий у відповідності до представлених господарському суду розрахунків склав 18 855,25 грн.

З огляду на викладене, враховуючи поставку позивачем відповідачу засобів захисту рослин та не проведення останнім при цьому всіх належних розрахунків, позовні вимоги пред’явлені до підприємства "Скобелка" в частині стягнення 55 748,93 грн. заборгованості по оплаті за поставлений товар та 18 855,25 грн. штрафу, підставні і підлягають до задоволення.

На адресу господарського суду 14.02.2007р. від підприємства "Скобелка" надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку із терміновим відрядженням, однак доказів в підтвердження наведених обставин суду не подано. Судом відхилено, клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку із відрядженням, оскільки, про час і місце розгляду справи підприємство "Скобелка" було повідомлено належним чином, надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб та у справі наявні всі докази, які підтверджують позовні вимоги.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати, що пов'язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи господарським судом (сплата державного мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), які поніс позивач, підлягають відшкодуванню у відповідності із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України за рахунок відповідача.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 173, 193, 230, 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 611, 624 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49,                        п.п. 1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити частково.

2. В частині стягнення 6 861,91 грн. провадження у справі припинити у зв'язку із оплатою.

3. Стягнути з приватно-орендного сільськогосподарського підприємства "Скобелка" (с. Скобелка Горохівського району, ) на користь приватного підприємства "Європацукор" (смт. Іваничі, вул. Заводська, 18, ) 55 748,93 грн. заборгованості по оплаті за поставлений товар та           18 855,25 грн. штрафу, всього на суму 74 604,18 грн., 817,07 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення господарського процесу.

Суддя                                                            Шумом Миколою Сергійовичем