СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

30 травня 2007 року

Справа № 2/21-4113-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Гоголя Ю.М.,

суддів                                                                      Горошко Н.П.,

Щепанської О.А.,

за участю представників сторін:

позивача:      Івашков А.В., дов. б/н від 29.05.07,

відповідача: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" в особі Харківської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"  на ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко І.А.) від 17.03.2007 у справі №2/21-4113-2007

за позовом           відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" (вул. Січневого повстання, 34в,Київ 15,01015)

в особі Харківської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"

(пл. Свободи, 5, Держпром, 1 під'їзд, 5-й поверх,Харків,61022)

до          житлово-експлуатаційного управління № 1

(вул. Таврійська, 2,Алушта,98500)

про стягнення 1527,65 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою  господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Іщенко І.А.) від 17.03.2007 у справі №2/21-4113-2007 на підставі пунктів 4,10 статті 63 Господарського процесуального кодексу України повернуто позовну  заяву відкритому  акціонерному  товариству "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" в особі Харківської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта".

На зазначену ухвалу позивачем  подана апеляційна скарга, в якій сторона просить її скасувати, як прийняту з порушенням норм процесуального права.

На думку сторони, суд безпідставно посилається в ухвалі  на  пункт 37 наказу ГДПІ України № 15 "Про затвердження Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита", оскільки відкритим акціонерним товариством  "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" в 2004 році  не подавалась позовна  заява та судом не було ухвалено  ніякого процесуального документу про її повернення.

Сторона вважає, що оскаржувана ухвала порушає  його права  на звернення до господарського суду згідно статті 1 Господарського процесуального кодексу України, оскільки  фактично ним були виконані вимоги ст. 54 і 57 Господарського процесуального кодексу України відносно форми і змісту позовної  заяви та документів, що до неї додаються. Також сторона  просить  врахувати, що чинне законодавство не забороняє  сплачувати державне мито і витрати на інформаційне - технічне забезпечення  судового процесу в будь- який час  до подачі позовної заяви.

Дослідивши   матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія знаходить їх обгрунтованими, у зв'язку з чим ухвала суду від  17.03.2007 підлягає скасуванню.

При прийнятті ухвали господарський суд виходив з того, що позовна  заява подана заявником з порушенням  пункту 37  наказу ГДПІ України № 15 "Про затвердження Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита"  в частині неправильного  перерахування  державного мита і витрат на інформаційне технічне забезпечення судового процесу, що і стало  підставою для її повернення без розгляду згідно з пунктами  4,10 статті 63  Господарського процесуального кодексу України.

Однак, судова колегія не може  погодитися з таким висновком суду.

Як вбачається з матеріалів справи, державне мито в сумі 51,00 грн. було сплачено відкритим акціонерним товариством "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" 31.07.2004 року платіжним  дорученням № 194 (арк.с. 33). Однак, позовна  заява вказаною особою подана  не була, перераховане державне мито з державного бюджету стороні не поверталося.

З позовною заявою відкрите акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"  звернулось тільки  в лютому 2007 року ( арк.с. 15).

На виконання вимог Закону України  "Про внесення  змін  до Закону України "Про державний  бюджет України  на 2005 рік" в частині збільшення  розміру державного мита, що підлягало перерахуванню за подання позовної заяви до 102 грн. ( 6 неоподаткованих мінімумів  доходів громадян), позивачем, на підставі платіжного доручення № 45 від 08.01.2007 було сплачено  і  державне мито в сумі 51,00 грн. (арк.с .32), яке  зараховано до бюджету. Платіжне  доручення  № 194 від 31.07.2004 року було долучено до матеріалів позовної заяви, в якості  доказу сплати державного мита, платіжне  доручення № 193 від 21.07.2004 на суму 118,00 грн. - в якості  доказу сплати витрат на  інформаційно - технічне  забезпечення судового процесу по даній справі.

Таким чином, відкритим  акціонерне товариство "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"  у даній справі  було сплачено державне мито в сумі 102,00 грн., та 118,00 грн. витрат на  інформаційно - технічне  забезпечення судового процесу, що відповідає  вимогам процесуального законодавства на час подачі позову.

Враховуючи вищевикладене, висновок суду про порушення позивачем наказу ГДПІ України № 15 "Про затвердження Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита" в частині неправильного перерахування державного мита є безпідставним, а  в частині сплати витрат, пов'язаних з інформаційно - технічним  забезпеченням судового процесу, є помилковим, оскільки  ці витрати  повинні взагалі  сплачуватися  на рахунок ДП "Судовий інформаційний центр".

Крім того, судова колегія бере до уваги та наголошує, що відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 55 Основного Закону регламентовано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Згідно зі ст. 2 Закону України “Про судоустрій”, суд здійснює правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією України та законами прав і законних інтересів юридичних осіб.

Частиною 3 статті 3 вказаного Закону встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією України та законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 цього ж Закону усім суб'єктам правовідносин гарантується захист їх прав і законних інтересів незалежним і неупередженим судом.

Згідно з ч. 3 зазначеної статті, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Також, колегія суддів враховує, що статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства визначено забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

Зазначена конституційна норма конкретизована законодавцем у ст. 12 Закону України “Про судоустрій України”, згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, передбачених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Право на звернення  з позовною заявою до суду також передбачено ст. 1 Господарського процесуального кодексу України.

З правового аналізу наведених норм вбачається, що судом було допущено  фактичне порушення реалізації права сторони на звернення до суду за захистом свого права або інтересу.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду  першої інстанції - скасуванню.

Керуючись статтями 101, пункт 2 статті 103, пункт 4 частина 1 статті  104, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд                                                                                                       ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта" в особі Харківської обласної дирекції відкритого акціонерного товариства "Національна акціонерна страхова компанія "Оранта"  задовольнити.

Ухвалу господарського суду Автономної Республіки Крим від 17.03.2007 у справі № 2/21-4113-2007 скасувати.

Матеріали справи направити до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Головуючий суддя                                                            Ю.М. Гоголь

Судді                                                                                          Н.П. Горошко

О.А. Щепанська