донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем
України

26.02.2007 р.
справа №3/17-109

Донецькій апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового
засідання

за участю представників сторін:

від позивача:

не з'явились,

від відповідача:

ОСОБА_1 - паспорт НОМЕР_1 від
09.09.1997р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Регіональне управління
Депортаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України в Луганській області
м.Луганськ

на постанову (ухвалу)
господарського суду

Донецької області

від

16.01.2007 року

по справі

№3/17-109

за позовом

Регіональне управління
Депортаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом підакцизних товарів ДПА України в Луганській області
м.Луганськ

до

Приватний підприємець ОСОБА_1
м.Донецьк

про

фінансові санкції

встановив:

1. Стислий виклад суті ухвали
місцевого господарського суду

15.01.2007р. Регіональне управління Департаменту з питань
адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України у
Луганській області м. Луганськ звернулось до господарського суду Донецької
області з позовною заявою до Суб'єкта господарювання -фізичної особи ОСОБА_1 м. Донецьк про
стягнення фінансових санкцій у вигляді штрафу в сумі 1000 грн.

Ухвалою господарського суду
Донецької області від 16.01.2007р. по справі № 3/17-109 (суддя Гассій О.В.)
відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі.

Приймаючи ухвалу господарський суд
виходив з того, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного
судочинства, оскільки суб'єкт господарювання -фізична особа ОСОБА_1 не є
суб'єктом владних повноважень .

2. Підстави, з яких порушене
питання про перегляд ухвали

Позивач з ухвалою господарського
суду не погодився та подав  апеляційну
скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу від 16.01.2007р. та направити
справу до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження
в адміністративній справі.

Доводи апеляційної скарги позивач
обґрунтовує невірним застосуванням судом першої інстанції  норм процесуального права, а саме, у
мотивувальній частині ухвали суд першої інстанції зазначив, що в даній справі
між сторонами виник господарський спір щодо стягнення фінансових санкцій,
розгляд якого не належить до компетенції адміністративних судів.

Позивач вважає такий висновок суду
першої інстанції помилковим, виходячи з наступного.

Визначення поняття "справа
адміністративної юрисдикції" наведено у статті З КАС України, під якою
розуміється переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий
спір, у якому хоча б однією з сторін є суб'єкт, що здійснює владні управлінські
функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих
повноважень.

Тобто, справою адміністративної
юрисдикції може бути переданий на вирішення адміністративного суду спір, який
виник між двома (кількома) конкретними суб'єктами суспільства стосовно їхніх
прав та обов'язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб'єкт
законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб'єктів,
а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги та приписи такого
владного суб'єкта.

Стаття 17 КАС України встановлює категорії
спорів, на які поширюється компетенція адміністративних судів, щодо вирішення
адміністративних справ. У всіх категоріях спорів передбачених зазначеною
нормою, хоча б однією із сторін такого спору повинен бути суб'єкт владних
повноважень.

На виконання вимог Закону України від? 19 грудня 1995р. N 481/95-ВР
"Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного
і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" з метою регулювання
виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим,
коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом
етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем
плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої
якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним
виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території
України у складі Державної податкової адміністрації утворений Департамент з
питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів як самостійний функціональний підрозділ з правами юридичної
особи, який діє на підставі положення, що затверджується Головою Державної
податкової адміністрації, а його регіональні управління - на підставі положень,
що затверджуються директором Департаменту.

Відповідно до п. 6.5 Положення про Департамент з питань
адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України,  затвердженого наказом Державної податкової
адміністрації України від 21 серпня 2001р. N 331 і зареєстрованого в
Міністерстві юстиції України 7 вересня 2001р. за N 789/5980, регіональні
управління у межах своєї компетенції, зокрема, здійснюють контроль за
виробництвом та обігом спирту, виноматеріалів, алкогольних напоїв, тютюнових
виробів і сировини, додержанням норм втрат та виходу спирту, алкогольних напоїв
суб'єктами підприємницької діяльності, які виробляють, імпортують, експортують,
зберігають, транспортують та реалізують таку продукцію; здійснюють ліцензування
діяльності суб'єктів підприємницької діяльності з роздрібної торгівлі
алкогольними напоями і тютюновими виробами, зупинення дії та анулювання виданих
ними ліцензій; застосовують до суб'єктів підприємницької діяльності у випадках,
передбачених законодавством, фінансові санкції за порушення вимог
законодавства, яке регулює відносини у сфері обігу алкогольних напоїв і
тютюнових виробів; звертаються до суду з позовами про стягнення з суб'єктів
підприємницької діяльності сум фінансових санкцій у вигляді штрафів за
порушення вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері обігу алкогольних
напоїв і тютюнових виробів.

З викладеного позивачем зроблений висновок, що він є органом
державної влади, який у правовідносинах з суб'єктами господарювання реалізує
владні управлінські функції та його право на звернення до суду з
адміністративним позовом визначено у законодавчому порядку.

Позивач просив розглянути справу без участі його представника.

3, Доводи, викладені в запереченнях на
апеляційну скаргу

В запереченнях на апеляційну скаргу
відповідач посилається на те, що Регіональне управління Департаменту з питань
адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом  підакцизних товарів Державної податкової
адміністрації України у Луганській області може бути позивачем, а суб'єкт
господарювання -фізична особа ОСОБА_1 -відповідачем в адміністративних спорах
тільки у визначених законодавством випадках.

Господарський суд при прийнятті
ухвали вірно визначив, що суб'єкт господарювання -фізична особа ОСОБА_1 не є
суб'єктом владних повноважень та не може бути відповідачем в адміністративних
спорах відповідно до ч. 4 ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України
.

Крім того, відповідач в
запереченнях на апеляційну скаргу зазначає, що справою адміністративної
юрисдикції можуть бути тільки такі справи між двома конкретними суб'єктами та в
тих випадках, коли хоча би один суб'єкт законодавчо уповноважений керувати
поведінкою іншого суб'єкта, а той, в свою чергу, зобов'язаний виконувати вимоги
такого владного суб'єкта.

Оскільки Регіональне управління
Департаменту з питань адміністрування акцизного збору і контролю за
виробництвом та обігом  підакцизних
товарів Державної податкової адміністрації України у Луганській області не
виконує таких функцій відносно суб'єкта господарювання -фізичної особи ОСОБА_1,
то такий спір не має встановлених нормами КАСУ ознак адміністративної справи
та, відповідно, не повинен розглядатись адміністративним судом.

4.Мотиви, за якими апеляційна
інстанція виходила при прийнятті ухвали

Згідно ч. 2 ст. 4 Кодексу
адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів
поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений
інший порядок судового вирішення.

Пунктом 1 статті 3 КАСУ
встановлено, що справа адміністративної юрисдикції (далі - адміністративна
справа) - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір,
у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб'єкт, який
здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 КАСУ компетенція
адміністративних судів поширюється на:

1) спори фізичних чи юридичних осіб
із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності;

2) спори з приводу прийняття
громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спори між суб'єктами владних
повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому
числі делегованих повноважень, а також спори, які виникають з приводу укладання
та виконання адміністративних договорів;

4) спори за зверненням суб'єкта
владних повноважень у випадках, встановлених законом;

5) спори щодо правовідносин,
пов'язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму.

Таким чином, справою
адміністративної юрисдикції можуть бути справи, в яких хоча б одна сторона
законодавчо уповноважена виконувати владні повноваження відносно інших
суб'єктів, а ці суб'єкти відповідно зобов'язані виконувати вимоги таких
суб'єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 7 ст. 3 КАСУ
суб'єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого
самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні
ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

На викон?ання вимог Закону України від? 19 грудня 1995р. N
481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" з метою
регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі
спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим
виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем
виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими
виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також
посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і
тютюнових виробів на території України у складі Державної податкової
адміністрації утворений Департамент з питань адміністрування акцизного збору і
контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів як самостійний
функціональний підрозділ з правами юридичної особи, який діє на підставі
положення, що затверджується Головою Державної податкової адміністрації, а його
регіональні управління - на підставі положень, що затверджуються директором
Департаменту.

Відповідно до п. 6.5 Положення про Департамент з питань
адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України,  затвердженого наказом Державної податкової
адміністрації України від 21 серпня 2001р. N 331 і зареєс?трованого в
Міністерстві юст?иції України 7 вересня 2001р. за N 789/5980, регіональні
управління у межах своєї компетенції, зокрема, здійснюють контроль за
виробництвом та обігом спирту, виноматеріалів, алкогольних напоїв, тютюнових
виробів і сировини, додержанням норм втрат та виходу спирту, алкогольних напоїв
суб'єктами підприємницької діяльності, які виробляють, імпортують, експортують,
зберігають, транспортують та реалізують таку продукцію; здійснюють ліцензування
діяльності суб'єктів підприємницької діяльності з роздрібної торгівлі
алкогольними напоями і тютюновими виробами, зупинення дії та анулювання виданих
ними ліцензій; застосовують до суб'єктів підприємницької діяльності у випадках,
передбачених законодавством, фінансові санкції за порушення вимог
законодавства, яке регулює відносини у сфері обігу алкогольних напоїв і
тютюнових виробів; звертаються до суду з позовами про стягнення з суб'єктів
підприємницької діяльності сум фінансових санкцій у вигляді штрафів за
порушення вимог законодавства, яке регулює відносини у сфері обігу алкогольних
напоїв і тютюнових виробів.

Регіональне управління Департаменту з
питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та
обігом  підакцизних товарів Державної
податкової адміністрації України у Луганській області є органом державної
влади, який  уповноважений
здійснювати  контроль у сфері  виробництва та обігу спирту  і у правовідносинах з суб'єктами
господарювання реалізує владні  функції.

Пункт 4 ст. 50 КАСУ  України не містить вичерпного переліку
підстав з яких суб'єкт владних повноважень має право звернутися до суду з
адміністративним позовом до громадян України, іноземців чи осіб без
громадянства, їх об'єднань, юридичних осіб, які не є суб'єктами владних
повноважень, а наголошує  на тому,
що  в інших випадках, (крім перелічених),
підстави  встановлюються законом.

Таким чином,  господарський суд невірно застосував
норми  Кодексу адміністративного
судочинства України та дійшов помилкового висновку ,що спір про стягнення
фінансових санкцій за позовом суб'єкта
владних повноважень не підлягає розгляду в порядку адміністративного
судочинства, що призвело до неправомірної відмови у відкритті провадження у
адміністративній справі..

На підставі викладеного, керуючись
ст. 3, ст.4, ст. 17, ст. 50, ст. 160, ст. 167, ст. 195, п. 3 ст. 199, п. 6 ч. 1
ст. 205, ст. 206, п.7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну
скаргу Регіонального управління Департаменту з питань адміністрування акцизного
збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України у
Луганській області м. Луганськ задовольнити.

Ухвалу господарського суду
Донецької області від 16.01.2007р. по справі № 3/17-109 (суддя Гассій О.В.)
скасувати, справу направити до господарського суду Донецької області для
подовження розгляду.

Ухвала Донецького апеляційного
господарського суду набирає законної сили з дня проголошення і може бути
оскаржена до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після
складання повного тексту ухвали. Касаційна скарга подається безпосередньо до
Вищого адміністративного суду України.

Ухвала виготовлена у повному обсязі
01.03.2007р.

Головуючий:

Судді:

Надруковано 5 примір

2 -сторонам по
справі

1 - у справу

1 - господарському суду

1-апеляц.. господ. суду .