СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.03.07                                                                                 Справа № 7/19.

Суддя Т. Л. Калашник, розглянув матеріали справи за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю „Луганське  енергетичне об’єднання” в особі Серговської філії  ТОВ „Луганське енергетичне об’єднання”, м. Стаханов Луганської області

до Відкритого акціонерного товариства "Алчевський коксохімічний завод", м. Алчевськ Луганської області

про стягнення  157996 грн. 05 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Сенюта О.А., довіреність № 40 від 04.01.07;

від відповідача –Мерзлякова В.П., довіреність № 10-02 від 04.01.07.

Суть спору: про стягнення заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії у сумі 130819 грн. 83 коп., пені у сумі 12107 грн. 64 коп., інфляційних нарахувань у сумі 11381 грн. 33 коп. та 3% річних  у сумі 3687 грн. 25 коп.

Відповідач проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву № 10-992 від 05.02.07 та у запереченнях № 10-3451 від 19.03.07, посилаючись зокрема на наступне:

- договір між сторонами укладено у відповідності з Типовим договором згідно з вимогами п. 1.5. Правил користування електричною енергією № 28 від 31.07.96;

- згідно п. 5.4. Договору за підсумками розрахункового періоду договірна величина споживання електричної енергії коригується постачальником електричної енергії до рівня фактично оплаченої за цей розрахунковий період величини спожитої електричної енергії;

- у листопаді 2005 року позивачу було перераховано за поставлену електроенергію 3051235,08 грн. поручителем відповідно до договору поруки № 15-105/588ю від 07.06.05 та № 15-146/983ю від 28.10.06, а спожито електричної енергії лише на суму 2251135,08 грн.;

- посилання відповідача на Правила користування електричної енергії № 910 від 17.10.05 необґрунтовані, оскільки вступили в дію 29.11.05;

- позивачем необґрунтовано нарахована трьохкратна вартість, а не двохкратна яка передбачена ч.5 ст. 26 Закону України "Про електроенергетику".

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд, -

в с т а н о в и в:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об'єднання” в особі Серговської  філії /позивачем/ та Відкритим акціонерним товариством "Коксохімічний завод" /відповідачем/  було укладено договір  № А 5011-15-70/520ю від 01.06.03 (далі –Договір) , з додатковою угодою до нього № 1 від 26.08.04 та № 2 від 31.10.06, за умовами яких  позивач прийняв на себе зобов'язання постачати  електроенергію, а відповідач –вносити відповідну плату у п'ятиденний термін з дня отримання від енергопостачальника рахунків, у тому числі і за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності (п. 9 Додатку "Порядок розрахунків" до договору).

Згідно Додатку „Обсяги постачання електричної енергії” до договору, обсяг постачання у листопаді 2005 року –9500 тис. кВт/г.

Відповідно до звіту про використану активну електроенергію, у листопаді 2005 року  відповідачем було спожито електроенергії  у кількості 9843179  кВт/г.

За підрахунками позивача перевищення договірних величин електроспоживання склало 343179 кВт/г на суму 130819 грн. 83 коп. Відповідачу було надіслано відповідний рахунок № 2534 від 23.12.05. Відповідачем рахунок не було оплачено, у зв’язку з чим позивач звернувся до суду з позовною заявою.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву № 10-992 від 05.02.07 та у запереченнях № 10-3451 від 19.03.07.

Оцінивши доводи сторін та обставини справи у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 179 ГК України при укладанні господарських договорів  сторони можуть визначати зміст договору на основі зокрема типового договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України, чи у випадках, передбачених законом, іншим органом державної влади, коли сторони не можуть відступати від змісту типового договору, але мають право конкретизувати його умови.

Між сторонами у справі було укладено Договір у відповідності з вимогами Правил користування електричною енергією, затвердженими Постановою НКРЕ № 28 від 31.07.96 (далі - Правила) на підставі Типового договору.

Підпунктом 15 пункту 6.3  Правил зазначено, що договір про постачання електричної енергії містить такі умови, що є істотними та обов'язковими для цього виду угод, як зокрема порядок доведення та коригування граничних величин обсягу електроспоживання і рівня потужності та зобов'язання сторін у разі порушення доведених величин. При укладанні Договору сторонами було досягнуто згоди з питання порядку доведення та коригування граничних величин обсягу електроспоживання і рівня потужності та зобов'язань сторін у разі порушення доведених величин.  А саме у п. 5.4. Договору зазначено, що за підсумками розрахункового періоду договірна величина споживання електричної енергії коригується постачальником електричної енергії до рівня фактично оплаченої за цей розрахунковий період величини спожитої електричної енергії.

Сторонами не було внесено зміни в діючий договір.

У листопаді 2005 року  відповідачем було спожито електроенергії  у кількості 9843179  кВт/г., що підтверджено звітом про використану активну електроенергію.

На спожиту електричну енергію позивачем було направлено відповідачу рахунок № 2496 від 30.11.05 на суму 2251135 грн. 08 коп.

Відповідно до договорів поруки № 15-105/588ю від 07.06.05 та № 15-146/983ю від 28.10.06 поручителем відповідача ТОВ "Укренерго-Восток"  у листопаді 2005 року позивачу було перераховано за поставлену електроенергію 3051235 грн. 08 коп., що підтверджується наданими Актами здачі-приймання виконаних робіт зазначених договорів поруки, які затверджено у тому числі Генеральним директором ТОВ "ЛЕО". Що не заперечується позивачем.

Таким чином, позивачем було отримано вартість спожитої відповідачем електричної енергії у листопаді 2005 року своєчасно, у повному обсязі та відповідно до умов Договору на постачання електричної енергії № А 5011-15-70/520ю від 01.06.03.

За вказаних обставин у задоволені позову слід відмовити з віднесенням судових витрат на позивача згідно ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, ст. ст. 525, 526 ЦК України, керуючись  ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.          У задоволенні позову відмовити.

2.  Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його                підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дата підписання: 26.03.07.

Суддя                                                                            Т. Л. Калашник