ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
Постанова

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2007 р.                                                                                Справа №  18/316

Господарський суд Рівненської області в складі головуючого судді   за участю  секретаря судового засідання  помічника судді Церковної Н.Ф.

За позовом   Відкрите акціонерне товариство "Вирівський кар'єр"

до відповідача  Сарненська міжрайонна державна податкова інспекція

про   визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від29.08.05 р.

від позивача    –Ганжа Ю.Л.  ( дов. в справі);

від відповідача–Сидорчук В.М. (дов. в справі); Назарець І.П. ( дов. в справі)

Статті  27, 29, 49, 51, 127 Кодексу адміністративного судочинства  України  роз’яснені.

В судовому засіданні оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ:  Позивач –ВАТ “Вирівський кар’єр” звернувся з позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення № /0 від 29.08.05. Свої вимоги  обгрунтовує тим, що  відповідачем невірно застосовано чинне законодавство  про оподаткування податком з власників транспортних засобів.

Відповідач  надав суду заперечення проти адміністративного позову, які обгрунтовує тим, що перевіркою встановлено, що позивачем порушено вимоги ст.2 Закону України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і маханізмів”.

В задоволенні позову просить відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача надав документи про заміну в порядку  процесуального правонаступництва  у даній справі відповідача -Сарненську МДПІ на ДПІ у Сарненському районі. Відповідно до ст.55 КАС України судом  допускається процесуальне  правонаступництво відповідача на ДПІ у Сарненському районі. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов"язкові для нього в такій мірі,у якій вони були б обов"язкові для особи, яку він замінив.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази та всі обставини справи в їх сукупності, суд –

в с т а н о в и в:

Сарненською МДПІ проведено планову комплексну документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства ВАТ “Вирівський кар’єр” за період з 01.04.04  по 31.03.05, про що складено акт перевірки від 25.08.05 № 59/23/00290239.  Документальною   перевіркою встановлені порушення  позивачем ст.2 Закону України від 11.12.91 № 1963-ХП “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів” зі змінами і доповненнями ( далі по тексту Закон № 1963-Х11) –не включено до об’єкта оподаткування автомобілі вантажні марки “БелАЗ” згідно даних бухгалтерського обліку рах.10 в кількості 5 шт., які зареєстровані 05.11.02 в Рівненському експертно-технічному центрі Держнаглядохоронпраці України в кількості 4шт., в результаті занижено податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів за П-ІУ кв. 2004 року в сумі 13380 грн.,  І кв. 2005 року на суму 4460 грн.

Податковим органом прийнято  податкове повідомлення-рішення № /0 від 29.08.05, яким згідно з п.п. б), п.п. 4.2.2  п.4.2 ст.4 Закону України “Про порядок  погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за наслідками документальної перевірки відповідно до п.п. 17.1.3 п.17.1 ст.17 даного Закону позивачу  визначено податкове зобов’язання за платежем: податок з власників наземних транспортних засобів в сумі 26760,00 грн., у т.ч. за основним платежем –17840,00 грн., штрафні (фінансові санкції )  –8920 грн, яке є предметом судового розгляду.

Господарським судом Рівненської області за клопотанням відповідача –Сарненської МДПІ було прийнято 21.12.05 ухвалу про зупинення провадження у справі № 18/316 до вирішення справи № 12/39 в апеляційній інстанції. Оскільки справа № 18/316 тотожна зі справою № 12/39, так як сторони  - ВАТ “Вирівський кар’єр” та Сарненська МДПІ, предмет –визнання податкових повідомлень-рішень про нарахування податкових зобов’язань по податку з власників транспортних засобів –вантажних автомобілях самоскидах “БеЛАЗ”  по різних періодах (зі справи № 12/39 за ІУ кв. 2000 р., 2001-2002 роки; зі справи № 18/316 за періоди П-ІУ кв. 2004 року).

В зв’язку з тим, що справа № 12/39 була розглянута апеляційною інстанцією - ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 08.11.06 зі справи № 12/39 залишено без змін постанову місцевого господарського суду від 02.11.05 у цій справі, якою податкові повідомлення-рішення про нарахування податкових зобов’язань по податку з власників транспортних засобів визнано нечинними,  ухвалою  господарського  суду Рівненської області від 04.01.07  поновлено провадження  у справі № 18/316.

Судовим рішенням зі справи № 12/39 встановлено, що  платниками податку з власників транспортних засобів та інших самохідних машин  і механізмів є підприємства, установи та організації, які є юридичними особами і мають зареєстровані в Україні згідно з чинним законодавством власні транспортні  засоби, які відповідно до ст. 2 Закону № 1963/ХП є об’єктами оподаткування (ст.1 цього Закону).

У відповідності до ч.2 ст.2 Закону № 1963/ХП до транспортних засобів, що не є об’єктами оподаткування, зокрема, відносяться транспортні засоби вантажні, самохідні, які використовуються на заводах, складах, у портах і аеропортах для перевезення вантажів на короткі відстані –під кодом 8709. За гармонізованою системою опису та кодування товарів до таких транспортних засобів (код 8709) належать транспортувальники  вантажні, самохідні не обладнані підйомними та навантажувальними пристроями, що використовуються на заводах, складах, у портах і аеропортах для перевезення вантажів на короткі відстані, тягачі, які використовуються на  залізничних платформах.

Згідно до вимог ст.34 Закону України “Про дорожній рух”  від 30 червня 1993 року № 3353-ХП із змінами і доповненнями, державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування автомобілі, автобуси, самохідні машини, сконструйовані на шасі автомобілів, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, причепи, напівпричепи та мотоколяски.

Як вбачається з матеріалів справи, автомобілі “БелАЗ” належать до технологічного транспорту, тобто використовуються виключно на підставі для виробничих потреб, оскільки, за своїми технічними характеристиками, зокрема габаритами, вантажопідйомністю, власною (повною) вагою не можуть використовуватись на шляхах загального користування, та обліковуються позивачем як основні фонди. Відповідно до висновків проведеної експертизи № 56.17.06.80.04 від 23.12.04 констатується, що технологічні транспортні засоби великотоннажні автомобілі самоскиди “БелАЗ” 75485, 7523, 7522, 75405, що належать позивачу, в залежності від їх технологічної характеристики та призначення відносяться до товарної позиції групи 87 “автомобілі, тягачі, велосипеди та інші наземні транспортні засоби, їх частини та пристрої”.

Відповідно до коду 8709 з врахуванням технічної характеристики, відносяться транспортні засоби вантажні, самохідні без підйомників або навантажувальних пристроїв, які використовуються на заводах, складах, у портах або в аеропортах для перевезення вантажів на короткі відстані, тягачі, використані на залізничних  платформах, їх частини.

Таким чином, судами зроблено висновок, що великотоннажні автомобілі “БелАЗ” класифікуються під кодом 8709, а не 8704, як стверджує відповідач, Гармонізованої системи опису та кодування товарів, а тому не є об’єктом оподаткування згідно ст.2 Закону № 1963/ХП.

Зокрема, апеляційною інстанцією ухвалою суду від 27.02.06 зупинялось провадження у справі № 12/39 і за клопотанням податкового органу справа направлялась у  центральне митне управління лабораторних досліджень та експертної роботи для проведення комплексної  автотоварознавчої  та автотехнічної експертизи. Однак, останнє у своєму листі від 22.03.06 за № 29/1-123/1918 повідомило суд, що відповідно до приписів ст.18 Митного кодексу України Центральному штатному управлінню лабораторних досліджень та експертної роботи Державної митної служби України надано право на здійснення експертної діяльності в межах питань, віднесених до компетенції митної служби, у зв’язку з чим ДПІ у Сарненському районі в судовому засіданні 24.05.06 заявила клопотання  про призначення  аналогічної судової експертизи, яку на її думку, слід доручити провести Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз, яке судом задоволено. За результатами повторної комплексної судової автотехнічно-автотоварознавчої експертизи (висновок № 0279 від 04.09.06) суд апеляційної інстанції погодився з  висновком суду першої інстанції, оскільки експертом підтверджено, що досліджувані транспортні засоби “БелАЗ”модифікацій –75405, 75485, 7522, 7523 не обладнані підйомниками або навантажувальними пристроями і відносять до товарної позиції 8709 ( а.с. 90-а.с.92).

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вищевказаними судовими рішеннями зі справи № 12/39 встановлено такі обставини, зокрема, що стосується віднесення транспортних засобів “БелАЗ”модифікацій –75405, 75485, 7522, 7523 не обладнані підйомниками або навантажувальними пристроями  до товарної позиції 8709, а тому  не доказуються при розгляді справи № 18/316.

Автомобілі виробництва Білоруського автомобільного заводу належать до технологічного транспорту, тобто використовуються виключно на підприємстві для виробничих потреб. За своїми технічними характеристиками, зокрема габаритами, вантажопідйомністю, власною (повною) вагою, не можуть використовуватись на шляхах загального користування.

Відповідно до ст. 34 Закону України “Про дорожній рух” від 30 червня 1993р. № 3353-ХП “БелАЗ” не проходить  державну реєстрацію та облік транспорту, який експлуатується на шляхах загального користування. Реєстрацію технологічного транспорту здійснює Державний комітет України по нагляду за охороною праці. Підприємство здійнює облік транспорту як основних фондів. За таких обставин твердження ДПІ є помилковими.

Між тим,  згідно Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1863 від 12.12.02 “Про порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності” під кодом 87 04 класифікуються “автомобілі вантажні” без зазначення будь-яких типів, моделей, назв та об’єктів застосування (експлуатації).

Аналогічно визначає об’єкт оподаткування за кодом 8704 ч.1 ст. 2 Закону України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів”.

За ч.2 ст. 2 Закону України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів” під кодом 8709 визначені транспортні засоби вантажні, самохідні, що використовуються на заводах, складах, у портах та аеропортах для перевезення вантажів на короткі відстані. Дані транспортні засоби не є об’єктом оподаткування.

ВАТ “Вирівський кар’єр” є заводом, оскільки являється підприємством з закритим циклом виробництва продукції –щебню. Підприємство використовувало автомобілі  “БелАЗ” для перевезення гірничної маси для переробки в щебінь в межах кар’єру.

Умови експлуатації автомобілів марки “БелАЗ” –використання виключно для перевезення гірничної маси для переробки в щебінь в замкнутому технологічному циклі. Нормативні акти відносять дані автомобілі до транспортних засобів, які класифікуються під кодом 8709 за УКТЗЕД –транспортні засоби вантажні, самохідні, що використовуються на заводах, складах у портах та аеропортах для перевезення вантажів на короткі відстані.

Законом України “Про податок з власників транспортних  засобів та інших самохідних машин і механізмів” обумовлено, що податок  з власників деяких наземних і водних транспортних засобів, самохідних машин і механізмів є джерело фінансування будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних шляхів загального користування.

Згідно зі ст. 1 зазначеного Закону фізична або юридична особа визначається платником податку за умови, що така особа є власником  зареєстрованого в Україні транспортного засобу, визначеного як об’єкт оподаткування статтею 2 цього ж Закону.

Частиною 2 статті 2 Закону України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів” визначено транспортні засобі, що не є об’єктами оподаткування, до яких, зокрема, відносяться транспортні засоби вантажні, самохідні, які використовуються на заводах, складах, у портах і аеропортах для перевезення вантажів на короткі відстані –під кодом 8709. За гармонізованою системою опису та кодування товарів до таких транспортних засобів (код 8709) належать транспортувальники вантажні, самохідні не обладнані підйомними та навантажувальними пристроями, що використовуються на заводах, складах, у портах і аеропортах для перевезення вантажів на короткі відстані, тягачі, які використовуються на залізничних платформах.

Отже, великотонажні автомобілі “БелАЗ” класифікуються під кодом 8709 Гармонізованої системи опису та кодування товарів, а тому не є об’єктом оподатквання.

Твердження відповідача про те, що автомобілі марки “БелАЗ”  повинні кваліфікуватись під кодом 8704 Гармонізованої системи опису та кодування товарів  (автомобілі вантажні) є непереконливим, оскільки автомобілі “БелАЗ” є технологічними транспортними засобами –кар’єрними самоскидами, що використовуються на заводах для перевезення вантажів на короткі відстані, не придатні для використання на дорогах загального користування.

Згідно висновку експертизи № 56.17.80.04 від 23.12.04, наданого Рівненським експертно-технічним центром Держнаглядохоронпраці України, технологічні транспортні засоби  великотонажні автомобілі самоскиди “БелАЗ” 75485, 7523, 7522, 75405, що належать позивачу ВАТ “Вирівський кар’єр” в залежності від їх технічної характеристики та призначення відносяться до товарної позиції групи 87 “автомобілі, тягачі, велосипеди та інші наземні транспортні засоби, їх частини та пристрої” (а.с.62-а.с.69).

Відповідно до коду 8709 з врахуванням технічної характеристики, відносяться транспортні засоби вантажні, самохідні без підйомників або навантажувальних пристроїв, які використовуються на заводах, складах, у портах або в аеропортах для перевезення вантажів на короткі відстані, тягачі, використані на залізничних платформах, їх частини.

Доводи відповідача про те, що належні позивачу автомобілі “БелАЗ-7523” є об’єктами оподаткування, оскільки відносяться до коду 8704 відповідно до листів Державної митної служби України від 13.05.04 № 37/1-292. (а.с. 40) та від 31.01.06 № 29/2-41/606 (а.с. 107) суд вважає безпідставними.

Положенням про Державну митну службу України, затвердженим  Указом Президента України від 24.08.00 № 1022/2000 із  змінами та доповненнями, Державній митній службі не надано право визначення кодів ТН ЗЕД.

Указом Президента України № 216/98 від 23.03.98 передбачено КМ України вирішити у встановленому порядку питання про надання Центральній митній лабораторії Держмитслужби статусу судово-експертної установи з правом здійснення остаточних висновків щодо  визначення кодів ТН ЗЕД. Отже, щодо визначення кодів ТН ЗЕД, то вони можуть бути визначені митною лабораторією, про що повинен бути  відповідний експертний висновок. В матеріалах справи такий висновок відсутній, а лише посилання на лист Центрального митного управління лабораторних досліджень та екпертної роботи Держмитслужби України від 31.01.06 № 29/2-41/606 (а.с. 107).  Також  відповідач в обгрунтування своїх заперечень посилається на лист Держмитслужби України  від  13.05.04 № 37/1-292 (а.с. 40). Однак, відповідно до п.12 Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України  № 1863 від 12.12.02 із змінами та доповненнями пояснення УКТЗЕД затверджуються наказом Держмитслужби. Таких доказів відповідачем суду не надано.

Таким чином, висновки, викладені податковим органом в акті перевірки повинні грунтуватись саме на конкретно і чітко визначених нормах законодавства, із зазначенням первинних документів,  на підставі яких робиться висновок про наявність порушення.

Відповідно ч.2 ст.71 КАС України  в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проте ДПІ у Сарненському районі належними доказами не доведено правомірність  визначення позивачу податкового зобов"язання за платежем податок з власників  транспортних засобів.

За наведених обставин висновок податкового органу про несплату ВАТ “Вирівський кар’єр” податку з власників транспортних засобів по автомобілях “БелАЗ”, модифікацій –75405, 75485, 7522, 7523 є безпідставним, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.87 та ст.94 КАС України присудити з Державного бюджету України на користь  позивача  судові витрати, зокрема сплачений судовий збір ( державне мито) в сумі 85,00грн.

На підставі викладеного та керуючись  ст.55, ч.1 ст.94, ст.ст. 160 - 163 КАС України, суд -

постановив:

1. Здійснити процесуальне правонаступництво Сарненської МДПІ її правонаступником ДПІ у Сарненському рацоні.

2.Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Сарненської МДПІ № /0 від 29.08.05.

3.Присудити з Державного бюджету України на користь ВАТ “Вирівський кар’єр” ( 34503, Рівненська обл., Сарненський раойн, с.Гранітне, вул.Заводська,15) судові витрати в  розмірі 85 грн. 00 коп. Видати виконавчий лист після набрання постановою законної сили в порядку, передбаченому ч.1 ст. 258 КАС України.

4.Сторона, яка не погоджується з постановою має право на апеляційне оскарження. Заява про апеляційне оскарження постанови суду  першої інстанції подається протягом 10 днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу –згідно складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом 20-ти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Постанова підписана  "24" січня 2007 р.