ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.02.2007
Справа №2-13/918-2007А

Господарський суд Автономної Республіки Крим у складі:

Судді                               Жукової А.І.

При секретарі          Ковальчук К.В.

за участю:

Від позивача – Шаповалов Р.В. – представник, дов. від 11.12.2006 року

Від відповідачів – 1. Нізамутдінов М.І. – спец. 1 категорії юрид. відділу, дов. від 16.01.2006 року; 2. Койков Д.Г. – гол. Спец. Юрид. відділу, дов. № 02.9-2/19 від 16.01.2006 року

З участю прокурора – Домнікової Я.І. - посвідчення

Розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За позовом Заступника прокурора м. Ялти (м. Ялта вул. Кірова, 18) в інтересах держави в особі Міністерства будівельної політики, архітектури та житлово-комунального господарства АР Крим (м. Сімферополь вул. Леніна, 17)

До відповідачів 1. Ялтинської міської ради (м. Ялта пл.. Радянська, 1)

2. Виконавчого комітету Ялтинської міської ради (м. Ялта пл.. Радянська, 1)

Про визнання частково незаконним Положення про міжвідомчу комісію при Виконавчому комітеті Ялтинської міської ради.

Суть спору: заступник прокурора м. Ялти звернувся до ГС АР Крим з адміністративним позовом в інтересах Міністерства будівельної політики, архітектури та житлово-комунального господарства АР Крим та просить визнати частково недійсним Положення про міжвідомчу комісію при Виконавчому комітеті Ялтинської міської ради, затверджене п. 2 рішення Ялтинської міської ради від 26.04.2002 року № 121 (1), в частині віднесення до компетенції міжвідомчої комісії питань щодо реєстрації закінчених будівництвом об’єктів та реєстрації самочинно збудованих будівель та споруд.

Позовні вимоги мотивовані статтею 331 Цивільного кодексу України, відповідно до якої право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Також посилається на статтю 18 частину 3 Закону України „Про основи містобудування”, відповідно до якої закінчені будівництвом об’єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому  Кабінетом Міністрів України експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку забороняється.

Прокурор вважає, що  відповідачі у порушення норм діючого законодавства затвердив рішення Ялтинської міської ради від 26.04.2002 року № 121 (1), а саме п. 2, відповідно до якого   до компетенції міжвідомчої комісії віднесені питання щодо реєстрації закінчених будівництвом об’єктів та реєстрації самочинно збудованих будівель та споруд.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги прокурора підтримав у повному обсязі.

Відповідачі проти позову заперечує за мотивами, що  у своєму позові прокурор вказує на те, що згідно з п. 2 оспарюємого положення „Про міжвідомчу комісію при виконавчому комітеті Ялтинської міської Ради” до компетенції Міжвідомчої комісії при виконавчому комітеті Ялтинської міської Ради, відноситься реєстрація закінчених будівництвом об’єктів та реєстрація самовільно збудованих будівель та споруд, однак з цім не можна погодитись, так, як це не є дієвістю.

Згідно оспарюємого Положення до компетенції Міжвідомчої комісії при виконавчому комітеті Ялтинської міської Ради, відноситься лише винесення пропозицій Виконавчому комітету Ялтинської міської Ради про реєстрацію виконавчим комітетом Ялтинської міської Ради на підставі повноважень представлених ст. 31 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні”, закінчених будівництвом об’єктів та реєстрацію самовільно збудованих будівель та споруд.

Підставою для визнання акту недійсним, є те, що він не відповідає вимогам дієвого законодавства.

Крім того, відповідачі у судовому засіданні заявили клопотання про застосування строків позовної давності у порядку статті 100 КАС України.

Провадження у справі здійснювалось відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Прокурор та сторони відмовились від послуг перекладача.

Згідно до внесених змін до Кодексу Адміністративного судочинства України (від 08.09.2005 р. №2875-1У) повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу здійснюється судом тільки за вимоги особи, яка бере участь у справі, або за ініціативою суду.

Прокурор та сторони у судовому засіданні заявили про відмову у фіксуванні судового процесу технічними засобами.

Відповідно до статті 130 Кодексу Адміністративного судочинства України перед початком слухання справи прокурору та позивачу були вручені пам’ятки про права та обов’язки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та думку прокурора, суд, -

В с т а н о в и в:

Відповідно до п.2 ст.121 Конституції України на прокуратуру покладається представництво громадян або держави в суді у випадках, визначених законом. Законом, який в даному випадку регулює інститут повноважень прокурора в процесі, є Кодекс адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.2 ст. 60 Кодексу адміністративного судочинства України прокурор здійснює в суді представництво інтересів громадянина або держави в порядку, встановленому справжнім Кодексом і іншими законами і може  здійснювати представництво на будь-якій стадії адміністративного процесу.

Згідно п. 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.99 р. інтереси держави можуть співпадати повністю, частково або не співпадати зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств, організацій або з інтересами господарських суспільств з частиною державної власності в статутному фонді. Тим часом, держава може убачати свої інтереси не тільки в діяльності вказаних юридичних осіб, але і в діяльності приватних підприємств. З урахуванням того, що поняття «Інтереси держави» є оцінним, прокурор або заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави і обґрунтовує в позовній заяві необхідність їх захисту.

Міністерство будівельної політики, архітектури та житлово-комунального господарства А Крим є органом виконавчої влади Автономної Крим.

Пред'явлення даного адміністративного позову Заступником прокурора м. Ялти  викликане охороною інтересів держави в особі органу виконавчої влади АР Крим.

Судом встановлено, що 26.04.2002 року Виконавчим комітетом Ялтинської міської ради було прийнято рішення № 121 (1) „Про склад і роботу міжвідомчої комісії виконавчого комітету Ялтинської міської ради”, яким було затверджене положення про міжвідомчу комісію при виконавчому комітеті Ялтинської міської ради.

Пунктом 2 вказаного Положення передбачені питання, які входять до компетенції міжвідомчої комісії, а саме: здійснювати обстеження об’єктів у натурі, виносить пропозиції виконавчому комітету :

-          про дозволи розроблення проектної документації на реконструкцію особистого домоволодіння, переобладнання квартир, возведення будов, надбудов і інших споруд;

-          про дозволи на реконструкцію особистого домоволодіння, переобладнання квартир, возведення будов, надбудов і інших споруд відповідно проектної документації;

-          обстеження приміщень і віднесення споруд до категорії; придатних для постійного проживання з переведенням не житлової площі у житлову, ветхих, аварійних, таких що загрожують обваленням, непридатних для проживання, та по іншим мотивам (підвалів, бараків, що загрожують обваленням);

-          по розділу квартир або будинків на умовах мирової угоди;

-          по реєстрації самовільних споруд.

Прокурор м. Ялти 15.08.2005 року  виніс протест № 4668 на Положення про міжвідомчу комісію при виконавчому комітеті Ялтинської міської ради, затверджене рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської ради № 121 (1) від 26.04.2002 року.

Рішенням виконавчого комітету Ялтинської міської ради № 1321 від 22.09.2005 року протест прокурора м. Ялти був задоволений частково. Були внесені зміни у           Положення про міжвідомчу комісію при виконавчому комітеті Ялтинської міської ради, а саме: п. 3 Положення був викладений у наступній редакції: „Належним чином оформлені узгодження співвласників багатоквартирного житлового фонду на роботи, що проводяться, по надбудові гаражем, обладнанню мансард у багатоповерхових житлових будинках, інші роботи (дії) відносно допоміжних приміщень”.  У інший частині у задоволенні протесту прокурора було відмовлено.

Відповідно до статті 21 Закону           України „Про прокуратуру” протест на акт, що суперечить закону, приноситься прокурором, його заступником до органу, який його видав, або  до  вищестоящого органу. У  такому  ж  порядку  приноситься  протест  на  незаконні рішення чи дії посадової особи.

У протесті прокурор ставить питання про скасування  акта  або приведення його у відповідність  з  законом,  а  також  припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного права.

Протест прокурора зупиняє дію опротестованого акта і підлягає  обов'язковому розгляду відповідним органом або посадовою особою  у десятиденний строк після його надходження. Про  наслідки  розгляду протесту в цей же строк повідомляється прокурору.

У  разі  відхилення  протесту  або ухилення від його розгляду прокурор може звернутися  з  заявою  до  суду  про  визнання  акта незаконним.  Заяву  до  суду може бути подано протягом п'ятнадцяти днів з моменту одержання повідомлення про відхилення протесту  або закінчення  передбаченого законом строку для його розгляду. Подача такої заяви зупиняє дію правового акта.

Прокурор у судовому засіданні не представив доказів того, що він звертався до суду із заявою про визнання рішення виконавчого комітету Ялтинської міської ради № 1321 від 22.09.2005 року незаконним.

Суд вважає позовні вимоги заступника прокурора м. Ялти необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню у зв’язку з наступним.

Відповідно до статті 331 Цивільного кодексу України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Згідно статті 18 частини 3 Закону України „Про основи містобудування”, закінчені будівництвом об’єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому  Кабінетом Міністрів України експлуатація не прийнятих у встановленому законодавством порядку забороняється.

У пункті 2 Положення „Про міжвідомчу комісію при Виконавчому комітеті Ялтинської міської ради” вказано, що міжвідомча комісія лише виносить пропозиції виконавчому комітету щодо питань, пов’язаних з реєстрації закінчених будівництвом об’єктів та реєстрації самочинно збудованих будівель та споруд.

Крім того, пропозиції міжвідомчої комісії підлягають затвердженню рішеннями виконавчого комітету міської Ради.

Прокурор та позивач не представили суду жодного доказу того, що міжвідомча комісія проводила реєстрацію закінчених будівництвом об’єктів та реєстрації самочинно збудованих будівель та споруд.

Згідно п. 3 ст. 24 Закони України «Про місцеве самоврядування в Україні», органи місцевого самоврядування і їх посадовці діють лише на підставі, в межах повноважень і способом, передбаченими Конституцією і законами України.

Згідно п. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів і посадовців місцевого самоврядування по мотивах їх невідповідності Конституції або законах України визнаються незаконними в судовому порядку.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Згідно з ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частини 2 статті 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачі довели суду, що пункт 2 рішення, що оскаржується, відповідає нормам чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Крім того,  відповідно до статті 99 КАС України, адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що прокурор м. Ялта знав про прийняття Положення, що оскаржується, оскільки їм було 15.08.2005 року винесено на нього протест.

Згідно статті 100 КАС України, пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідачі у судовому засіданні заявили клопотання про застосування строків позовної давності у порядку статті 100 КАС України.

За вказаних обставин позовні вимоги заступника прокурора м. Ялти не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 94, 98, 122, 158-163, 167, 118 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

Постановив:

У позові відмовити.

У разі неподання заяви про апеляційне оскарження, постанова набирає законної сили через 10 днів з дня її проголошення.

Якщо після подачі заяви про апеляційне оскарження, апеляційна скарга не подана, постанова вступає в закону силу через 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в порядку і строки передбачені ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України у Севастопольський апеляційний господарський суд.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Жукова А.І.