ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.04.07 р.                                                                               Справа № 16/47

Суддя господарського суду Донецької області В.В. Манжур,

При секретарі      Москаленко  О.О. ,  розглянувши  матеріали  справи

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Паритет-Агро” м. Харків

до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю “Торгівельний дім Дев’ятка” м. Горлівка

про стягнення 19 483 грн. 33 коп.

За участю:

Представників сторін :

від позивача:            не з’явився

від  відповідача :              Мітьков М.В. по дор.

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою  господарського суду Донецької  області 14.03.2007р. порушено  провадження  по  справі за  позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Паритет-Агро” м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний дім Дев’ятка” м. Горлівка про стягнення 19 483 грн. 33 коп. ,  з  яких  :  19 204  грн. 56 коп. -  штраф, 278 грн. 77  коп. -  3 %  річних .

Представників  сторін   було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні не  було  надано клопотання про  фіксацію судового процесу  технічними засобами,  з  приводу  чого  фіксація  процесу  не  була  здійснена  . Крім цього, роз’яснено  вимоги ст.811 Господарського процесуального кодексу України, тому складено протокол, який  долучено до матеріалів справи.

Ст.33 Господарського процесуального кодексу України зазначає - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на  те , що  відповідач  не  виконав  взяте  на себе  зобов`язання , а  саме  своєчасно не оплатив  поставлений  товар згідно     договору   купівлі-продажу   02/03- М  від 02.03.2006р.,  додаткової  угоди  до  нього  від   26.05.2006р. ,  видаткової  накладної   №   321 від 07.04.2006р.

Представник  відповідача позовні  вимоги визнає частково, а саме вказує, на те, що сума штрафу повинна складати 1566 грн. 80 коп., оскільки перший платіж було проведено в межах строку встановленого договором (   відзив  на  позов   б/н  від   27.03.2007р.)   .

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників   сторін, суд встановив:

02.03.2006р.     між сторонами був укладений    договір     № 02/03- М .

За  своєю  правовою  природою  даний  договір  є  договором  купівлі - продажу.

Згідно ст.   655  Цивільного  кодексу  України   по  договору  купівлі -  продажу   одна  сторона   (  продавець)  зобов`язана    передати    майно  (  товар )  у  власність    іншої  сторони   (  покупцю ), а  покупець    зобов`язаний   прийняти    товар  та  сплатити   за  нього    узгоджену  грошову  суму  .

П.1.1.   договору    передбачено , що   продавець ( позивач)  зобов`язаний   поставити ,  а  покупець ( відповідач)    прийняти та  оплатити     згідно з вимогами договору    продукцію   олію соняшникову в  кількості   30 000 кг   ( 30  тонн  ) +/- 10% .

Відповідно    до п. 2.1.  договору   ціна  за  поставляєму    продукцію   складає    2 930   грн.    за  тону  олії   ( в т.ч.  ПДВ 20%) . Загальна    сума  договору     на  момент  підписання   складає   87 900  грн. ( в т.ч.  ПДВ  20%) .

Згідно  з   п.1.1.     договору   позивач по видатковій  накладній  № 321 від 07.04.2006р.   поставив на адресу відповідача  товар ( олію  соняшникову )  на  загальну суму  89 658 грн.          (  з  ПДВ) .

Відповідно до п.3.2.  договору   розрахунок  за  поставляємий    товар   повинен  бути   зроблений    на протязі    10  (  десяти  )    банківських     днів    з  моменту     відвантаження   відповідної   партії  товару   .

В  зазначений  договором  строк  відповідач  ( покупець )   не здійснив  оплату  за поставлений  по  видатковій  накладній    №   321 від 07.04.2006р.  товар , а  саме за  товар    в  кількості    30,600 тонн за  ціною  2441, 67  за  тону    олії.

26.05.2006р. між сторонами було підписано та скріплено печатками додаткову угоду до договору купівлі-продажу № 02/03-М,   згідно якої    після    поставки  товару  (  олії  соняшникової )  в зв`язку   з  не  виконанням    п.3.2.   з  вини  покупця    та  змінами  ринкової  ціни   на олію   були  змінені   пункти   :  п. 2.1. договору -   “  ціна  за  поставляєму  продукцію  складає   3 138 грн.   за  1  тону    олії  “;    “  загальна   сума   договору  складає    94 140  грн.   “  - п.2.2. ;  п.3.2.    “  покупець      повинен  сплатити    поставляємий  товар    шляхом  перерахування  грошових  коштів    на  розрахунковий  рахунок   продавця    в  строк   до   06 .06.2006р. “

Нормами   ч.2. ст. 632  Цивільного  кодексу   України  передбачено , що  зміна  ціни     після  укладення  договору   допускається  лише  у  випадках  та  на   вимогах, встановлених  договором   або  законом  .

В даному  випадку   договором   купівлі -  продажу  №   02/03- М 1  від  12.03.2006р  передбачено, що всі зміни та доповнення до договору будуть дійсними лише при умові , що вони здійснені в письмовій формі та підписані уповноваженими на то представниками обох сторін.

Дослідивши  матеріали  справи  суд , з`ясував, що 26.05.2006р. між  сторонами  була  підписана  додаткова  угода   щодо  ціни   поставляємого  товару   та     порядку  виконання  зобов`язань .   Зазначена додаткова угода підписана та скріплена печатками з обох сторін.  Крім того представник відповідача не заперечує факту добровільного підписання додаткової угоди від 26.05.2006р.

З  приводу  зазначених  вимог  , обумовлених  додатковою  угодою  від   26.05.2006р.  до  договору   купівлі -  продажу   № 02/03- М 1   ,     позивач  стверджує   , що    проплати  зі  сторони  покупця  (  відповідача  )  були  здійснені  частками, а саме 07.04.2006р. в сумі              50 000 грн., 16.08.2006р. в сумі 20 000грн., 19.08.2006р. в сумі 26 022 грн. 80 коп. що  підтверджується  виписками  банку  за  зазначений  період, тобто заборгованість між сторонами відсутня.

Позивач просить відповідно до  п 5.1. договору  стягнути  з  відповідача   штраф   у  випадку затримки  перерахування  грошових   коштів  ( п.3.2.договору)   в  розмірі  20 % від   вартості   парті  товару   ( 96 022 грн. 80  коп.   -  змінена  ціна  партії  товару   по  додатковій  угоді ), в  сумі   19 204 грн. 56 коп.

Зазначені  вимоги    позивача    в  цій  частині    є  не обґрунтованими та  такими , що  не  підлягають  задоволенню , оскільки     згідно  вимог ст. 549 Цивільного  кодексу  України    поняття  штрафу   - це     неустойка    , що    вичислюється    в  відсотках   від  суми     невиконаного  або  неналежно  виконаного  зобов`язання  .    В  даному  випадку  умовами  договору   № 02/03- М 1,  а  саме  п.  5.1. передбачено нарахування  штрафу  в  розмірі  20  %  від  вартості    партії   товару  , що     суперечить  вимогам    законодавства    (  зокрема  ст. 549  ЦК  України )  .

Оскільки відповідачем перша частина оплати пройшла своєчасно, а саме 07.04.2006р. в сумі  50 000 грн., то сума неналежним чином не виконано зобов’язання складає 46 022 грн. 80 коп., тому відповідно до розрахунку суду сума штрафу складає :  46 022 грн. 80 коп. (сума отриманого, але своєчасно не оплаченого товару ) х  20%  =  9204 грн. 56 коп.

Також,  позивач  просить  стягнути  з  відповідача   за порушення  строків оплати  3 %  річних   в  сумі 278 грн. 77 коп. ,  розрахунок якого є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.625 ЦК України   боржник, що прострочив виконання грошового зобов’язання  на  вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних  від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

В  зв`язку  зі  ст. 526  ЦК України зобов`язання  повинні  виконуватися  належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст.599 Цивільного кодексу України, зобов”язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому  задоволенню.

Відповідно  до ст. 49    ГПК  України  Господарський  суд  судові  витрати     покладає     на  відповідача  по  справі  пропорційно  розміру  задоволених  вимог  .

Враховуючи вищевикладене, суд на підставі ст. 254, 256, 526, 530, 599 ЦК України і керуючись  ст.ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85  Господарського процесуального Кодексу України,    Господарський Суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю “Паритет-Агро”                      м. Харків до Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний дім Дев’ятка”                  м. Горлівка задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Торгівельний дім Дев’ятка”  м. Горлівка  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Паритет-Агро” м. Харків -     9 204 грн. 56 коп. – штрафу,  278 грн. 77 коп.   - 3%  річних, 94 грн. 83 коп.  -   витрати по сплаті держмита і 55 грн. 74 коп. - витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В іншій частині позову  відмовити.

Видати наказ після набуття рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття (підписання).

Суддя                                                                         Манжур В.В.