ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"11" червня 2007 р.
Справа №  4/169

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Хилька Ю.І.розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 4/169

за позовом:  товариства з обмеженою відповідальністю "Водне господарство", м. Кіровоград

до відповідача:  Державне   підприємство  “Кіровоградський  ремонтний  завод” м.Кіровоград

про стягнення  75402 грн. 67 коп.

Представники сторін:

від позивача - Гальчун О.В. , довіреність № 1341/21  від 05.04.07 ;

від відповідача -  участі  не  брали.  Про час та місце розгляду справи  відповідач належним чином повідомлений у відповідності до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України. Поштове відправлення №1681670 вручене  відповідачу   31.05.2007 року. Відповідач не скористався своїм  процесуальним  правом на участь в судовому засіданні.  Заперечення  чи пояснення по суті позовних вимог до суду не надав.

СУТЬ СПОРУ:

Подано позов про стягнення із Державного   підприємства  “Кіровоградський  ремонтний  завод” м.Кіровоград   на користь  товариства з обмеженою відповідальністю "Водне господарство", м. Кіровоград заборгованості в сумі 75402 грн. 67 коп. за  надані  послуги з  водопостачання та водовідведення  в період з травня  2004 року по  березень 2007 року включно, з яких   сума основного боргу в розмірі  34561 грн. 95 коп.,  втрати від інфляції в розмірі  4869 грн. 51 коп., 3% річних в розмірі  1409 грн. 26 коп. та   34561 грн. 95 коп.пені за несвоєчасне проведення платежів.

Відповідач позовні вимоги не заперечив,  письмових пояснень до суду  не надав  та не скористався  своїм  процесуальним  правом на  участь в судовому засіданні  11.06.2007 року.

Розглянувши справу за наявними в ній матеріалами  на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.08.2004 року  між Комунальним підприємством “Кіровоградводоканал”  ( Водоканал)  та  Державним    підприємством  “Кіровоградський  ремонтний  завод” м.Кіровоград (абонентом- відповідач по справі) укладено  договір №6/54  на відпуск води з комунального водопроводу  і прийняття стоків в комунальну каналізацію, за яким   водоканал взяв на себе зобов'язання  по забезпеченню  абонента питною водою на об'єкти  відповідача  “завод” та  “гуртожиток” і  забезпечувати  відведення і очистку стічних вод з  розподілом по місяцях року згідно до додатку №1, а   відповідач  зобов'язався   своєчасно оплачувати надані  йому  послуги згідно до затверджених тарифів. Згідно до п.3.3 договору  платіжні документи за воду та стоки підлягають оплаті  у 5-тиденний термін піс ля  їх вручення  Водоканалом. Згідно до договору  про відступлення права вимоги №154/6206 від 04.04.2006 року    Комунальне підприємство “Кіровоградводоканал”  відступив, а  новий кредитор   товариство з обмеженою відповідальністю "Водне господарство"(позивач по справі)  набуло  право вимоги  по договору №6/54 від 06.08.2004 року  про  водопостачання та прийняття стоків з  відповідача   Державне   підприємство  “Кіровоградський  ремонтний  завод” . 14.06.2006 року  між позивачем та  відповідачем   укладено договір на відпуск води з комунального водопроводу і  прийняття стоків у комунальну каналізацію №6/54, яким фактично продовжено дію договору  від 06.08.2004 року  між Комунальним підприємством “Кіровоградводоканал” та  Державним    підприємством  “Кіровоградський  ремонтний  завод”

За період  з  травня  2004 року по  березень 2007 року   відповідачеві  було  надано послуги з водопостачання та водовідведення  на суму  51996 грн. 87 коп., з яких   відповідачем проведено оплату  через банківські установи шляхом перерахування коштів на рахунок  позивача   6830 грн. 73 коп. та проведено взаємозалік на суму   10604 грн. 19 коп., а  сума  34561 грн. 95 коп. залишилась   непогашеною та склала  суму основного боргу.

Вимоги   позивача про проведення  оплати згідно  до   рахунків- фактур (а.с.19-44)   були оплочені лише частково, причому  остання  оплата грошовими коштами проведена відповідачем   в розмірі 1433 грн. 51 коп. в січні 2006 року а   взаємозалік  на суму  5300 грн. проведено  в жовтні  2006 року.

Станом на   23.11.2006 року   проводилась  звірка  взаєморозрахунків та згідно до підписаного без зауважень і  доповнень акту   відповідач визнав наявність заборгованості в розмірі   28584 грн. 89 коп. (а.с.18), підписи  керівників підприємств посвідчено печатками підприємств.

Проаналізувавши  правовідносини   між учасниками спору  та  надавши  їм правову оцінку, господарський  суд  приходить до переконання, що позовні вимоги  є  обґрунтованими та підлягають  до задоволення  враховуючи  наступне.

Правовідносини  між  учасниками спору  виникли  на підставі  договору, який   було укладено в  період  дії Цивільного  кодексу  Української  РСР в  редакції  1963  року  та  продовжували  існувати  на  час   набрання  чинності  Цивільним  кодексом  України станом на  01.01.2004  року. Згідно  п.4 Прикінцевих та  перехідних  положень Цивільного  кодексу  України  (ЦК України)  щодо  цивільних  відносин, які виникли  до   набрання  чинності Цивільним   кодексом України,  положення  цього  кодексу  застосовуються  до   тих  прав  і  обов'язків,  що  виникли  або  продовжують існувати після  набрання  ним  чинності.  Крім   того,  спір  між  сторонами продовжував  існувати  також з 01.01.2004 року , тобто коли почав   діяти   Цивільний  кодекс України.

У відповідності до статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу,  інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв  ділового обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

У відповідності до статті 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

Наявність заборгованості та її розмір  підтверджується   фінансовою карткою  відповідача про нарахування та сплату  платежів станом  на  01.04.2007  року та  визначеною  при  розрахунку  сумою  заборгованості в розмірі  34561 грн. 95 коп.

Крім  того,  за   приписом  ст.625  Цивільного  кодексу  України боржник, який  прострочив  виконання  грошового  зобов'язання на  вимогу   кредитора  зобов'язаний  сплатити суму  боргу з  урахуванням індексу  інфляції за  весь  період  прострочення,  а  також   три  проценти  річних від  простроченої  суми. Враховуючи  викладене  з  відповідача  підлягає  до  стягнення   втрати  від  інфляції  в  розмірі  4869 грн. 51 коп. за  період  з  травня  2004 року  по березень 2007 року  включно  та  три  проценти  річних в  розмірі 1409 грн. 26 коп. за  цей же період.

Аналізуючи  підстави для стягнення   пені, господарський  суд враховує, що  пеня за  несвоєчасне проведення   оплати за надані  послуги з водопостачання та водовідведення  була встановлена згідно до п.3.6 договору від  14.06.2006 року №6/54,  який  вступив в дію з  моменту підписання, тобто з 14.06.2006 року, тому  проведене позивачем нарахування  пені   починаючи з   лютого  2006 року  не є обґрунтованим.  Договором  від  06.08.2004 року стягнення пені не передбачалось.

Поряд з цим, за правилом ст.232 ч.6  Господарського кодексу України нарахування  штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання  припиняється   через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконане, якщо інше не передбачено договором або законом. Господарський суд вважає визначальним при   вирішенні питання про встановлення строку за який  можуть бути нараховані до стягнення   суми у вигляді пені  саме  пункт 3.6 договору  від 14.06.2006 року  про те, що  у разі несвоєчасного перерахування коштів за  послуги  водопостачання та  водовідведення стягується пеня у  розмірі  1% від суми простроченого платежу за кожен день, але не більше  100% загальної суми боргу та надається припис  з терміном погашення  заборгованості.

Тобто згідно до умов  договору  термін нарахування пені  не обмежений   6-ти місячним  строком, а  визначено лише  обмеження  розміру пені  загальною сумою заборгованості. Враховуючи  досягнуто домовленість при укладанні договору  господарський  суд вважає за необхідне  задовольнити  вимоги позивача про стягнення  пені за період з   жовтня 2006 року по   березень 2007 року, врахувавши при цьому, що розмір пені   складає  фактично   38684 грн. 40 коп., однак  згідно до умов  договору   слід  обмежити   пеню 100%  заборгованості, тобто  до стягнення  слід призначити   34561 грн. 95 коп.

Вирішуючи  питання  про   розмір призначеної до стягнення  пені за неналежне виконання   зобов'язання по проведенню оплати  господарський  суд не може використати  надане йому ст. 83 ГПК України право на зменшення  розміру  пені, оскільки  відповідач  не надав  до суду  будь-яких доказів про наявність виняткових  обставин, врахувавши  які суд  міг  би    в  порядку   п.3 ч.1 ст. 83 ГПК України   приймаючи рішення   зменшити  розмір  неустойки (пені), яка підлягає до стягнення зі сторони,  що порушила зобов'язання.

Господарським судом також приймається до уваги, що  згідно до ч.3 ст. 551 Цивільного кодексу України  розмір  неустойки  може  бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує  розмір збитків, та за  наявності  інших обставин, які мають істотне значення.

Не скориставшись своїм процесуальним правом на участь  у  судовому засіданні, відповідач  не  надав  до суду  будь-яких доказів  про наявність  істотних  обставин  для зменшення  розміру  неустойки.

Договір  про  застосування   штрафних санкцій  за несвоєчасне проведення  оплати за  водокористування та  водовідведення сторони підписали в  результаті  вільного волевиявлення,  прийняли  його умови  до виконання при проведенні господарської діяльності, тому   вказані  умови є  обов'язковими  для  застосування  судом при  розгляді  спору.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача  повністю.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст.34, 44, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський  суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити  повністю.

Стягнути із Державного   підприємства  “Кіровоградський  ремонтний  завод” м.Кіровоград  вул. Добровольського  2, р/р 6001 в РУ ВАТ КБ "Надра", МФО 323624, код 07646544 на  користь  товариства з обмеженою відповідальністю "Водне господарство", м. Кіровоград  вул. Озерна Балка 3А, р/р 1751 в КФ КБ "Приватбанк", МФО 323583, код 33142604

суму  заборгованості в розмірі 34561 грн. 95 коп., втрати від інфляції в розмірі  4869 грн. 51 коп., 3%  річних  в  розмірі 1409 грн. 26 коп., пеню в розмірі   34561 грн. 95 коп. на загальну суму 75402 грн. 67 коп.,  суму  сплаченого державного  мита в  розмірі   754 грн. 03 коп. та    витрати   на інформаційно-технічне  забезпечення  судового процесу  в  розмірі  118 грн.

Наказ видати.

Згідно ч. 3 ст. 85 ГПК України рішення господарського  суду  набирає  законної  сили   після закінчення  десятиденного  строку з дня його прийняття,  а у разі, якщо  у  судовому  засіданні  було  оголошено  лише   вступну   та резолютивну  частини  рішення,  воно  набирає  законної сили після закінчення  десятиденного  строку  з   дня   підписання   рішення, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Дане рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленому  законом порядку.

Суддя