донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

19.02.2007 р.                                                                              справа №33/297а

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

за участю представників сторін:

від позивача:
Кудяєва В.І. представник за довір. № б/н від 14.02.2007р.,

від відповідача:
Давиденко О.О., представник за довір. № 23/14 від 10.01.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Східної регіональної митниці, м. Донецьк

на постанову  господарського суду

Донецької області

від
11.12.2006 року

по справі
№ 33/297а

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Галатея", м.Донецьк

до
Східної регіональної митниці, м. Донецьк

про
визнання недійсними податкових повідомлень
№ 75/19 від 26.05.2006 р.; № 76/19 від 26.05.2006 р.;
№ 47/19 від 22.05.2006 р.; № 48/19 від 22.05.2006 р.

В С Т А Н О В И В:

Постановою господарського суду Донецької області від 11.12.2006 р. позовні вимоги задоволені: визнані недійсними податкові повідомлення Донецької митниці, м. Донецьк від 26.05.2006 р. № 75/19 на суму 9 407 106, 39 грн., від 26.05.2006 р. № 76/19 на суму 1 887 301, 18 грн., від 22.05.2006 р. № 47/19 на суму 39 752, 18 грн., від 22.05.2006 р. № 48/19 на суму 7 950, 43 грн.

Східна регіональна митниця, м. Донецьк, оскаржила постанову суду в апеляційному порядку. Вимагає її скасування, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Товариство з обмеженою відповідальністю „Галатея”, м. Донецьк, вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а постанову місцевого господарського суду –законною.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

В ході службової перевірки Донецької митниці комісією Держмитслужби України було виявлено факт помилкової класифікації товарів «копченої свинячої грудки, великошматкової у вакуумній упаковці»та «копченого свинячого окісту, великошматкового у вакуумній упаковці», які Товариство з обмеженою відповідальністю „Галатея”, м. Донецьк завезло на митну територію України за вантажною митною декларацією № 700000003/5/018504 від 27.09.2005 р., згідно до контракту з польською фірмою ».

Як зазначено в акті службової перевірки від 24.03.2006 р., зазначений товар мав бути задекларований за кодом УКТЗЕТ та відповідно, а фактично задекларований за кодом УКТЗЕТ та . З  урахуванням цих висновків, на адресу підприємства були направлені: податкове повідомлення № 47/19 від 22.05.2006 р. про сплату податкового зобов'язання в розмірі 39 752, 18 грн. (37 859, 22 грн. - мито, 1 892, 96 грн. - штрафні санкції) та податкове повідомлення № 48/19 від 22.05.2006 р. про сплату податкового зобов'язання в розмірі 7 950, 43 грн. (7 571, 84 грн. -ПДВ, 378, 59 грн. - штрафні санкції).

За результатами адміністративного оскарження прийнятих податкових повідомлень № 47/19 від 22.05.2006 р. та № 48/19 від 22.05.2006 р., рішенням Донецької митниці № 11-23/4304 від 20.06.2006 р. вказані податкові повідомлення залишені без змін.

Крім того, на підставі контрактів, укладених між Товариством з обмеженою відповідальністю "Галатея" м. Донецьк та угорськими фірмами plus K-KFT», PLUS KFT», Товариство з обмеженою відповідальністю „Галатея" отримало механічно-сепаріроване м'ясо індика та курки.

Після фактичного надходження на митну територію України вказаної продукції 08.06.2005 р., 24.06.2005 р., 05.07.2005 р., 11.07.2005 р., 14.07.2005 р., 19.07.2005 р., 22.07.2005 р. було проведено оформлення вантажних митних декларацій № 700000003/5/011356, № 700000003/5/012616, № 700000003/5/013270, № 700000003/5/013658, № 700000003/5/013904, № 700000003/5/014184, № 700000003/5/014356. Митна вартість цього товару була задекларована з урахуванням кодів УКТЗЕД зі сплатою 0,5 EUR за кг. Товар пропущений митним органом на митну територію України без будь-яких обмежень та приписів.

В подальшому, за наслідками службової перевірки діяльності посадових осіб митниці, проведеної згідно наказу Донецької митниці № 255 від 12.04.2006 р., перевіряючі дійшли висновку про помилкову класифікацію та кодування товару «механічно-сепаріроване м'ясо індика (курки)», задекларованого у вантажних митних деклараціях № 700000003/5/011356 від 08.06.2005 р., № 700000003/5/012616 від 24.06.2005 р., № 700000003/5/013270 від 05.07.2005 р., № 700000003/5/013658 від 11.07.2005 р., № 700000003/5/013904 від 14.07.2005 р., № 700000003/5/014184 від 19.07.2005 р., № 700000003/5/014356 від 22.07.2005 р., за кодом УКТЗЕД замість кодів УКТЗЕД та .

На підставі цього на адресу підприємства було направлено податкові повідомлення № 75/19 від 26.05.2006 р. про сплату податкового зобов'язання (8 959 148, 94 грн. –мито, 447 957, 45 грн. - штрафні санкції), та № 76/19 26.05.2006 р. про сплату податкового зобов'язання (1 797 429, 70 грн. - ПДВ, 89 871, 48 грн. - штрафні санкції).

За результатами адміністративного оскарження прийнятих податкових повідомлень № 75/19 від 26.05.2006 р., № 76/19 від 26.05.2006 р., рішенням Донецької митниці № 11-23/4232 від 19.06.2006 р. вказані податкові повідомлення залишені без змін.

Не погоджуючись з визначенням податкових зобов’язань, Товариство з обмеженою відповідальністю «Галатея»оскаржило акти митниці до господарського суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що митний орган не довів правомірності оспорених в судовому порядку актів.

Апеляційна інстанція погоджується з висновками місцевого господарського суду, враховуючи наступне.

Частина 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України  зобов’язує суб’єкта  власних  повноважень, до якого пред’явлено позов в адміністративній справі, довести суду правомірність свого рішення. Проте, неправильне визнання позивачем коду УКТЗЕД і, як наслідок цього, неповна сплата до бюджету податків і зборів, митницею не доведено.

Як вбачається із матеріалів справи, при митному оформленні спірного товару працівники митного органу керувались роз’ясненнями Державної митної служби України, викладеними у листі № 11/42-4-75 ДСК від 17.02.2000 р. і, відповідно до цих роз’яснень, застосували коди УКТЗЕД та . Правильність визначення коду продукції підтверджується довідкою експерта № 22-497 від 25.06.2005 р. В ході експертизи досліджувались зразки продукції.

Відповідно до статі 312 Митного кодексу України саме митні органи класифікують товари, тобто відносять їх до певних класифікаційних групувань, зазначених в УКТЗЕД. Такі рішення митних органів мають обов’язковий характер. Таким чином, приймаючи вантажно митні декларації на спірній товар, митний орган підтвердив правильність внесених в декларації відомостей і погодився із кодами УКТЗЕД, застосованими при митному оформленні. Наведені обставини свідчать про відсутність будь-яких порушень законодавства з боку позивача. Між тим, згідно до ст. 231 Господарського кодексу України, підставою для застосування адміністративно-господарських санкцій є порушення суб’єктом господарювання правил  здійснення господарської діяльності.

Апеляційна інстанція вважає, що акт службової перевірки № 39/06 від 18.05.2006 р. не може слугувати безспірним доказом неправильного визначення  кодів товарів, які завозились  на митну територію позивачем. Адже, перевірка провадилась без дослідження зразків продукції, виключно шляхом аналізу відповідних документів. Між тим, в ході митного оформлення  експертом досліджувались зразки товару. Суду не надавалось доказів наявності зловживань з боку посадових осіб митниці або позивача. Більш того, провадження в адміністративній справі про порушення митних правил декларантом спірного товару постановою Донецького апеляційного суду  від 03.08.2006 р. у справі № 33-176 закрито, у зв’язку з відсутністю в його діях складу адміністративного порушення. Зазначений судовий акт набрав законної сили, встановлені ним обставини, згідно до частини 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, не повинні доводитись знову.

З огляду на викладене, апеляційна інстанція вважає, що відповідач не довів правомірність своїх рішень, тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.

Доводи апеляційної скарги до уваги не беруться, оскільки вони не спростовують висновків місцевого господарського суду і не доводять законності актів, який є предметом спору.

За таких обставин, апеляційна скарга постанова підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду –без змін.

Керуючись ст. ст. 195-196, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Постанову господарського  суду  Донецької  області  від 11.12.2006 р. по справі № 33/297а залишити без змін,  а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення її вступної та резолютивної частини і може бути оскаржена в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Кодексу  адміністративного судочинства України.

Ухвала складена в повному обсязі 26.02.2007 року.

Головуючий:

Судді:

Надруковано:  4 примір.

1 –позивачу

1 –відповідачу

1 –до справи

1 –ДАГС