ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"25" грудня 2007 р.                                                                             Справа № 5/398-07

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Нотінгем Хауз”, м. Київ

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Інжпромбудсервіс”, м. Фастів

про
стягнення  34123,09 грн.

за участю представників:

позивача:
Черешнюк В. М. –дов. від 10.12.2007 р.

відповідача:
не з’явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Нотінгем Хауз” (далі –позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю “Інжпромбудсервіс” (далі –відповідач) про стягнення 34123,09 грн., з яких  30000 грн. - основний борг, 1440 грн. інфляційні втрати, 414,25 грн. три проценти річних та                        2268,84 грн. пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем договірних зобов’язань щодо здійснення розрахунку за надані послуги.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позові.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи ухвалами суду від 05.11.2007 року та від 11.12.2007 року, в судове засідання двічі не з’явився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі 22.01.2007р. укладено договір на надання експертно –оціночних послуг № 04-1306 (далі –договір)  вдповідно до умов якого позивач –виконавець зобов’язався надати відповідачу - замовнику експертно оціночні послуги щодо визначеного замовником об’єкту оцінки, (надалі –послуги), а відповідач зобов’язався прийняти належним чином надані послуги та оплатити їх вартість у порядку та на умовах договору (п. 1.1 договору).

Згідно п. 1.2 договору об’єктом оцінки є: основні засоби, що знаходяться на балансі Товариства з обмеженою відповідальністю “Інжпромбудсервіс”.

Відповідно до п. 2.1.1 договору позивач зобов’язався надати відповідачу послуги відповідно до умов договору в строк, передбачений договором, та забезпечити якість надання вищезазначених послуг.

Пунктом 2.1.6 договору встановлено, що позивач зобов’язався не пізніше трьох робочих днів із дня закінчення надання послуг за договором надати відповідачу належним чином оформлений звіт про оцінку об’єкта  та підписаний зі свого боку Акт прийому –передачі наданих послуг, надалі Акт.

У відповідності до п. 3.2 договору, відповідач зобов’язався прийняти послуги та підписати позивачу Акт у строк, що не перевищує трьох робочих днів із моменту одержання від позивача звіту про оцінку об’єкту та підписаного з боку позивача Акту.

Згідно п. 5.1 договору, відповідач зобов’язався здійснити на користь позивача оплату належним чином наданих послуг відповідно до умов договору та Акту прийому –передачі наданих послуг. Вартість послуг склала 30000 грн. (п. 5.2 договору). Остаточна оплата вартості наданих послуг здійснюється відповідачем протягом трьох банківських днів з дня підписання уповноваженими представниками сторін Акту прийому –передачі наданих послуг. (п. 5.4 договору).

Договір набирає силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов’язань (п. 10.3 договору).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу експертно оціночні послуги загальною вартістю 30000 грн., що підтверджується актом прийому –передачі наданих послуг від 02.04.2007р. № 04-1306 який підписаний в двохсторонньому порядку повноваженими представниками сторін без будь яких застережень і зауважень та скріплений печатками сторін, завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

Разом з тим, відповідач в порушення своїх договірних зобов’язань не розрахувався за надані послуги в строки, які вказані в договорі, в зв’язку з чим за останнім на час розгляду справи рахується заборгованість в розмірі          30000 грн. Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 30000  грн. заборгованості.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 1440 грн. інфляційних втрат та 414,25 грн. три проценти річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до розрахунку позивача інфляційні втрати нараховані за період з травня 2007р. по серпень 2007р. включно складають 1440 грн., три проценти річних з простроченої суми за період з 05.04.2007р. по 21.09.2007р. складають 414,25 грн.

Розрахунок позивача інфляційних втрат та трьох процентів річних відповідає  вимогам законодавства та обставинам справи.

Крім того, позивач на підставі  п. 7.6 договору, просить стягнути з відповідача за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховувалась пеня від загальної вартості послуг по договору за кожний день прострочення, що за розрахунком позивача складає 2268,84 грн. Судом досліджено зазначений розрахунок та встановлено, що пеня нарахована позивачем за період з 05.04.2007р. по 21.09.2007р.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що  штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Стаття 1 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Ззакону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Здійснений позивачем розрахунок пені відповідає вказаним вимогам законодавства та обставинам справи.

З огляду на зазначене та враховуючи, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 30000 грн., 1440 грн. інфляційних втрат, 414,25 грн. трьох процентів річних та 2268,84 грн. пені є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

Відшкодування витрат по сплаті державного мита та витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Інжпромбудсервіс” (08500, Київська область, м. Фастів, промзона завокзалля, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Нотінгем Хауз” (01011, м. Київ, вул. Гусовського, 11/11, офіс, 3, ) 30000 (тридцять тисяч) грн. - основного боргу, 1440 (одну тисячу чотириста сорок) грн. - інфляційних втрат, 414 (чотириста чотирнадцять) грн. 25 коп. - три проценти річних, 2268 (дві тисячі двісті шістдесят вісім) грн. 84 коп. - пені,  341 (триста сорок одну) грн. 23 коп. витрат по сплаті державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Суддя                                                                                Подоляк Ю.В.