ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"19" квітня 2007 р.
Справа № 11/2072

За позовом   сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агрокомплекс-98” с. Веприн Радомишльського району Житомирської області

до  товариства з обмеженою відповідальністю „Агроінвест” с. Нова Синявка Старосинявського району Хмельницької області

про стягнення 503 568 грн. 21 коп.

Суддя            Д.І.Радченя

за участю представників сторін:

від позивача      Анхімов О.В. –представник за довіреністю від 29.08.2006р.

від відповідача  Плотнікова М.В. - представник за довіреністю №48 від 18.04.2007р.

Позивач –СТОВ „Агрокомплекс-98” с. Веприн Радомишльського району Житомирської області звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з ТОВ  „Агроінвест” с. Нова Синявка Старосинявського району Хмельницької області на свою користь заборгованості в розмірі 503 568, 21 грн., що утворилася через неналежне виконання умов укладеного між сторонами 21.02.2006 року договору за №1/08/4, з яких 502 000, 00 грн. сума основного боргу та 1 568, 21 грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду від  29.03.2007 року порушено провадження у справі № 11/2072 та, з метою забезпечення позову, накладено арешт на майно та грошові кошти відповідача в межах суми позову 503 568, 21 грн.

В судовому засіданні 19.04.2007р. представник позивача заявлений позов підтримує, мотивуючи тим, що він заявлений обґрунтовано та підлягає  задоволенню.

Повноважний представник відповідача  в судовому засіданні позовні вимоги визнає.

Суд оцінивши подані сторонами по справі документи рахує їх достатніми для прийняття рішення по суті.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

21 лютого 2006 року між позивачем - СТОВ „Агрокомплекс-98” (Іванопільський цукровий завод) та відповідачем – ТОВ „Агроінвест” укладено договір за №1/08/4.

У відповідності до умов даного договору, предметом його є зобов'язання сторін щодо вирощування та переробки цукрових буряків врожаю 2006 року, а метою –досягнення максимально можливих прибутків від цієї діяльності.

Згідно п. 2.1 договору на цілі обумовленні договором, «Іванопільський цукровий завод»зобов’язався надати  відповідачу кредити у вигляді товарно-матеріальних цінностей –ТМЦ (міндобрива, засоби захисту рослин, паливно-мастильні матеріали та інше), послуг (сівба та інше, крім збирання врожаю) і фінансових ресурсів у чистому вигляді, все разом скорочено «Ресурси». Всі кредити надаються на безвідсотковій основі, тобто ставка кредитування дорівнює нулю. Загальна сума кредитування до 1000 грн. за 1 га посівів цукрових буряків, включно з ПДВ 20%. Вартість копання буряків в цю суму не входить.

Відповідач зі своєї сторони зобов’язався посіяти 250 га цукрових буряків, та здати весь буряк виключно на бурякоприймальний пункт «Іванопільського цукрового заводу».

Згідно п. 5.2 договору, строк погашення грошового зобов'язання за отриманні ресурси настає 01.12.2006р.

Так на виконання умов даного договору позивачем платіжними дорученнями: №204 від 15.03.2006р., №226 від 22.03.2006р., №268 від 03.04.2006р., №1024 від 16.08.2006р., перераховано відповідачу в рахунок майбутнього врожаю 302 500, 00 грн. , а також поставлено цукор на загальну суму 199 500,00 грн., що підтверджується видатковою накладною «АК-000160 від 31.10.2006р. та довіреністю на отримання цінностей серії ЯЛИ №149124 від 31.10.2006р.

Свої зобов'язання відповідач  не виконав  і станом на момент звернення до суду з позовом за ним рахується заборгованість в сумі 502 000, 00 грн.

Окрім суми основного боргу позивачем заявлено до стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 1 568, 21 грн.

Дослідивши зібрані у справі докази  та давши їм правову  оцінку в сукупності   суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню  з огляду на таке.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки  виникають  із  дій  осіб,  що передбачені актами цивільного законодавства,  а також із дій осіб, що  не  передбачені  цими  актами,  але  за  аналогією  породжують цивільні права та обов'язки.  Підставами   виникнення   цивільних  прав  та  обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Правовідносини, які виникли між сторонами за своїм характером являються господарськими, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України, як такі, що виникли з господарського договору, і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

У відповідності  до ст.. 538  Цивільного кодексу України, при зустрічному виконанні зобов’язання сторони повинні виконувати свої обов’язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов’язання або звичаїв ділового обороту

Якщо зустрічне виконання обов’язку здійснено однією з сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов’язку, друга сторона повинна виконати свій обов’язок.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. ст.. 525, 526 ЦК України  зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору.  Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається за винятком випадків. передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 625 ЦК України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний  сплати  суму боргу з урахуванням  встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором,  або законом.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги СТОВ „Агрокомплекс-98” підлягають задоволенню з віднесенням судових витрат згідно ст. 49 ГПК України, на рахунок відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 83, 84, 116  Господарського процесуального кодексу  України, суд –

вирішив:

Позов сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агрокомплекс-98” с. Веприн Радомишльського району Житомирської області до товариства з обмеженою відповідальністю „Агроінвест” с. Нова Синявка Старосинявського району Хмельницької області про стягнення 503 568 грн. 21 коп.  задоволити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Агроінвест” с. Нова Синявка Старосинявського району Хмельницької області () на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Агрокомплекс-98” с. Веприн Радомишльського району Житомирської області  (код 25309112) заборгованості в сумі 503 568, 21 грн., витрати по оплаті державного мита в розмірі 5 035, 68 грн. та  118, 00 грн. витрат на інформаційно технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ.

Суддя                                                                      Д.І. Радченя