РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2007 р.
Справа № 9/71-1458

Господарський суд Тернопільської області

у складі   судді Кропивної Л.В.

Розглянув справу

за позовом  Вінницького спеціалізованого колективного підприємства СКП-549 вул. Максимовича, 18, м.Вінниця,

до  Приватного підприємства  "Торговий дім Тернопіль" вул. Поліська, 14, м.Тернопіль.

За участі представників:

позивача:  Таєнчук В.А, доручення № 58 від 23.04.2007 р.

відповідача:  не з’явився.

роз’яснивши  у розпочатому судовому засіданні представнику Позивача  права та обов’язки  учасника господарського процесу згідно з ст.ст. 22,  29  ГПК  України,

Встановив

Позивач –Вінницьке спеціалізоване колективне підприємство № 549, м. Вінниця,  звернувся  28.03.2007 р. (вх. № 1470)  до господарського суду Тернопільської області з позовом до Відповідача –Приватного підприємства “Торговий дім Тернопіль”, м. Тернопіль,  про стягнення 20 219,85  грн., з яких  16 036,00 грн. основного боргу, 1 363,04 грн. пені, 2 048,68 грн. інфляційних збитків та 772,13 грн. річних,  посилаючись на таке :

28.07.2005 р. між  ПП. “Торговий дім Тернопіль”, як Замовником, та Вінницьким СКП   № 549, як Підрядником,  укладено договір № 35 на виконання будівельних робіт.

У відповідності до п. 1.1 договору Позивач зобов’язався в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, на свій ризик виконати монтаж систем вентиляції, а Відповідач –прийняти закінчені роботи та повністю оплатити їх вартість. Не зважаючи   на те, що виконання вказаних будівельно-монтажних  робіт належним  чином   визнано  Відповідачем шляхом підписання   акту виконаних робіт за серпень 2005 р. та  довідкою про вартість виконаних робіт, яка склала 34 636,00 грн. ,   ним  усупереч  п. 3.2 договору не виконано   грошових  зобов’язань    та не  оплачена  їх  вартість не пізніше 10 днів після підписання актів .

Як стверджує Позивач,  станом на 28.03.2007 р. (день звернення з позовом до суду) заборгованість Відповідача становить  16 036,00  грн.

За неналежне виконання  умов договору  Позивач  нарахував Відповідачу  1 363,04 грн. пені, 2 048,68  грн. інфляційних збитків та  772,13  грн. річних..

Ухвалою від  02.04.2007 р. порушено провадження  та призначено розгляд справи на    10:30 год.  26 квітня  2007 р.

У судовому засіданні  26.04.2007 р. представник Позивача  підтримав вимоги, викладені в позовній заяві.

Відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні  26.04.2007 р., представника  не направив, відзиву на позов не подав.

Справа розглядається за наявними  у ній матеріалами згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши    наявні у  справі  докази, суд дійшов до висновку  про      часткове  задоволення позову  ,  виходячи з наступного.

Спір виник внаслідок неналежного виконання Відповідачем, як Замовником, зобов’язань  щодо оплати  виконаних на його замовлення  будівельно-монтажних   робіт,   підставою яких  є  укладений  28 липня 2005 р. між  ПП. “Торговий дім Тернопіль”,  як Замовником, та Вінницьким СКП      № 549, як Підрядником,  договір № 35 на виконання будівельних робіт, предметом якого є   монтаж систем вентиляції.

Відповідно до  ст. 33 ГПК України  кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.     Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено обов’язок учасників господарських відносин належним чином виконувати свої зобов’язання відповідно до вказівок закону, інших правових актів, договору, а при відсутності таких вказівок –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених  Господарським кодексом України

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України,  кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу.

У відповідності до ч. 1 ст. 854 ЦК України  якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов’язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

Факт виконання підрядних робіт Позивачем підтверджується    довідкою про вартість виконаних робіт та актом  приймання виконаних  будівельно-монтажних робіт за серпень 2005 р. на суму 34 636,00 грн.

Доводи  Позивача про те, що   внаслідок  неналежного  виконання  Відповідачем   грошових зобов’язань   з оплати повної   вартості  виконаних   робіт його  борг  складає 16 036,00 грн.,  Відповідач   не спростував,  відтак, Приватним підприємством  “Торговий дім Тернопіль”  порушено    господарські зобов'язання , підставою яких є договір    № 35 на виконання будівельних робіт,  у частині виконання   умов  пункту 3. 2  договору  стосовно оплати  виконаних  робіт   не пізніше   10 днів  від дня складення  акту  прийому  –передачі  таких робіт.

З огляду на наведене,  правомірними є вимоги  щодо стягнення  з Відповідача  16 036,00 грн.  заборгованості, яка складається  із несвоєчасно оплаченої   вартості  виконаних для нього    у  серпні  2005 р.  будівельно-монтажних  робіт.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також  три проценти річних від простроченої суми.

В силу положень ч. 4 ст  232 ГК України  відсотки за неправомірне користування  чужим коштами справляються  по день сплати  суми цих коштів кредитору, якщо законом або договором  не встановлено   для нарахування  відсотків   інший строк.

Отже,  такими, що підлягають до задоволення, оскільки грунтуються на положеннях ст. 625 ЦК України та  ч. 4 ст.  232 ГКУ України  є  вимоги позову про стягнення  з  Відповідача  2 048,68 грн. інфляційних збитків, нараховані за період  з жовтня 2005 р. по лютий 2007 р. та 772,13 грн. –3% річних, нараховані  за період з  15 вересня 2005 р. по 22  березня 2007 р.

Одним із  правових наслідків  порушення зобов'язання,  в силу положень ч. 1 ст. 611 ЦК України  ,  є     сплата неустойки (штрафних санкцій за Господарським  кодексом України)

Відповідно до  ч. 1  ст. 230 Господарського  Кодексу України    штрафними    санкціями    у   цьому   Кодексі   визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Згідно  з ч. 4  статті 231  ГК України   у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не  визначено, санкції  застосовуються  в розмірі,  передбаченому договором.

За  правилами ч. 6  ст. 232  цього кодексу нарахування штрафних  санкцій  за  прострочення  виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. До того ж   строк давності  на вимоги  про стягнення пені   становить один рік від дня,  коли зобов’язання мало бути виконаним.

Між тим, Позивач нарахував відповідачу пеню за період з 22 вересня 2006 р. по  21 березня 2007 р., в той час, як  господарське зобов’язання мало бути виконане Відповідачем у вересні  2005 р., а з позовом   Позивач звернувся лише   21.03.2007 р.

Відтак, в частині вимог  стосовно стягнення 1 363,04 грн. пені, нарахованої  за період з   22.09.2006 р.   по  21.03.2007 р.    позов до задоволення    не підлягає,  оскільки  пеня  за цей період   нарахована безпідставно .

За таких обставин справи, позовні вимоги задовольняються  частково  на суму 16 036,00 грн. в частині основного боргу, 2 048,68 грн. в частині стягнення інфляційних збитків та 772,13 грн. в частині стягнення 3% річних.

В іншій частині позову щодо стягнення  пені  в розмірі  1 363,04 грн. слід відмовити.

Судові витрати згідно ст. 49 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У судовому засіданні 26.04.2007 р. за згодою представника Позивача оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду відповідно до  ст. 85 ГПК України.

З огляду на наведене, керуючись ст. ст. 15, 526, ч. 1 ст. 837,  ч. 1 ст. 854 ЦК України,                  ст. 193, 230, 232 ГК України, ст.ст. 4, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84, 85, 116, 117 ГПК України, Господарський суд

Вирішив:

1.          Позов задовольнити  частково.

2. Стягнути 16 036,00 грн. боргу, 2 048,68 інфляційних збитків, 772,13 грн. річних  та  298,61  грн. судових витрат з  Приватного підприємства “Торговий дім Тернопіль” (вул. Поліська, 14,   м. Тернопіль, п/р 260063762 в ТОД  АППБ “Аваль”, МФО 338501, ід. код 14035686) в користь Вінницького спеціалізованого колективного підприємства № 549,  (вул. Максимовича, 18,  м. Вінниця, п/р № 2 в Промінвестбанку м. Вінниці, МФО 302571, ід. код 01415915).

3.  В частині стягнення 1 363,04 грн. пені –відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор - апеляційне подання, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) “03” травня  2007 р. рішення, через місцевий господарський суд.

Суддя                                                                                          Л.В. Кропивна