СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.07                                                                                 Справа № 6/82.

Суддя  Василенко Т.А.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Алчевську Луганської області

до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «ЕСКО»в особі Алчевської

філії, м. Алчевськ Луганської області

про стягнення 42 549 грн. 86 коп.

за участю представників сторін:

від позивача – Ведені на Т.В., дов. № 27/04 від 05.09.06.;

від  відповідача –Валяєва Л.П., дов. № 12 від 23.02.07.,

Шайнога О.В., дов. № 11 від 23.02.07. ;

в с т а н о в и в :

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по сплаті  страхових внесків у сумі 42 549 грн. 86 коп.

Провадження у справі порушено ухвалою господарського суду Луганської області від 16.02.2007. за положеннями  ГПК України.

Ухвалою від 27.02.2007., за згодою сторін,  розгляд справи переведено на положення КАС України.

Сторони не досягли примиренні.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що:

Згідно зі статтею 46 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" далі (Закон) Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України провадить збір та акумулювання страхових внесків. За рахунок внесків роботодавців та інших надходжень здійснюється фінансування Фонду СНВ України.

Відповідно до п. Б ст. 45 (Закону) Роботодавець як страхувальник зобов'язаний: інформувати Фонд про зміну технології робіт або виду діяльності підприємства для переведення його до відповідної групи тарифів небезпеки.

На думку позивача, підприємством порушено ст. 45 (Закону) в частині несвоєчасного інформування Фонду про зміну виду діяльності.

Так, Алчевська філія Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями „ЄСКО" зареєстрована у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Алчевську Луганської області(далі Фонд) 14.01.2004 р. за номером , у зв'язку з чим прийняла на себе зобов'язання страхувальника зі сплати страхових внесків до Фонду.

В заяві страхувальника основними видами діяльності заявлено код 71.32.0 у відповідності до п. 8.1 Інструкції № 12 від 20.04.2001 р відділенням проведено перевірку Алчевської філії Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями „ЄСКО".

За результатами перевірки відповідача було виявлено, що з 2004 р. це підприємство веде діяльність за КВЕД 26.63.0, тобто (виробництво бетонних сумішей) про що не повідомило відділення для віднесення до відповідного класу ризику та тарифу. Віднесення страхувальника до відповідного класу ризику здійснюється на підставі заяви страхувальника.

Згідно Акту перевірки правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (Акт № 53 від 16.06.2006 р). заборгованість зі сплати страхових внесків складає: Донараховано страхові внески та пеню по даному акту у сумі 38074,63 грн. та пеня 4 475,23 грн. всього на суму 42 549 грн. 86 коп., які позивач просить стягнути з відповідача на користь Фонду.

Відповідач з позовними вимогами не погодився, та зокрема, зазначив, що:

Згідно до положення про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності ДП з II «ЕСКО»08.01.04р. була зареєстрована Алчевська філія ДП з II «ЕСКО»(надалі - АФ ДП з II «ЕСКО») без права юридичної особи з видами діяльності згідно КВЕД:

71.32.0          Надання в оренду будівельних машин та обладнання.

45.21.0          Будівництво будівель

26.63.0          Виробництво бетонних сумішей, готових для використання

51.70.0          Інші види оптової торгівлі

14.11.0          Видобування каміння для будівництва

26.63.0          Виробництво збірних та залізобетонних виробів.

Згідно до ст.10 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності»(далі - Закон) Алчевська філія ДП з II «ЕСКО»була зареєстрована у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м. Алчевськ, Луганської області.

Згідно до положень п.12 «Порядку встановлення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань»(затв. Постановою КМУ від 13.09.2000р. №1423) Фонд повідомленням №03-001079 від 14.01.2004р. встановив Алчевській філії ДП з II «ЕСКО»страховий тариф в розмірі 1,36.

Пункт 2 частини другої ст. 45 Закону передбачає обов'язок роботодавця, як страхувальника, своєчасно та в повному розмірі сплачувати відповідно до встановленого порядку страхові внески до Фонду соціального страхування України від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Встановлений порядок обчислення та сплати страхових коштів, здійснення платежів, ведення бухгалтерського обліку та звітності регулює Інструкція «Про порядок перечислення, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України»(затв. Постановою правління Фонду від 20.04.01р. №12).

Згідно до вимог вищевказаних нормативних документів АФ ДП з II «ЕСКО»своєчасно та в повному розмірі здійснювала нарахування та сплату платежів до Фонду соціального страхування України від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, згідно до затверджених Фондом страхових тарифів, що підтверджується розрахунковими відомостями (додаток 2), які надавались підприємством до Фонду.

У зв'язку з вищенаведеним, ДП з II «ЕСКО»з висновками акта про донарахування суми страхових внесків за 2004-2005рр., 1 квартал 2006р. у розмірі 38 961 грн. 96коп. не згоден та вказує на те, що  в порушення вимог п.12, п.16, п.17 «Порядку встановлення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань»(затв. Постановою КМУ від 13.09.2000р. №1423, Пост. КМУ №527 від 16.05.2001р.) для перерахунку коштів застосовуються тарифи 2,38 та 2,18, які Фонд не доводив до Алчевської філії ДП з II «ЕСКО».

За весь час існування Алчевської філії ДП з II «ЕСКО»технології та види діяльності не змінювались, проте в межах законодавчо встановлених повноважень Фондом для Алчевської філії ДП з II «ЕСКО»на 2006р. був встановлений страховий тариф - 1,16.

З урахуванням страхового тарифу 1,16 у 2006р. проводились обчислення та перерахування коштів до Фонду в повному обсязі.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у їх сукупності, суд прийшов до наступного.

У відповідності зі ст. 45 Закону України від 23.09.1999 № 1105-ХІУ “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності” роботодавці як страховики зобов’язані  своєчасно та в повному обсязі сплачувати страхові внески до Фонду.

Згідно з п.4.1 Інструкції “Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України”, затвердженої постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 20.04.2001 № 12 (далі –Інструкція) сума страхового внеску розраховується відповідно до страхового тарифу, встановленого Законом України, виходячи з класу професійного ризику галузі (підгалузі) національної економіки, до якого віднесено страхувальника.

При встановленні страхувальнику знижки або надбавки до страхового тарифу сума страхового внеску, яка підлягає сплаті, визначається з урахуванням вказаної знижки (надбавки).

Розміри страхових внесків  страхувальників обчислюються для роботодавців у відсотках до сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що  включають витрати на виплату основної та  додаткової заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України “Про оплату праці”, які підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян.

Страхові внески нараховуються в межах граничної суми заробітної плати (доходу), що встановлюється Кабінетом Міністрів України та є розрахунковою величиною при обчисленні страхових виплат (п.4.10 Інструкції) та сплачуються юридичними особами щомісячно, в день одержання коштів на оплату праці  в установах банків, а при проведенні оплати праці з готівкової виручки чи натуроплатою –платники зобов’язані не пізніше наступного дня після здійснення виплат подати до установи банку платіжне доручення на перерахування страхових внесків до Фонду (п.4.12 Інструкції).

16.06.2006. Фондом був складений акт №53  перевірки правильності  нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду  Алчевською  Філією ДП з ІІ «Еско».

За результатами перевірки, позивачем було встановлено, що відповідачем в порушення ст. 45 Закону не було проінформовано Фонд про зміну  основного виду діяльності, у зв’язку з чим відповідачу було змінено тариф та донараховано страхових внесків з 2004 року на суму 38 074 грн. 63 коп. та  нарахована пеня у сумі 4 475 грн. 23 коп., за несвоєчасне перерахування коштів, а усього на суму 42 549 грн. 86 коп.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований у відділенні виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Алчевську Луганської області(далі Фонд) 14.01.2004 р. за номером з основними видом діяльності за кодом  71.32.0 –надання в оренду обладнання та будівель.

Відповідно до розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових

внесків та витрачання коштів Фонду за 2005 рік та додатку № 2.1  до нього –«відомість розподілу чисельності працівників річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами діяльності за 2005 рік, відповідач основним видом своєї діяльності визначив код 26.63.0. –виробництво бетонних сумішей, готових для використання.

Як було вказано вище, Фонд у своєї діяльності керується Законом України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», Інструкцією „Про порядок перерахування, обліку та витрачання страхових коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України", також  Порядком визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання»та іншими законодавчими актами.

Статею 45 Закону визначено, що роботодавець, як страхувальник зобов’язангий своєчасно   та  повністю  нараховувати  і  сплачувати  в установленому   порядку   страхові  внески  до  Фонду  соціального страхування від нещасних випадків; інформувати  робочий  орган  виконавчої   дирекції   Фонду соціального страхування від нещасних випадків  про кожний нещасний випадок або професійне захворювання на підприємстві;   про   зміну   технології   робіт   або  виду  діяльності підприємства   для   переведення   його   до   відповідного  класу професійного ризику та інше.

В той же час Інструкцією визначено, що:

4.1. Сума  страхового  внеску  розраховується  відповідно  до страхового тарифу, встановленого Законом України, виходячи з классу професійного ризику галузі (підгалузі) національної економіки,  до якого віднесено страхувальника.

4.2.  Робочі  органи  виконавчої  дирекції  Фонду  повинні  в місячний  строк  після  встановлення Верховною Радою України нових розмірів   страхових   тарифів   повідомити   страхувальнику   про віднесення  його  до  галузі (підгалузі) економіки або виду робіт, яким  відповідає  його  основна  діяльність,  та розмір страхового тарифу

4.3. Якщо  страхувальник  здійснює  свою діяльність з кількох галузей (підгалузей)  економіки  або  видів  робіт,  він  підлягає віднесенню  до тієї/того з них,  котра/котрий має найбільшу питому вагу в обсязі реалізованої продукції.

4.5. У випадку зміни виду економічної діяльності підприємства робочий   орган   виконавчої  дирекції  Фонду  на  підставі  заяви страхувальника       та       після      проведення      перевірки фінансово-господарської     діяльності     страхувальника     щодо нарахування,   своєчасності   і   повноти   сплати   та  цільового використання  коштів  на  страхування від нещасного випадку змінює належність   цього   підприємства  до  класу  професійного  ризику

виробництва.

Зміна класу професійного ризику здійснюється Фондом один  раз на   рік   за   результатами   роботи  страхувальника  за  минулий календарний рік.  Новий клас професійного ризику встановлюється  з початку поточного року.

Як було вказано вище, відповідач проінформував позивача про зміну основного виду економічної діяльності за результатами роботи у 2006 році і відповідно до вказаних норм, позивач повинен був  здійснити перевірку його діяльності та віднести відповідача да відповідного класу  на поточний рік, тобто позивач повинен був віднести відповідача до відповідного класу та перерахувати суму внесків з урахуванням  іншого тарифу з початку 2006 року. Фактично, позивач здійснив  донарахування страхових внесків відповідачу з початку реєстрації останнього, тобто з січня 2004 року, проте  такі дії  не обґрунтував та не довів правильність донарахування внесків.

В той же час, дані відповідача щодо визначення  відповідачем основного виду діяльності за кодом 71.32.0 та несвоєчасного повідомлення позивача про зміну виду діяльності у період 2004 –2006 рік не відповідає дійсності та спростовуються матеріалами справи.

Окрім цього, позивач не надав до суду будь –яких відомостей або доказів, за якими він встановив порушення з боку відповідача щодо своєчасності інформування про зміну виду діяльності відповідачем та підстав для  зміни встановленого тарифу саме з початку 2004 року.

Відповідно до ст. 72 КАСУ кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Позивачем, не доведено суду правильність та обґрунтованість нарахування та стягнення з відповідача заборгованості у сумі 42 549грн. 89 коп. та не доведені вимоги за позовом, у зв’язку з чим у задоволенні позову слід відмовити

Відповідно до ст. 94 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються у встановленому порядку.

Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом п’ятиденного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 70, 72, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.          У задоволенні позову відмовити.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 11.04.2007.  у відповідності до вимог ст. 167 КАС України.

Суддя                                                                                           Т.А. Василенко

П О С Т А Н О В А

Іменем України

(резолютивна частина)

06.04.2007.                                                                                                                 Справа № 6/82

Суддя  Василенко Т.А.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України в м. Алчевську Луганської області

до Дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «ЕСКО»в особі Алчевської

філії, м. Алчевськ Луганської області

про стягнення 42 549 грн. 86 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 70, 72, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.          У задоволенні позову відмовити.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                           Т.А. Василенко