ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

21.02.07                                                                                           Справа№ 5/169-13/31

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Станька Л.Л.,  при секретарі Щигельській О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовною заявою: ТзОВ „Оріон-Експорт”, м.Львів

до відповідача: ДПІ у Франківському районі м.Львова, м.Львів

про  визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №27213/10/23-0 та №27214/10/23-0 від 24.11.06р.

За участю представників сторін:

Від позивача: Хомин Ю.В. –представник

Від відповідача: Кармелюк Т.Б.  - гол.держ.податк.інсп.юр.відділу, Козюк А.В. –гол.держ.под.рев.-інсп. відділу контрольно-перевір.роботи ДПА у Львів.обл.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов ТзОВ „Оріон-Експорт”, м.Львів до ДПІ у Франківському районі м.Львова, м.Львів про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень №27213/10/23-0 та №27214/10/23-0 від 24.11.06р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позовній заяві. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликається на те, що висновки, викладені в акті документальної перевірки ДПІ у Франківському районі м.Львова від 16.11.2006р. № 1710/23-0/23884757 «Про результати комплексної виїзної планової перевірки ТзОВ «Оріон-Експорт»() з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2005р. по 30.06.2006р.», які стали підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 24.11.2006р. № 27213/10/23-0, № 27214/10/23-0, є незаконними та необґрунтованими.

Зокрема, позивач не погоджується з висновком відповідача про порушення ним вимог п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2. ст..5, п.п.11.2.1, п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»в частині заниження податку на прибуток за 1 квартал 2006 року на суму 95 000,00 грн.. При цьому, позивач вказує на те, що ним не порушено вимог вищевказаного закону. Окрім того, позивач не погоджується з висновком відповідача про порушення ним п.п.7.2.1 п.7.2, п.п.7.4.1, п.п.7.4.4, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»в частині заниження податку на додану вартість за травень 2006 року на суму 108900,18 грн.

Висновок відповідача про виявлене заниження податку на прибуток за 1 квартал 2006 року на суму 95000,00 грн. позивач заперечує, обґрунтовуючи тим, що відповідачем у неповному обсязі досліджено господарську операцію, здійснену між ТОВ «Оріон-Експорт»(позивач у справі) та ТОВ «Фірма «Інтергал»(контрагент) у 1 кварталі 2006 року, оскільки відповідачем не взято до уваги той факт, що у 1 кварталі 2006 року в період з 09.03.2006 року по 27.03.2006 року позивачем було перераховано на користь ТОВ «Фірма «Інтергал»в якості попередньої оплати кошти у розмірі 5333000,00 грн. В подальшому, 28.03.2006 р. та 30.03.2006 р. ТОВ «Фірма «Інтергал»здійснило повернення попередньої оплати у розмірі 4133000,00 грн. Таким чином, на кінець 1 кварталу 2006 р. попередня оплата, здійснена ТОВ «Оріон-Експорт»на рахунок ТОВ «Фірма «Інтергал», становила 1200000,00 грн., з яких до складу валових витрат у І кварталі було віднесено 380000,00 грн. Висновок відповідача про виявлене заниження податку на додану вартість за травень 2006 року на суму 108900,18 грн. позивач заперечує обґрунтовуючи тим, що відповідач прийшов до помилкового висновку про відсутність у позивача права на включення до податкового кредиту з податку на додану вартість суми у розмірі 108900,18 грн., оскільки позивачем правомірно включено до податкового кредиту з податку на додану вартість суму у розмірі 108900,18 грн. на підставі належно оформленої податкової накладної №17-05/2 від 17.05.2006 року, яка видана ТОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт»у зв’язку із оформлення видаткової накладної №17-05/02 від 17.05.2006 року на відпуск ТОВ «Оріон-Експорт»паперової продукції.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, покликаючись на те, що позивач, в порушення п.5.1., п.п. 5.2.1. п.5.2. ст.5 та п.п. 11.2.1. п.11.2. ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»безпідставно віднесено до складу валових витрат у 1 кварталі 2006 року попередню оплату ТзОВ «Фірма «Інтергал»за товарно-матеріальні цінності, з посиланням на наступне, на виконання умов договору №07/03 від 07.03.2006 року про поставку розчинників ТОВ «Оріон-Експорт» 20.03.2006 року було перераховано ТОВ «Фірма «Інтергал»кошти у розмірі 550000,00 грн. У податковому обліку позивачем попередню оплату за розчинники частково віднесено до складу валових витрат за датою списання коштів з поточного рахунку у банку у розмірі 380000,00 грн. Відповідно до наданої до перевірки банківської виписки по рахунку ТОВ «Оріон-Експорт» за 30.03.2006 р. встановлено, що ТОВ «Фірма «Інтергал»здійснено повернення попередньої оплати за розчинники згідно договору №07/03 від 07.03.2006 р. в розмірі 633000,00 грн. Проте, в податковому обліку ТОВ «Оріон-Ескпорт»операцію з повернення попередньої оплати було проведено у ІІ-му кварталі 2006 року та здійснено відповідне коригування валових витрат у сторону зменшення у розмірі 380000,00 грн. Також відповідачем було встановлено, що ТОВ «Оріон-Експорт»у травні місяці 2006 року включено до складу податкового кредиту ПДВ в сумі 108900,18 грн. згідно податкової накладної №17-05/2 від 17.05.2006 р., що видана ТОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт»на суму 544500,91 грн. Вказану податкову накладну відображено підприємством у реєстрі отриманих податкових накладних у травні 2006 року. Зі змісту опису (номенклатури) товарів (робіт, послуг) вказаної податкової накладної встановлено, що податкова накладна виписана на попередню оплату ТОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт»за поставку паперу газетного в кількості 125,224 тон. Проте, ТОВ «Оріон-Експорт»у травні 2006 року попередньої оплати за папір газетний не здійснювало і в даних бухгалтерського обліку за травень 2006 року прихід газетного паперу у кількості 125,224 т. не відображено. Тому позивачем не дотримано вимоги п.п. 7.4.4 п.7.4. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»та віднесено до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, що нараховані у зв:язку з відображенням придбання товарно-матеріальних цінностей без їх фактичного подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та оцінивши докази у їх скупності, господарський суд відзначає наступне:

07.03.2006р. між ТОВ «Фірма «Інтергал»(постачальник) та ТОВ «Оріон-Експорт»(покупець) укладено договір №07/03, відповідно до якого постачальник бере на себе зобов’язання передати у власність покупця нафтопродукти та нафтохімію. У відповідності до п.2.2. вищевказаного договору, покупець (ТОВ «Оріон-Експорт») зобов’язаний здійснити 100 % передоплату за товар на р/р постачальника. Відповідно до платіжних доручень - № 71 від 09.03.2006р. (сума перерахованих коштів –1002000,00 грн.), №406 від 10.03.2006 р. (сума перерахованих коштів –200000,00 грн.), №77 від 13.03.2006р. (сума перерахованих коштів –2601000,00 грн.), №87 від 20.03.2006р. (сума перерахованих коштів –550000,00 грн.), №94 від 24.03.2006р. (сума перерахованих коштів –120000,00 грн.), №95 від 24.03.2006р. (сума перерахованих коштів –170000,00 грн.), №96 від 24.03.2006р. (сума перерахованих коштів –20000,00 грн.), №97 від 27.03.2006р. (сума перерахованих коштів –600000,00 грн.), №98 від 27.03.2006р. (сума перерахованих коштів –70000,00 грн.), ТОВ «Оріон-Експорт»було перераховано з призначенням - попередня оплати за розчинник SA-AD згідно договору №07/03 від 07.03.2006 р. кошти у розмірі 5333000,00 грн.( в т.ч.ПДВ –888833,33 грн.) В свою чергу, ТОВ «Фірма «Інтергал»платіжними дорученнями №12 від 28.03.2006р. (сума перерахованих коштів –3500000,00 грн.) та №21 від 30.03.2006р. (сума перерахованих –633000,00 грн.) було перераховано з призначенням –повернення попередньо оплати за розчинники згідно договору №07/03 від 07.03.2006р. кошти у розмірі 4133000,00 грн.(в т.ч. ПДВ –688833,33 грн.)

03.05.2006 р. між ТОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт»(продавець) та ТОВ «Оріон-Експорт»(покупець) було укладено договір №03/05, відповідно до якого продавець зобов’язується постачати папір в асортименті, а покупець зобов’язується прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату. У відповідності до п.5.1. вищевказаного договору розрахунок за отриманий товар здійснюється у безготівковому порядку протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару. 17.05.2006 року ТОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт» відповідно до видаткової накладної №17-05/2 від 17.05.2006р. було поставлено ТОВ «Оріон-Експорт»(позивачу) товарно-матеріальні цінності (паперову продукцію) на суму 653401,10 грн. в т.ч. ПДВ –108900,19 грн., а саме було поставлено папір офсетний  у кількості 15,05 т., папір не крейдований у кількості 58,754 т., папір крейдований у кількості 51420 кг.  Того ж таки 17.05.2006 р., ТОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт»було видано ТОВ «Оріон-Експорт»податкову накладну №17-05/2 від 17.05.2006р. на загальну суму з ПДВ –653401,10 грн. в т.ч. ПДВ –108900,19 грн., в якій зазначено, що підставою виписування такої податкової накладної являється відпуск товарно-матеріальних цінностей згідно накладної №17-05/2 від 17.05.2006р.

24.11.2006р. ДПІ у Франківському районі м.Львова прийнято податкове повідомлення-рішення № 27213/10/23-0, яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання за платежем з податку на прибуток у розмірі 9500,00 грн. (штрафні санкції –9500,00 грн.) та податкове повідомлення-рішення № 27214/10/23-0, яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання за платежем з податку на додану вартість у розмірі 163350,27 грн. (основний платіж –108900,18 грн., штрафні санкції –54450,09 грн.).

Податкове повідомлення-рішення № 27213/10/23-0 від 24.11.2006р. прийнято на підставі акта перевірки №1710/23-0/23884757 від 16.11.2006р. та відповідно до п.. 5.1, п.п.5.2.1 п.5.2. ст..5, п.п.11.2.1, п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»№283/97-ВР від 22.05.1997р.

Податкове повідомлення-рішення №27214/10/23-0 від 24.11.2006р. прийнято на підставі акта перевірки №1710/23-0/23884757 від 16.11.2006р. та відповідно до п.п.7.2.1 п.7.2, п.п.7.4.1, п.п.7.4.4, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»№168/97-ВР від 03.04.1997р.

Не погоджуючись із визначеними ДПІ у Франківському районі м.Львова податковими зобов’язаннями, позивач звернувся до суду із позовом про визнання нечинними вказаних податкових повідомлень-рішень.

Приймаючи рішення у даній справі, суд виходив з наступного:

відповідно до п.5.1. ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств», валові витрати виробництва та обігу (далі валові витрати) –сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються )виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.п.5.2.1. п.5.2. ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв’язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3.-5.7. цієї статті).

Відповідно до п.п.11.2.1 п.11.2. ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»датою збільшення валових витрат виробництва (обігу) вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: - або дата списання коштів з банківських рахунків платника податку на оплату товарів (робіт, послуг), а вразі їх придбання за готівку – день їх видачі з каси підприємства; - або дата оприбуткування платником податку товарів, а для робіт (послуг) –дата фактичного отримання платником податку результатів робіт (послуг).

Як вбачається із операцій, проведених у 1 кварталі 2006 р. між ТОВ «Оріон-Експорт»та ТОВ «Фірма «Інтергал»на виконання умов договору №07/03 від 07.03.2006 року, сума перерахованої ТОВ «Оріон-Експорт»на рахунок ТОВ «Фірма «Інтергал»попередньої оплати становила 5333000,00 грн.(в т.ч. ПДВ –888833,33 грн.). Сума повернутої ТОВ «Фірма «Інтергал»на рахунок ТОВ «Оріон-Експорт»раніше отриманої  попередньої оплати становила 4133000,00 грн.(в т.ч. ПДВ –688833,33 грн.). Таким чином, фактично, у першому кварталі 2006 року ТОВ «Оріон-Експорт»було здійснено попередню оплату ТОВ «Фірма «Інтергал»за розчинник згідно договору №7/03 від 07.03.2006 р. у розмірі 1200000,00 грн.(в.т.ч. ПДВ –200000,00 грн., з чого вбачається, що у відповідності до вимог п.5.1., п.п.5.2.1. п.5.2. ст.5 та п.п.11.2.1. п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»ТОВ «Оріон-Експорт»мало право включити до валових витрат підприємства у 1 кварталі 2006 року суму 1000000,00 грн., яку було сплаченого ТОВ «Фірма «Інтергал». Щодо факту віднесення ТОВ «Оріон-Експорт»до валових витрат підприємства у 1 кварталі 2006 р. лише суму 380000,00 грн.(без ПДВ), яка являється меншою за суму яку ТОВ «Оріон-Експорт» мало право віднести до валових витрат, то такий факт не розглядається судом як порушення, оскільки у відповідності до п.3.1. ст.3 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»об’єктом оподаткування є прибуток, який визначається шляхом зменшення суми скоригованого валового доходу звітного періоду, визначеного згідно з п.4.3. цього Закону, зокрема на суму валових витрат платника податку, визначених ст.5 цього Закону, а отже підприємством добровільно збільшено об’єкт оподаткування податком на прибуток в результаті добровільного зменшення валових витрат на суму 620000,00 грн.

Таким чином, відповідач безпідставно дійшов до висновку про заниження ТОВ «Оріон-Експорт»податку на прибуток у 1 кварталі 2006 року у спосіб безпідставного збільшення валових витрат, а відтак відповідач безпідставно виключив з валових витрат ТОВ «Оріон-Експорт»суму 380000,00 грн., яку було сплачено ТОВ «Оріон-Експорт»як попередню оплату ТОВ «Фірма «Інтергал».

Відповідно до вимог п.п. 7.4.4. та п.п.7.4.5. п.7.4. ст.7 Закон України «Про податок на додану вартість», підставою для невіднесення до складу податкового кредиту є наступне: якщо платник податку придбаває (виготовляє) матеріальні та нематеріальні активи (послуги), які не призначаються для їх використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв’язку з таким придбанням (виготовленням), не включається до складу податкового кредиту, а також не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв’язку з придбанням товарів (послуг), які не підтверджені податковими накладними.

В судовому засіданні оглянуто видаткову накладну №17/05/2 від 17.05.2006р. на суму 653401,10 грн. про поставку ТОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт»на ТОВ «Оріон-Експорт»товарно-матеріальних цінностей на суму 653401,10 грн. в т.ч. ПДВ 108900,19 грн. та податкову накладну №17-05/2 від 17.05.2006року видану ТОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт»на суму 653401,10 грн., в т.ч. ПДВ 108900,19 грн. Як вбачається із змісту податкової накладної №17-05/2 від 17.05.2006 р. дана податкова накладна, щодо номенклатури поставленого товару, повністю відповідає видатковій накладній №17-05/2 від 17.05.2006р. та відповідає усім вимогам, щодо наявності необхідних реквізитів, згідно п.п.7.2.1. п.7.2. ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість». З чого вбачається, що зазначений відповідачем факт про видачу податкової накладної №17-05/2 від 17.05.2006р. на попередню оплату являється помилковим та таким, що не відповідає дійсності. Правильність таких висновків додатково підтверджується тим, що отриманий у відповідності до видаткової накладної №17-05/2 від 17.05.2006р. та податкової накладної №17-05/2 від 17.05.2006р. товар на суму 653401,10 грн. в т.ч. ПДВ 108900,19 грн. проведено ТОВ «Оріон-Експорт»у бухгалтерському обліку та відповідно поставлено на прихід.

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п. 6.1 ст. 6 та ст. 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв’язку з  придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Як вище вже згадувалося, не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв’язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджених податковими накладними (п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону).

В матеріалах справи наявні докази, які підтверджують правомірність віднесення позивачем  до податкового кредиту коштів у розмірі 108900,18 грн. у зв’язку із придбанням позивачем у ТОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт»товарно-матеріальних цінностей відповідно до видаткової накладної №17/05/2 від 17.05.2006 р. та податкової накладної №17-05/2 від 17.05.2006р.

Відповідно до п.п.7.2.4 п.7.2 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому ст.9 цього Закону. В матеріалах справи та в акті документальної перевірки відповідача відсутні докази про те, що ТзОВ «Торговий Дім «Оріон-Експорт»не було зареєстровано як платник податку на додану вартість, а відтак вказане товариство мало право виписувати податкові накладні.

Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що виявлені відповідачем порушення положень  п.5.1, п.п.5.2.1 п.5.2. ст..5, п.п.11.2.1, п.11.2 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»в частині заниження податку на прибуток за 1 квартал 2006 року на суму 95 000,00 грн. та положень п.п.7.2.1 п.7.2, п.п.7.4.1, п.п.7.4.4, п.п.7.4.5 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», в частині заниження податку на додану вартість за травень 2006 р. у розмірі 108900,18 грн., є необгрунтованими та безпідставними, а отже, визначені позивачу податкові зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 1163350,27 грн. (з яких 108900,18 грн.- основний платіж та 54450,09 штрафні санкції) та штрафні санкції з податку на прибуток у розмірі 9500,00 грн. є неправомірним.

З огляду на викладене та керуючись ст.ст.122,123,127,130,135,143,151-154,160,161,163,167 КАС України, суд, -

постановив:

1.Адміністративний позов задоволити повністю.

2.Визнати нечинними податкові повідомлення-рішення №27213/10/23-0 та №27214/10/23-0 від 24.11.06р. ДПІ у Франківському районі м.Львова.

3.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження здійснюються згідно вимог ст.ст.186 та 254 КАСУ.

Суддя                                                                                                       Станько Л.Л.