ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

31.05.07                                                                                           Справа  № 2/91-2А

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                  Якімець Г.Г.,

суддів:                                         Дубник О.П.,

Слука М.Г.

при секретарі   Горбач Ю.Б.

з участю представників:

від позивача (скаржник) –Шумчук М.В.

від відповідача –Новосад Ю.М.

розглянув апеляційну скаргу Комунального підприємства «Нововолинськтеплокомуненерго»від 09.02.2007 року вих.№90

на постанову господарського суду Волинської області від 15.01.2007 року (підписана 19.01.2007 року), суддя Л.О.Черняк

у справі №2/91-2А,

за позовом Комунального підприємства «Нововолинськтеплокомуненерго», м.Нововолинськ

до відповідача  Нововолинської об’єднаної державної податкової інспекції, м.Нововолинськ

про визнання нечинними податкових повідомлень-рішень від 25.10.2006 року №/3, №/3, №/3, №/3

Особам, які беруть участь у справі, права і обов’язки, передбачені ст.49, 51, 59 Кодексу адміністративного судочинства України, роз’яснено.

Постановою господарського суду Волинської області від 15.01.2007 року по справі №2/91-2А позов КП «Нововолинськтеплокомуненерго»задоволено частково. Податкове повідомлення-рішення від 25.10.2006 року №/3 визнано нечинним повністю, податкове повідомлення-рішення від 25.10.2006 року №/3 визнано нечинним частково в сумі 87064,95 грн. В задоволенні решти частини позову відмовлено.

Суд першої інстанції при винесенні постанови виходив із того, що рішенням Нововолинської ОДПІ № 04 від 12.07.2006 р. про списання безнадійного податкового боргу з підприємства, списано заборгованість по податку на прибуток в сумі 178415, 48 грн. (визначену податковим повідомленням-рішенням від 25.10.2006 року №/3) та заборгованість в сумі  87065, 95 грн. по податку на додану вартість (визначену податковим повідомленням-рішенням від 25.10.2006 р. № /3), а тому повідомлення-рішення від 25.10.2006 року №/3 визнав нечинним повністю, а податкове повідомлення-рішення від 25.10.2006 року №/3 визнано нечинним частково в сумі 87064,95 грн.

Щодо іншої частини позову, то судом першої інстанції відзначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання зазначену у поданій ним податковій декларації протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону (п.5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону №2181), а також те, що пунктом 7.7 ст. 7 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№ 2181 встановлено, що податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях, таким чином суд прийшов до висновку про відмову у визнанні нечинними податкових повідомлень-рішень від 25.10.2006 року №/3, №/3 та №/3 в частині 72632,90 грн.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції КП «Нововолинськтеплокомуненрго»подало апеляційну скаргу, в якій просить постанову господарського суду Волинської області від 15.01.2007 року по справі №2/91-2А скасувати, визнати нечинними податкові повідомлення-рішення від 25.10.2006 року: №/3 в сумі 72632,90 грн.,  №/3 в сумі 166508,66 грн., №/3 в сумі 33206,08 грн.

Зокрема вказуючи на те, що КП „Нововолинськтеплокомуненерго" своєчасно сплачувались суми податкових зобов'язань визначених у податкових деклараціях, що було зазначено у платіжних дорученнях, а відповідач неправомірно спрямовував суми поточних податкових зобов’язань на погашення боргу, що утворився в липні 2004 року, після нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату ПДВ за 2002-2004 роки.

Поряд з цим, скаржник вказує на те, що позивачем не враховано Договору про розстрочення податкових зобов’язань №1 від 30.01.2006 року, укладеного між КП «Нововолинськтеплокомуненрго»та Нововолинською ОДПІ.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, з підстав наведених у Запереченні на апеляційну скаргу.

Зокрема представник відповідача вказував на те, що при посиланні апелянта на те, що при погашенні поточних зобов’язань,  Нововолинською ОДПІ неправомірно віднесено такі суми на погашення податкового боргу, ним не враховано п.7.7. ст.7 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», який імперативно регламентує пріоритет погашення податкового боргу погашенню податкових зобов’язань, які не є податковим боргом.

Щодо посилання позивача на безпідставність з боку ОДПІ відщеплення від суми сплати податкових зобов’язань суми на сплату пені, то на думку відповідача таке не має законодавчого обґрунтування, оскільки така дія органу ДПС передбачена п.16.3.3 п.16.3 ст.16 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами».

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши наявні докази по справі, встановив наступне:

Нововолинською ОДПІ проведено перевірку дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов'язання по КП „Теплокомуненерго” за період з 21.09.2003 року, про що складено акт №244 10.05.2006 р.

Перевіркою встановлено порушення вимог ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», а саме позивачем порушувалися терміни сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість, визначник у деклараціях за окремі звітні періоди 2004-2006 років.

Із затримкою до 30 календарних днів сплачено до бюджету 383527, 12 грн. податку на додану вартість, штрафні санкції від якого в розмірі сплати відсотків склали 38352, 73 грн., із затримкою від 30 до 90 днів внесено до бюджету 868793, 17 грн., та із затримкою понад 90 днів - 319396, 09 грн., за що нараховано відповідно 173758, 66 грн. (20 %) та 159698, 06 грн. ( 50%) штрафних санкцій.

На підставі вищевказаного акту перевірки Нововолинською ОДПІ прийнято податкові повідомлення-рішення про застосування до позивача штрафних санкцій за порушення граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов'язань з податку на додану вартість: від 15.05.2006 р. № /0,  від 10.05.2006 р. № /0, №/0 в сумах відповідно 38352, 73 грн. (10%), 17358, 66 грн. (20%), 159698, 06 грн. (50%) та від 11.05.2006 р. № /0 про застосування штрафної санкції в розмірі 50% за порушення граничних термінів сплати узгоджених податкових зобов’язань з податку на прибуток в сумі 178 415, 48 грн.

За наслідками адміністративного оскарження, рішенням ДПА у Волинській області від 31.07.2006 р. №10139/25-004 частково скасовано податкові повідомлення-рішення Нововолинської ОДПІ від 15.05.06 р. № /0 та від 10.05.06 р. № /0 (з врахуванням рішення Нововолинської ОДПІ про розгляд первинної скарги) про нарахування штрафних (фінансових) санкцій з податну на додану вартість в сумах відповідно 3650, 00 грн. (10%) і 2900, 00 грн. (20%), а в інших частинах вищезазначені податкові повідомлення-рішення залишені без змін.

За наслідками адміністративного оскарження, рішенням ДПА України від 11.10.2006 р. №11491/6/25-0215 скарга позивача залишена без задоволення.

Нововолинською ОДПІ прийнято нові податкові повідомлення-рішення з кінцевою цифрою „3” з врахуванням рішень від 29.06.2006 р № 4687/25: ДПА у Волинській області від 31.07.2006 № 10139/6/25-004, прийнятих за розглядом скарг, та внесених змін листом від 9 жовтня 2006 р. № 15363/25-004, а саме:

- №/3 яким, позивача на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.7 «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» за затримку на 30 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання в розмірі 332060,80 грн. зобов’язано сплатити штраф в розмірі 10% в сумі 33206,08 грн.

- №/3 яким, позивача на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.7 «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» за затримку на 90 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання в розмірі 868793,17 грн. зобов’язання в розмірі 20% в сумі 166508,66 грн.

- №/3 яким, позивача на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.7 «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» за затримку на 42 календарних дні граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання в розмірі 319396,09 грн. зобов’язано сплатити штраф в розмірі 50% в сумі 159698 грн. 06 коп.

- №/3 яким, позивача на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.7 «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» за затримку на 854 календарних дні граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання в розмірі 356830,94 грн. зобов’язано сплатити штраф в розмірі 50% в сумі 178415 грн. 48 коп.

Поряд з цим, відповідачем надано суду рішення Нововолинської ОДПІ № 04 від 12.07.2006 р. про списання безнадійного податкового боргу підприємства по податку на прибуток в сумі 178415, 48 грн. (визначеного податковим повідомленням-рішенням від 25.10.2006 р. №/3) та про списання 87065,95 грн. заборгованості по податку на додану вартість (податкове повідомлення-рішення від 25.10.2006 р. №/3) - чого не заперечив і представник позивача в засіданнях суду.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Відповідно до частини 1 ст.195 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно пп.17.1.7. п. 17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального строку затримки незалежно від того, чи були застосовані штрафи, визначені у підпунктах 17.1.1 - 17.1.6 цього пункту, чи ні.

Пунктом 1.2 ст. 1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000 № 2181 (з наступними змінами та доповненнями, надалі Закон № 2181) встановлено, що податкове зобов'язання - це зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до підпункту 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 цього ж Закону податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний ) період, що дорівнює календарному місяцю, - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця; календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі при сплаті квартальних або піврічних авансових внесків), - протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового кварталу (півріччя).

Платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання зазначену у поданій ним податковій декларації протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 п.4.1 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(п.5.3.1 п. 5.3 ст. 5 Закону №2181).

Пунктом 7.7 ст. 7 Закону № 2181 встановлено, що податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов'язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов'язковими платежами) - у рівних пропорціях.

У податковому роз'ясненні щодо черговості погашення та окремих питань стягнення сум податкового боргу затвердженого наказом ДПА України від 13.11.2002 р. № 540 зазначено, що пункт 5.3 ст. 5 ст. 5 закону 2181 встановлює обов'язок платника податків сплати узгоджену суму податкового зобов'язання та терміни погашення. Відстрочення термінів сплати узгоджених сум податкових зобов'язань відповідно до закону здійснюється у порядку, передбаченому ст. 14. шляхом розстрочення (відстрочення) податкових зобов'язань. Іншої можливості сплати платником податків податкових зобов'язань наступного періоду до сплати податкових зобов'язань попереднього періоду Закон не передбачає.

Пунктом 17.3 ст. 17 Закону 2181 встановлено, що сплата (стягнення) штрафних санкцій, передбачених цією статтею, прирівнюється до сплати (стягнення) податку та оскарження їх сум. Тобто норми закону, що встановлюють черговість погашення податкового боргу, у повній мірі розповсюджується на суми штрафних санкцій.

Відповідно з наведеним вище, кошти, що надійшли на сплату зобов'язань з податку, збору (обов'язкового платежу), спрямовуються на погашення податкових зобов'язань з того самого платежу у порядку календарної черговості настання граничних термінів їх сплати. Така черговість погашення діє незалежно від волі платника податків та стосується як самостійно розрахованих платником податків податкових зобов'язань, так і податкових зобов'язань, розрахованих контролюючим органом.

Згідно з підпунктом 4.4.2 п.4.4 ст. 4 Закону 2181 податкове роз'яснення є оприлюдненням офіційного розуміння окремих положень податкового законодавства контролюючими органами у межах їх компетенції, як використовується при обґрунтуванні їх рішень під час проведення апеляційних процедур. Податковими роз'ясненнями вважаються будь-які відповіді контролюючого органу на запити зацікавлених осіб з питань оподаткування.

Наявні у справі матеріали свідчать про порушення позивачем вимог п. 5.3.1 п.5.3 ст. 5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», в якому зазначено, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Постанова місцевого суду прийнята у відповідності з вимогами  діючого законодавства.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Нововолинськтеплокомуненерго»відхилити.

Постанову господарського суду Волинської області від 15.01.2007 року по справі №2/91-2А  залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                                                           Якімець Г.Г.

Судді:                                                                                           Дубник О.П.

Слука М.Г.