Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27  лютого 2007 р.                                                        Справа №8/566-06

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду  у складі:        головуючого судді   Олійника В.Ф.,  суддів  Кравець Т.В. (доповідач), Істоміної О.А.

При секретарі – Кобзєвій Л.О.

За участю представників сторін:

позивача –генерального директора Прядко В.М.

першого відповідача –предст. Сечіна С.О. (дов.№10-19/17-Д/57 від 04.07.06 р.)

другого відповідача –не прибув

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду у м. Харкові  апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Сумиобленерго»(вх. №54С/2-5)

на   рішення    господарського суду  Сумської області від 11.12.06 р. по справі №8/566-06

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сумигаззбут», м. Суми

до   Відкритого акціонерного товариства “Сумиобленерго”, м. Суми та

до Товариства з обмеженою відповідальністю  “Сумитеплосервіс”, м. Суми

про визнання недійсним договору поруки та стягнення 654774,50 грн., -

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Сумської області з позовом,  в якому просив визнати недійсним договір поруки №2405/1 від 24.05.05 р., укладений між ТОВ «Сумигаззбут», ВАТ «Сумиобленерго»та ТОВ «Сумитеплосервіс»та стягнути на його користь з ВАТ «Сумиобленерго»654774,50 грн., перераховані позивачем на розрахунковий рахунок ВАТ «Сумиобленерго»протягом травня-липня 2006 року, відповідно до договору поруки №2405/1 від 24.05.05 р.

Рішенням господарського суду Сумської області від 11.12.06 р. (суддя Кіяшко В.І.)  позов задоволено повністю. Визнано недійсним договір поруки №2405/1 від 24.05.05 р., укладений між ТОВ «Сумигаззбут», ВАТ «Сумиобленерго»та ТОВ «Сумитеплосервіс». Стягнуто з ВАТ «Сумиобленерго»на користь ТОВ «Сумигаззбут»654774,50 грн. боргу, 6547,75 грн. державного мита та 118 ,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Перший відповідач, ВАТ «Сумиобленерго», з рішенням господарського суду не погоджується, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 11.12.06 р. по справі №8/566-06 та прийняти нове судове рішення., яким в позові  ТОВ «Сумигаззбут»відмовити. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на ст.241 ЦК України, вважаючи, що оскільки ТОВ «Сумигаззбут»на виконання спірного договору сплатило грошові кошти, то це свідчить про схвалення договору поруки ТОВ «Сумигаззбут». Апелянт вважає, що договір поруки не може бути визнаний недійсним, так як чинне законодавство встановлює інші наслідки для угод, які укладались та виконувались в таких ситуаціях. Крім того, на думку апелянта, господарським судом при вирішенні спору не застосовано ч.4 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», якою передбачена можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції.

Разом з цим, відповідач вважає, що господарським судом також порушено і норми процесуального права, зокрема, ст. 87 ГПК України, а саме, ухвала суду від 01.12.06. про порушення провадження у справі та призначення судового засідання направлена ВАТ «Сумиобленерго»лише 07.12.06 р., про що свідчить штемпель на поштовому конверті, та отримана підприємством лише 11.12.06 р. після проведення судового засідання.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу ВАТ «Сумиобленерго» без задоволення, а рішення господарського суду від 11.12.06 р. без змін, вважаючи, що воно прийнято з дотриманням вимог чинного законодавства. При цьому позивач посилається на те, що його вимоги підтверджуються статутом, який діяв на момент укладання договору поруки та на те, що жодних рішень загальних зборів учасників щодо укладання чи наступного схвалення договору поруки №2405/1 його підприємством не приймалося. На його думку, висновки суду обґрунтовані, правомірні та базуються на ст. ст. 203,215 ЦК України з врахуванням роз’яснень Вищого арбітражного суду України  від 12.03.99 р. №02-5/111 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням угод недійсними».

Розглянувши  матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що представник позивача не мав достатніх повноважень на підписання оспорюваного договору, та із того, що підприємство першого відповідача не має права на укладення договорів поруки з огляду на норми Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Разом з тим, колегією суддів встановлено наступне.

24 травня 2005 року між ТОВ «Сумигаззбут», ВАТ «Сумиобленерго»та ТОВ «Сумитеплосервіс»було підписано договір поруки №2405/1.

Зазначений договір від імені ТОВ «Сумигаззбут»підписав директор Кратенко В.І.

Пунктом 7.6 розділу 7 Статуту ТОВ «Сумигаззбут»(у новій редакції), затвердженого загальними зборами учасників 12.04.05 р., та зареєстрованого у виконавчому комітеті Сумської міської ради Сумської області 23.05.05 р. за №4000130, передбачено, що виключною компетенцією загальних зборів товариства є прийняття рішень про  майнове поручительство товариства за зобов’язаннями третіх осіб.

Згідно вимог частин 1, 2 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Цивільна дієздатність юридичної особи визначена статтею 92 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 вказаної статті орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов’язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно, та не перевищувати своїх повноважень.

У відносинах із третіми особами обмеження повноважень, щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження.

За змістом частини 4 цієї ж статті, якщо члени органу юридичної особи та інші особи, які відповідно до закону чи установчих документів виступають від імені юридичної особи, порушують свої обов’язки щодо представництва, вони несуть солідарну відповідальність за збитки, завдані ними юридичній особі.

Тобто, оскільки, добросовісність і розумність учасників правовідносин, зазначених в цій статті, передбачається самим її змістом, то відсутність такого розумного і сумлінного ставлення повинна бути доведена. Відповідальність таких осіб ґрунтується на принципі провини. Таким чином, в зазначеній нормі вина не презумується.

Отже, колегія суддів вважає, що якщо перевищення повноважень з боку посадових осіб ТОВ «Сумигаззбут»і мало місце, то відповідальність за такі дії мають нести саме ті особи, які порушують свої обов’язки щодо представництва.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 241 Цивільного кодексу України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов’язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов’язки з моменту вчинення цього правочину.

Як видно з матеріалів справи, ТОВ «Сумигаззбут»виконало договір поруки, грошові кошти в необхідній сумі сплачені ВАТ «Сумиобленерго».

Отже, колегія суддів вважає, що сплата грошових коштів свідчить про схвалення договору поруки ТОВ «Сумигаззбут», тому зазначений правочин створює цивільні права та обов’язки для позивача з моменту його вчинення.

Стосовно посилання позивача на те, що ТОВ «Сумигаззбут»на момент підписання договору поруки від 24.05.06 р. не було фінансовою установою, через що з огляду на норми Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»не мало права поручатись за виконання третьою особою зобов’язання, то такі твердження спростовуються ч. 4 ст. 5 цього ж Закону, якою передбачено можливість та порядок надання окремих фінансових послуг юридичними особами, які за своїм правовим статусом не є фінансовими установами, визначаються законами та нормативно-правовими актами державних органів, що здійснюють регулювання діяльності фінансових установ та ринків фінансових послуг, виданими в межах їх компетенції. На виконання вказаної норми закону, розроблене Положення про надання окремих фінансових послуг юридичними особами – суб’єктами господарювання, які за своїм статусом не є фінансовими установами, затверджене розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України  від 22.01.04 р. № 21, зареєстроване в Мін’юсті України 16.04.04 р., в редакції, яка діяла на момент підписання оспорюваного договору поруки, передбачає можливість надання фінансових послуг, в тому числі і поручительств, юридичними особами, які не є фінансовими установами.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що висновок господарського суду Сумської області про задоволення позову про визнання недійсним договору поруки №2405/1 від 24.05.05 р. з підстав перевищення директором ТОВ «Сумигаззбут» своїх повноважень, яким позивач обґрунтував позовні вимоги, є неправильним та таким, що не відповідає встановленим у справі обставинам, через що колегія суддів постановляє про задоволення апеляційної скарги ВАТ «Сумиобленерго», скасування рішення господарського суду Сумської області від 11.12.06 р. та приймає нове судове рішення, яким у позові відмовляє.

На підставі викладеного та керуючись ст.  ст. 99, 101, п.2 ч.1 ст. 103, п.2 ч.1  ст. 104, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно  -

постановила:

Апеляційну скаргу ВАТ «Сумиобленерго»задовольнити.

Рішення господарського суду  Сумської області від 11.12.06 р. по справі №8/566-06 скасувати та прийняти нове рішення.

В позові відмовити.

Головуючий суддя                                                       Олійник В.Ф.

Суддя                                                       Кравець Т.В.

Істоміна О.А.