АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
3/65  тел.(8-0412) 48-16-02
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" грудня 2007 р.
Справа № 2/4536

Житомирський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді                                                  Щепанської Г.А.

суддів:
Горшкової Н.Ф.

Гулової А.Г.

при
секретарі                                                            Щепанській
Т.П. ,

за
участю представників сторін:

від
позивача:     Мельничук В.В. - голова
правління,

від
відповідача: ОСОБА_1, суб'єкт підприємницької діяльності,           ОСОБА_2 довіреність від 18.12.2007р.,

розглянувши
апеляційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, с.Бабушки
Чуднівського району Житомирської області

на
рішення господарського суду Житомирської області

від
"19" лютого 2007 р. у справі № 2/4536 (суддя Тимошенко О.М.)

за  позовом Чуднівської районної спілки споживчих
товариств, смт. Чуднів Житомирської області

до
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, с.Бабушки Чуднівського району
Житомирської області

про
стягнення 2531,55 грн.

з
перервою в засіданні суду згідно ст.77 ГПК України з 31.10.2007р. по
19.12.2007р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 19.02.2007р.
у справі №2/4536 позов Чуднівської районної спілки споживчих товариств до
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з Суб'єкта підприємницької діяльності  ОСОБА_1 на користь позивача 2531,55 грн.
боргу, 102 грн. витрат по оплаті державного мита та 118 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідачка звернулась
до  суду з апеляційною скаргою, в якій
просить оскаржений судовий акт визнати недійсним та припинити провадження у
справі.

Мотивуючи апеляційну скаргу підприємець посилається на
невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду,
обставинам справи. Зазначає, що підставою для задоволення заявлених позовних
вимог про стягнення з неї 2531,55 грн.
став висновок суду першої інстанції про наявність боргу скаржника перед
позивачем за оренду приміщення згідно договору від 24.10.2005р. Однак,
вказана  заборгованість відповідачкою
погашена, що підтверджується квитанціями від 06.12.2005р., 18.01.2006.,
16.03.2006р., 28.04.2006р., 26.05.2006р., 29.05.2006р., і  залишок
боргу становить  85,48 грн.

В судовому засіданні підприємець ОСОБА_1 доводи апеляційної скарги
підтримала та уточнила вимоги, викладені в скарзі. Просить рішення місцевого
господарського суду скасувати та прийняте нове - про відмову у позові.

Представник позивача  у
письмовому відзиві на апеляційну скаргу та в судовому засіданні заперечив проти
доводів апеляційної скарги, вважає
рішення  господарського суду
Житомирської області від 19.02.2007р. законним та обґрунтованим, просить  залишити його без змін, а апеляційну скаргу -
без задоволення.

Заслухавши пояснення відповідачки, представників сторін,
обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши
правильність застосування норм матеріального та процесуального права судом
першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

24.10.2005р. між Чуднівською районною спілкою споживчих товариств
(Орендодавець) та Суб'єктом підприємницької діяльності  ОСОБА_1 (Орендар)  укладено договір оренди, згідно якого
Орендодавець зобов'язується передати в оренду нежитлове приміщення - магазин,
який розміщений за адресою вул.Колгоспна,1 в         с. Городище Чуднівського  району, а Орендар зобов'язується сплачувати
орендну плату за користування приміщенням
(а.с.8-9).

Приміщення магазину було передано відповідачу згідно акту
приймання-передачі від 24.10.2005р., підписаного сторонами та  належним чином засвідченого           (а.с. 10).

Крім того, 24.10.2005р. сторони по справі уклали угоду про
погашення заборгованості за раніше орендоване приміщення, відповідно до якої
підприємець ОСОБА_1 зобов'язувалась в
період з 24.10.2005р. по 24.09.2006р. погасити               1229,95 грн. заборгованості,
сплачуючи щомісячно по 112 грн.  (а.с.
11).

В силу приписів частин 1, 4 ст.286 Господарського кодексу  України орендна плата - це фіксований платіж,
який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків господарської
діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а
також в інших випадках, передбачених законодавством.

Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до п.п. 3.1.,3.3.,4.1.2. договору від 24.10.2005р.
орендна плата за користування приміщенням
встановлена в розмірі 150 грн. за місяць з урахуванням ПДВ та з
поквартальним перерахунком орендної плати на індекс   інфляції за даними Держкомстату України.

Вартість комунальних та інших послуг (водо-, енерго-,
теплопостачання, телефонного,
факсимільного, поштового зв'язку, тощо) відшкодовується щомісяця
Орендарем  в сумі фактичних витрат.

Орендна плата сплачується не пізніше 10 числа поточного місяця, а
оплата комунальних послуг та інших платежів проводиться у 3-денний термін після
отримання  рахунку Орендодавця.

За період дії договору від 24.10.2005р. позивачем було виставлено
відповідачці рахунки за оренду приміщення та за електропостачання на суму
3254,42 грн., з якої остання
сплатила  лише 1952,82 грн.

Отже, сума боргу, з урахуванням зобов'язань за угодою про
погашення заборгованості за раніше орендоване приміщення від 24.10.2005р.,
станом на 01.09.2006р. склала 2531,55 грн.

За змістом ст.173 Господарського кодексу України господарським
визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання  та іншим учасником (учасниками) відносин у
сфері господарювання  з підстав,
передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у
тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи
управлінсько - господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати
роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися
від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має
право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її  обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з
господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не
передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174
Господарського  кодексу України).

Положеннями ч.1,7 ст.193 Господарського кодексу України
встановлено, що  суб'єкти господарювання
та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські
зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів,
договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -
відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні
положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених
цим Кодексом.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань,
крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або
відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим
договором не було виконано належним чином.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у
зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає
виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами
справи договір  здачі в оренду основних
засобів  діяв  до
24.09.2006р.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч.1 ст.33 Господарського
процесуального кодексу України).

Суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 документів, які б
підтвердили повний розрахунок за орендоване приміщення до суду не подала.

З врахуванням викладених обставин колегія суддів апеляційного
господарського суду вважає, що господарський суд першої інстанції  обґрунтовано
задовольнив позовні вимоги Чуднівської районної спілки споживчих
товариств, стягнувши з Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1  на користь позивача 2531,55 грн.
заборгованості по орендній платі та спожитій електроенергії, а також поклавши
на відповідача витрати по сплаті державного мита та інформаційно-технічного  забезпечення судового процесу.

Судовою колегією не встановлено порушень або неправильного
застосування норм процесуального чи матеріального права судом першої інстанції,
які можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються
матеріалами справи та не  ґрунтуються на
вимогах чинного законодавства.

Рішення господарського суду Житомирської області від 19.02.2007р.
у справі  №2/4536 відповідає чинному
законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для скасування
вказаного судового акту та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст.  101,103,105 Господарського процесуального
кодексу України, Житомирський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Житомирської області від 19 лютого
2007 року у справі №2/4536 залишити без змін, а апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності  ОСОБА_1, с.
Бабушки Чуднівського району Житомирської області - без задоволення.

2. Справу №2/4536 повернути до господарського суду Житомирської
області.

Головуючий
суддя
Щепанська Г.А.

судді:

Горшкова Н.Ф.

Гулова
А.Г.

Віддрук. 4 прим.:

1-до
справи

2,3-
сторонам

4-
в наряд