ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2007 р.
№ 8/384

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Перепічая В.С. –головуючого,

Вовка І.В.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства “Укрнафта”,
м. Київ

на
постанову Київського апеляційного господарського суду від 7 листопада 2006 року

у справі
господарського суду міста Києва № 8/384

за позовом
Приватного підприємства науково-виробничої фірми “Спецрембудналадка”, м. Харків

до
Відкритого акціонерного товариства “Укрнафта”

про
стягнення суми

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006 року Приватне підприємство науково-виробничої фірми “Спецрембудналадка” звернулося з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Укрнафта” про стягнення 26 985 грн. 59 коп. інфляційних витрат та 3% річних у сумі 8 875 грн. 65 коп., у зв’язку з невиконанням рішення господарського суду міста Києва від 26 січня 2005 року у сумі 51 706 грн.           88 коп. на час подання позову. А після уточнення позивач просив стягнути інфляційні витрати у сумі 21 639 грн. 10 коп. та 3% річних у сумі 6 796 грн.           32 коп.

Рішенням господарського суду міста Києва від 14 вересня 2006 року (суддя Катрич В.С.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 7 листопада 2006 року (судді: Губенко Н.М. –головуючий, Барицька Т.Л., Ропій Л.М.) позовні вимоги задоволено частково та стягнуто 21 639 грн. 10 коп. збитків від інфляції та 6 796 грн. 32 коп. річних, в іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати постановлені у справі судові рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що попередніми судовими інстанціями порушені та неправильно застосовані норми матеріального і процесуального права.

Заслухавши пояснення представник                                                  , вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечення проти них, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За результатами розгляду позовних вимог Приватного підприємства науково-виробничої фірми “Спецрембудналадка” про стягнення заборгованості за виконані роботи за договором підряду № 117.02.Р від 1 квітня 2002 року та зустрічних позовних вимог Відкритого акціонерного товариства “Укрнафта” про визнання договору підряду недійсним, господарський суд міста Києва          26 січня 2005 року постановив рішення у справі № 38/441, яким первісні позовні вимоги задоволено повністю, а у задоволенні зустрічних –відмовлено.

У подальшому рішення переглядалося у апеляційному та касаційному порядку та залишено без змін.

Зважаючи на неповне виконання рішення у справі № 38/441 –у сумі            51 706 грн. 88 коп., Приватне підприємство науково-виробничої фірми “Спецрембудналадка” звернулося з позовом до Відкритого акціонерного товариства “Укрнафта” про стягнення 26 985 грн. 59 коп. інфляційних витрат та 3% річних у сумі 8 875 грн. 65 коп., а після уточнення - інфляційних витрат у сумі 21 639 грн. 10 коп. та 3% річних у сумі 6 796 грн. 32 коп.

Відповідно до частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Тому, встановлена у рішенні заборгованість у сумі 105 373 грн. має преюдиційне значення у вирішенні даного спору і не потребує доказування.

Відповідач на виконання рішення у справі № 38/441 частково сплатив заборгованість, зокрема, 27 жовтня 2005 –7 666 грн. 42 коп., 21 грудня              2005 року –46 000 грн., а 51 706 грн. 88 коп. не сплатив.

Згідно із статтею 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В силу статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту даної норми не вбачається будь-яких застережень щодо обмеження її дії в частині застосування.

Крім того, інфляційні збитки та 3% річних за своєю природою не є штрафними санкціями, тому при їх стягненні застосовується загальний строк позовної даності у 3 роки.

Водночас, Законом України “Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу” не передбачено списання заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу, а передбачено механізм погашення заборгованості цих підприємств, для чого сформовано Реєстр підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості.

Тому, вимоги щодо стягнення інфляційних збитків та 3% річних обгрунтовані і підлягають задоволенню.

Вказані висновки місцевого та апеляційного господарських судів є законними, обгрунтованими, відповідають нормам матеріального і процесуального права, фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, а доводи касаційної скарги їх не спростовують.

З огляду на викладене, підстав для зміни або скасування постановлених у справі судових рішень не вбачається.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Відкритого акціонерного товариства “Укрнафта” залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 7 листопада 2006 року у справі господарського суду міста Києва № 8/384 –без змін.

Головуючий суддя
В.С. Перепічай

Суддя
І.В. Вовк

Суддя
П.А. Гончарук