Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "02" лютого 2007 р.                                                     Справа № 12/132-Д

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Сікорська Н.А.

судді

за участю представників сторін

від позивача Канцурок О.В. - дов. №1/11-2006р. (22.01.07 та 29.01.07);

від відповідача Трохименко В.І. - директор.

Розглянув справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Берізка" (с. Березівка Житомирського району)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект ЛТ" (м. Житомир)

про визнання договору неукладеним та стягнення 7500,00 грн.

У відповідності до ч.4 ст. 69 ГПК України, справа розглядається у більш тривалий строк, ніж передбачено ч.1 цієї статті.

В судовому засіданні 22.01.07р., у відповідності до ст. 75 ГПК України, оголошувалась перерва до 14:30 год. 29.01.07р. та до 12:30 год 02.02.07р.

Позивачем пред'явлено позов про визнання договору неукладеним та стягнення на його користь з відповідача 7500,00 грн. в рахунок повернення коштів, які останній отримав від позивача без достатніх правових підстав.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив. Надав відзив на позовну заяву № 51 від 15.12.06р. (а.с.51-52), в якому відповідач не визнає позовних вимог.

Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.07.04р. ТОВ "Проект ЛТ" (відповідач) та ТОВ "Берізка" (позивач) підписали договір №129/04 (а.с.10) на створення проектної документації, відповідно до умов якого відповідач приймає на себе, за дорученням позивача, виконання робочого проекту реконструкції лікарні під спортивно-оздоровчий комплекс та будівництво об'єктів соцкультпобуту позивача в с. Березівка Житомирського району, а позивач зобов'язується оплатити виконану відповідачем роботу.

У відповідності до п.2.2. договору позивач платіжним дорученням №57 від 09.08.04р. (а.с.8) перерахував відповідачу аванс у розмірі 30% від договірної вартості проектних робіт, що складає 7500,00 грн.

У позовній заяві (а.с.2,3) та в письмових поясненнях до позову (а.с.24) позивач зазначив, що в спірному договорі не визначено всі його істотні умови, а саме: строк його дії та строки початку і завершення виконання робіт, не досягнуто згоди щодо обсягу виконання робіт за договором, їх ціни, що є підставою вважати договір від 05.07.04р. неукладеним. Вказав, що відповідач відмовляється виконувати роботи за договором, оскільки на день звернення до суду зріс обсяг вищезазначених робіт та їх ціна.

На думку позивача, між сторонами не виникло жодних зобов'язань по спірному договору, тому грошову суму в розмірі 7500,00 грн. перераховано відповідачу без достатньої правової підстави.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив. Надав відзив на позовну заяву від 15.12.06р. Вважає, що сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору і відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним.

Стверджує, що при укладенні спірного договору замовник (позивач) не міг передбачити, а виконавець (відповідач) оцінити роботи в повному обсязі, оскільки завдання на проектування та договір розроблялися в період відсутності вихідних даних на проектування, що стало підставою для включення до договору п.2.4. (згідно вказаного пункту всі роботи і витрати, що не входять у завдання на проектування за даним договором  чи у договірні домовленості оформляються окремими додатковими угодами).

Крім того, в письмових поясненнях від 17.10.06р. (а.с.42,43) вказав, що підвищення ціни договірних робіт та зміна переліку вихідних даних, які надаються замовником (а.с.49-50) обумовлена зволіканням позивача з наданням вихідних даних для проектування. Договір було укладено 05.07.04р. і тільки 19.10.05р. позивач передав відповідачу паспорт вихідних даних. За вказаний період відбулися зміни нормативних вимог ДБН Д.1.1-7-2000, а саме індексів та показників розрахунку вартості проектно- вишукувальних робіт.

Оцінивши в сукупності матеріали справи та пояснення сторін, господарський суд дійшов висновку про  безпідставність позовних вимог на підставі слідуючого.

У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За ст.ст.6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно положень ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3. ст.180 Господарського кодексу України, господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов; істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода; при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Судом встановлено, що 05.07.04р. ТОВ "Проект ЛТ" (відповідач) та ТОВ "Берізка" (позивач) підписали договір №129/04 (а.с.10) на створення проектної продукції.

Пунктами  1 та 2 договору  визначено  його предмет та ціна.

Зокрема, відповідно до п.1.1. договору від 05.07.04р. відповідач прийняв на себе, за дорученням позивача, виконання робочого проекту реконструкції лікарні під спортивно-оздоровчий комплекс та будівництво об'єктів соцкультпобуту ТОВ "Берізка" в с. Березівка Житомирського району.

Згідно п. 2.1. вказаного договору  позивач зобов'язавсяся оплатити виконану відповідачем роботу у розмірі 25000,00 грн.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що всі роботи і витрати, що не входять у завдання на проектування за даним договором  чи у договірні домовленості оформляються окремими додатковими угодами.

В п.5.1. договору від 05.07.04р. сторони передбачили, що "замовник" (позивач) відшкодовує "виконавцю" (відповідачу), у погоджених розмірах витрати по переробці виконаної "виконавцем" проектної продукції внаслідок зміни виданого раніше завдання на проектування чи внаслідок зміни у встановленому порядку державних норм, технічних умов і інструкцій з проектування.

Судом встановлено, що Листом Державного комітету України з будівництва та архітектури від 02.02.2005 р. N 7/8-73 "Про індекси та показники визначення кошторисної вартості проектно-вишукувальних робіт" було внесено зміни до Державних будівельних норм України, затверджених наказом Держбуду України від 14 грудня 2000р. N 285, введеними в дію з 1 січня 2001 року (замість ДБН IV-16-96, частина III) було змінено "Правила визначення вартості проектно-вишукувальних робіт для будівництва, що здійснюється на території України" ДБН Д.1.1-7-2000

Як вбачається з п.1.1 ДБН Д.1.1-7-2000 вказані будівельні норми носять обов'язковий характер при визначенні вартості проектно-вишукувальних робіт для будов (об'єктів), будівництво яких здійснюється із залученням бюджетних коштів або коштів підприємств, установ і організацій державної власності. По будовах (об'єктах), будівництво яких здійснюється із залученням інших джерел фінансування, ці норми носять рекомендаційний характер, і їх застосування обумовлюється контрактом.

За вказаних обставин, зазначені вище норми є диспозитивними по відношенню до спірних правовідносин, тому до них слід застосовувати загальні положення чинного законодавства.

Згідно ч.ч.1, 3 ст. 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення; ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Стаття 844 ЦК України вказує, що ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач, у встановленому законом та договором порядку, подавав позивачу на затвердження кошторис (а.с.29), підписати який останній відмовився.

Що стосується обсягу виконання робіт, судом встановлено, що вони були збільшені "виконавцем"  згідно наданих замовником вихідних даних та проектних напрацювань, погоджених "замовником" та викладені в "Доповненнях та змінах до завдання на проектування" (а.с.28) у відповідності до Державних будівельних норм України, затверджених наказом Держбуду України від 20 січня 2004 р. N 8 "Проектування. Склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва" ДБН А.2.2-3-2004. (Чинні від 01.07.2004 р. ).

Ці норми встановлюють склад, порядок розроблення, погодження та затвердження проектної документації на нове будівництво і реконструкцію будинків і споруд (далі - об'єктів) цивільного призначення та на нове будівництво, реконструкцію і технічне переоснащення об'єктів виробничого призначення (далі - будівництво).

Вимоги вказаних норм є обов'язковими для застосування юридичними та фізичними особами - суб'єктами господарської діяльності у галузі будівництва незалежно від форм власності.

Судом встановлено, що відповідач вчиняв дії згідно положень чинного законодавства та  п.п.2.4., 5.2. договору від 05.07.04р., в яких сторони передбачили, що зміни відносно роботи і витрат по них оформляються окремими додатковими угодами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було зроблено спроби врегулювати розбіжності в ціні та обсязі робіт, що сталися врезультаті змін завдання на проектування та нормативних актів, шляхом звернення до позивача з пропозицією підписати Додаткову угоду від 21.10.05р. до договору № 129/04 від 05.07.04р., яку розроблено з врахуванням вищезазначених  доповненнь та змін до завдання на проектування (а.с.28), кошторису на проектні роботи (а.с.29).

Оскільки підписувати вказані документи позивач відмовився, питання залишилося не врегульованим.

Зі спірного договору також вбачається, що не відповідають дійсності твердження позивача стосовно відсутності в договорі строку його дії.

Згідно ч.7 ст. 180 ГК України, строком дії договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

Вказаний строк визначений п.п.3.2, 6.1 , а саме: за п. 6.1. початком дії договору вказано 05.07.04р., за п. 3.2 дія договору закінчується після виконання всіх його умов.

Що стосується строків виконання проектних робіт, то згідно ст. 846 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту.

Позивачем не доведено, що він наполягав на визначенні в договорі строку виконання робіт. До того ж, позивач не позбавлений права укласти додаткову угоду до договору на створення проектної продукції, в якій визначити ті умови, які стали для нього важливими. У випадку ухилення відповідача від укладення додаткової угоди, позивач має також право звернутися до суду з позовом про зобов'язання відповідача укласти додаткову угоду, зміст якої визначатиме порядок проведення та строки закінчення виконання робочого проекту реконструкції лікарні під спортивно-оздоровчий комплекс та будівництво об'єктів соцкультпобуту позивача в с. Березівка.

У відповідності до ст.324 Господарського кодексу України  за договором підряду на проведення проектних і досліджувальних робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну документацію або виконати обумовлені договором проектні роботи, а також виконати досліджувальні роботи, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити їх.

З даної статті також вбачається, що до відносин, які виникають у процесі виконання проектних та досліджувальних робіт, можуть застосовуватися положення статті 318 цього Кодексу.

За вказаних обставин положення ч.5 ст. 318 Господарського кодексу України, в якій визначено, що договір підряду на капітальне будівництво повинен передбачати строки початку і завершення виконання робіт, по відношенню до договору підряду на проведення проектних і досліджувальних робіт не несе імперативного характуру.

Отже, твердження позивача про те, що договір підряду на проведення проектних і досліджувальних робіт повинен передбачати строки початку і завершення виконання робіт є безпідставними.

За вказаних обставин посилання позивача на те, що договір є неукладеним, оскільки в ньому не визначено строку його дії, не зазначено строк виконання робіт, не досягнуто згоди щодо обсягу виконання робіт за договором, їх ціни, господарський суд вважає безпідставними.

Крім того, згідно ст. 888 ЦК України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації.

З вихідних даних №61 вбачається, що  позивач лише після 14.10.05р. (а.с. 92)  передав відповідачу технічні умови № 315 на газопостачання спортивно-мисливського комплексу в с. Березівка, що вказує на затягування процесу виконання робіт саме зі сторони позивача.

Як встановив суд, на день розгляду справи, відповідач частково виконав взяті на себе, згідно договору від 05.07.04р., зобов'язання, а саме:1) виконані в повному обсязі - матеріали технологічної частини робочого проекту, який погоджений керівником позивача 28.10.04р. Аннегікяном Н.Р.; архітектурно-планувальні матеріали робочого проекту; матеріали газозабезпечувального комплексу, опалення та вентиляції, які розроблялися по першому завданню; матеріали інженерно-геологічних та гідрогеологічних вишукувань; матеріали топографічних вишукувань; 2) частково виконані - матеріали генерального плану забудови території; матеріали водопостачання та водовідведення; проекти водозабору підземних вод.

Вказана інформація була підтверджена оригіналами документів, які  суд оглядав в засіданні.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що договір № 129/04 від 05.07.04р. відповідає вимогам законодавства, містить істотні умови, необхідні для договору даного виду, був укладений уповноваженими представниками сторін, а тому у суду відсутні підстави вважати договір неукладеним, а відтак, і вирішувати питання про стягнення з відповідача 7500,00 грн. сплаченого, згідно договору, авансу.

Водночас слід зазначити, що ст. 16 Цивільного кодексу України не передбачає такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів як визнання договору неукладеним.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 22,33,49,69,82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання

Суддя                                                                       Сікорська Н.А.

Дата підписання: 15 лютого 2007 року.

Віддрукувати:

1 - в справу

2,3 - сторонам