СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.07                                                                                 Справа № 9/78

Суддя Ворожцов А.Г., розглянувши матеріали справи за позовом

Дочірнього підприємства «Донбаснафтопродукт»ТОВ «Донбаснафтопродукт», м. Луганськ

до 1. Відкритого акціонерного товариства «Луганське транспортне підприємство 10964», м. Луганськ,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Авто», м. Луганськ

про стягнення 32 400грн.00коп.

в присутності представників:

від позивача:, Білик В.В. - директор, протокол № б/н від 02.01.07, Ферсюк Н.В. - юрисконсульт, довіреність № б/н від 17.01.07;

від 1-го відповідача –Лісечка О.С., дов. № 198 від 30.08.06,

від 2-го відповідача –Лісечка О.С., дов. № 198 від 30.08.06.

Суть спору: позивачем  заявлені  вимоги про:

1) визнання дій 1-го та 2-го відповідачів щодо перешкоджання проходу до орендованих приміщень, а саме встановленню забору та воріт, неправомірними,

2) стягнення з 1-го та 2-го відповідачів солідарно збитків у розмірі 32400 грн., що спричинені внаслідок розірвання договорів на надання юридичних послуг № 27-12 від 27.12.06р. та № 05/01 від 05.01.07р. з вини відповідачів у зв’язку з не допуском позивача на орендовану територію.

1-й відповідач, ВАТ «АТП 10964», відзивом на позов від 16.02.07р. вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів вчинення з боку 1-го відповідача перешкод щодо користування спірними об’єктами нерухомості.

2-й відповідач, ТОВ «Сервіс-Авто», відзивом на позов від 16.02.07р. вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів вчинення з боку 2-го відповідача перешкод щодо користування спірними об’єктами нерухомості.

В обгунтування позову позивач виклав таке.

Позивач уклав з ТОВ «Донбаспромпоставка»договір суборенди нежитлового приміщення площею 150 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Талінська, 62, № 25/СА від 25.12.03р. та договір суборенди будівлі агрегатного складу площею 216 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. 10/26 № 27 СА від 27.12.03р.

9 січня 2007 року біля 14 години працівники 1-го відповідача та 2-го відповідача самовільно перегородили прохід до приміщень, що орендуються, шляхом встановлення забору та воріт, тим самим перешкоджаючи можливості позивача володіти та користуватися приміщеннями з 09.01.07р.

27.12.06р. між позивачем та ТОВ «Луганськ Ойл»був укладений договір на надання юридичних послуг № 27-12, згідно з яким позивач протягом одного року зобов’язався надавати юридичні послуги шляхом усного та письмового консультування з юридичних питань, оперативного вирішення питань правового характеру, складання проектів процесуальних документів тощо, а ТОВ «Луганськ Ойл»зобов’язувалося сплачувати надані послуги у розмірі 2000 грн. щомісячно.

16.01.07р. ТОВ «Луганськ Ойл»направив позивачу лист про розірвання вищевказаного договору у зв’язку з його невиконанням.

Також 05.01.07р. позивач уклав аналогічний договір з ПП ВКФ «Гермесінпекс», який також проінформував позивача про розірвання договору з таких же підстав.

Позивач стверджує, що не мав можливості виконувати укладені договори з контрагентами у зв’язку з незаконними діями відповідачів та, посилаючись на норми ст.ст. 22, 395, 396, 386, 1166 ЦК України, ст. 4, 49 Закону України «Про власність», Протокол Першої Конвенції про захист прав людини просить суд задовольнити позовні вимоги.

Оцінивши обставини справи у їх сукупності, вислухавши учасників судового процесу, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Загальні підстави відповідності за завдану майнову шкоду містяться у параграфі 1 глави 82 ЦК України.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди,   звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Виходячи з цієї норми, для настання негативних наслідків для відповідачів за цим позовом необхідна наявність складу правопорушення, а саме:

·          Наявність шкоди;

·          протиправна поведінка заподіювача шкоди;

·          причинний зв’язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача;

·          вина.

Перераховані підстави визнаються загальними, оскільки їх наявність необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Суд вважає, що позивач не надав належних доказів щодо розміру спричинених збитків у зв’язку із розірванням договорів з надання юридичних послуг та щодо наявності вини відповідачів зі спричинення шкоди, тому у позовній вимозі щодо стягнення з відповідачів збитків у сумі 32400 грн. слід відмовити.

Щодо першої вимоги про визнання дій 1-го та 2-го відповідачів щодо перешкоджання проходу до орендованих приміщень, а саме встановленню забору та воріт, неправомірними, суд зазначає, що ця вимога вже розглядалася у справі № 9/32пн, тобто має місце повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, тому провадження у справі в цій частині слід припинити на підставі п. 2 ст. 80 ГПК України.

У судовому засіданні за згодою сторін була оголошена вступна та резолютивна частини рішення.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 80 п. 2, 82 –85 ГПК України, суд

в и р і ш и в:

1.          У задоволенні позовної вимоги про стягнення з 1-го та 2-го відповідачів солідарно збитків у розмірі 32400 грн., що спричинені внаслідок розірвання договорів на надання юридичних послуг № 27-12 від 27.12.06р. та № 05/01 від 05.01.07р. з вини відповідачів у зв’язку з не допуском позивача на орендовану територію, відмовити.

2.          В решті позову провадження у справі припинити.

3.          Судові витрати покласти на позивача.

Рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення підписане 05.03.07 р.

Суддя                                                                                     А.Г.Ворожцов