СУД
РІШЕННЯ

Іменем
України

15.03.2007

Справа №2-21/2420-2007

За позовом Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, м. Ялта,

до відповідача Комунального
підприємства "Комбінат благоустрою", м. Ялта,

про визнання права на продовження
договору оренди та спонукання укласти додаткову угоду.

Суддя Господарського

Суду Автономної Республіки Крим

С.І. Чонгова

Представники:

Позивач ОСОБА_2, представник, д/п
НОМЕР_1 від 07.09.2006 р.

Відповідач Барська І.О., ю/к, д/п №
61 від 12.02.2007 р.

Сутність спору: СПД ОСОБА_1, м.
Ялта, звернувся до Господарського Суду АРК із позовом до Комунального
підприємства "Комбінат благоустрою", м. Ялта, у якому просить визнати
право на продовження договору оренду комунального майна НОМЕР_2 від 27.01.2005
р. на 360 днів строком до 13 січня 2008 р.; спонукати  протягом 14 днів з моменту винесення рішення
суду укласти додаткову угоду до договору оренди комунального майна НОМЕР_2 від
27.01.2005 р., яким продовжити договір оренди комунального майна НОМЕР_2 від
27.01.2005 р. на 360 днів до 13.01.2008 р.; у разі не укладення вищевказаної
додаткової угоди у вищевказаний строк, вважати позивача вступивши у права та
обов'язки орендатора майна  за договором
оренди комунального майна НОМЕР_2 від 27.01.2005 р. строком до 13.01.2008 р.
Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати, пов'язані з
оплатою державного мита та витрати на інформаційне-технічне забезпечення
судового процесу.

Позовні вимоги мотивовані
наступним. Позивач вказує, що 27.01.2005 р. між сторонами був укладений договір
оренди комунального майна НОМЕР_2, яке розташоване в м. Ялта, вул.. Леніна,
(нижня станція канатної дороги). Строк дії договору відповідно до додаткової
угоди від 22.01.2006 р. був продовжений з 23.01.2006 р. по 18.01.2007 р.
відповідно до умов укладеного договору позивач має переважне право відносно
інших претендентів на продовження договору на новий термін. 18.12.2006 р.
позивач направив на адресу відповідача лист про продовження строку договору
оренди. 15.01.2007 р. відповідачем на адресу позивача був направлений лист про
відмову  у продовжені строку дії
договору. Позивач вважає відмову відповідача у продовжені договору оренди
необґрунтованою.

У судове засідання з'явився
представник позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судове
засідання з'явився, позовні вимоги не визнає з мотивів, викладених у відзиві на
позовну заяву, а саме. Відповідач вказує, що він керуючись своїм правом,
наданим статтею 17 Закону України „Про оренду державного та комунального майна”
відмовив позивачу у продовжені дії договору оренди. Крім того, відповідач
вказує, що позивачем не надано доказів того, що спірний об'єкт оренди наданий у
оренди іншій особі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення та заперечення представника позивача, відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

27 січня 2005 р. між Суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1, м. Ялта, та Комунальним підприємством
"Комбінат благоустрою", м. Ялта,
був укладений договір оренди комунального майна НОМЕР_2.

Предметом укладеного сторонами
договору є майнові відносини сторін з господарського використання майна -
загального туалету. Об'єкт оренди - вбудовані нежитлові приміщення 1-1, 1-9,
загальною площею 69,3 кв. м. та входи до них, у будівлі (літера А), за адресою:
м. Ялта, вул.. Леніна, (нижня станція канатної дороги).

Пунктом 5.1. сторони визначили
строк дії договору - 360 днів. Договір набирає сили з 27 січня 2005 р., та
припиняє свою дію 22 січня 2006 р.

Крім того, у пункті 9.1. договору
сторони визначили, що договір припиняється у разі закінчення строку дії
договору.

22 січня 2006 р. сторонами було
підписано додаткову угоду НОМЕР_3 до договору оренди НОМЕР_2, відповідно до
якої сторони дійшли згоди підпункти 5.1.1. та 5.1.2. договору викласти у
наступній редакції: „договір продовжує діяти з 23 січня 2006 р., та припиняє
свою дію 18 січня 2007 р.”.

Таким чином, договір припинив дію
18 січня 2007 р.

18.12.2006 р. та 18.01.2007 р.
позивач звертався до відповідача з заявою про пролонгацію договору.

15.01.2007 р. відповідач листом
НОМЕР_4 відмовив позивачу у продовжені дії договору оренди.

Статтею 17 Закону України „Про
оренду державного та комунального майна” визначено, що термін договору оренди
визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін
про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після
закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін
і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Після закінчення терміну
договору оренди орендар, який належним чином виконував свої обов'язки, має
переважне право, за інших рівних умов, на продовження договору оренди на новий
термін.

Проте, при відсутності доказів, що
орендодавець уклав або збирається укласти договір з іншою особою, а має намір
використовувати майна для власних потреб підстави для спонукання укласти або
продовжити договір відсутні, оскільки таке порушить права власності
орендодавця.

Право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 321
Цивільного кодексу України).

Обґрунтовуючи свою позовну заяву
позивач посилається на ту обставину, що підприємець ОСОБА_3 подав заяву
відповідачу про надання йому в оренду загального туалету, розташованого за
адресою: м. Ялта, вул.. Леніна, (нижня станція канатної дороги). Про оголошення
та проведення будь-якого конкурсу з надання майна відповідача, розташованого за
адресою: м. Ялта, вул.. Леніна, (нижня станція канатної дороги) в оренду, як це
вимагається статтею 9 Закону України „Про оренду державного та комунального
майна” йому не відомо.

Позивач не надав доказів, що
відповідач має намір надати спірні приміщення третій особі.

Відповідачем у матеріали справи
надана заява СПД ОСОБА_3 про надання спірного приміщення у оренду та лист відмову
СПД ОСОБА_3 в укладені договору оренди.

Таким чином, посилка позивача на
передачу в оренду спірного приміщення не може вважатися доведеною.

Статтею 34 Господарського
процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки
ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до
законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності зі ст. 33
Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При таких обставинах, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України
витрати з оплати державного мита та судові витрати, пов'язані з
інформаційно-технічним забезпеченням судового процесу підлягають віднесенню на
позивача.

У засіданні суду було оголошено
вступну та резолютивну частини рішення. Рішення оформлено та підписано
відповідно до ст. 84 ГПК України 28 березня 2007 р.

Враховуючи викладене, керуючись ст.
ст. 321 Цивільного кодексу України, ст. ст. 49, 82, 83, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Чонгова
С.І.