ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
Справа  № А-12/246
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючого
судді
Юрченка Я.О.

суддів
Процик Т.С.

Галушко Н.А.

розглянув апеляційну скаргу
Державної податкової інспекції у м.Івано-Франківську, м.Івано-Франківськ

на постанову
Господарського суду Івано-Франківської області від 31.10.2006р.

у справі №
А-12/246

за позовом
Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Івано-Франківськ

до Державної податкової
інспекції у м.Івано-Франківську, м.Івано-Франківськ

про визнання нечинним
податкового повідомлення-рішення по акту планової документальної перевірки
дотримання вимог законодавства про оподаткування НОМЕР_1.

За участю представників сторін:

від позивача:
ОСОБА_2 -представник.

від відповідача: Чеха
М.В. -старший державний податковий інспектор.

Особам, які беруть участь у справі,
права та обов'язки, передбачені ст.ст. 49,51 Кодексу адміністративного
судочинства України, роз'яснено. Заява про відвід суддів не поступало.

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду
Івано-Франківської області від 31.10.2006р. у справі № А-12/246 задоволено
позов Приватного підприємця ОСОБА_1, м.Івано-Франківськ та визнано нечинним
податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у
м.Івано-Франківську, м.Івано-Франківськ по акту планової документальної
перевірки дотримання вимог законодавства про оподаткування НОМЕР_1.

Постанова місцевого господарського суду
мотивована тим, що позивач позивач не є податковим агентом в розумінні п.1.15
ст.1 зазначеного Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб";
не є платником податку з реклами, оскільки він є суб"єктом малого
підприємництва та сплачує єдиний податок; сплата позивачем гастрольного збору
підтверджується платіжним дорученням НОМЕР_2.

Скаржник, відповідач у справі, з
постановою місцевого господарського суду не погоджується, подав апеляційну
скаргу, просить постанову суду скасувати, у задоволенні позову відмовити, з
підстав, наведених в апеляційній скарзі. Зокрема скаржник стверджує, що
наявність в діях позивача порушень ст.13. п.1 ст.19 Декрету Кабінету Міністрів
України "Про прибутковий податок з громадян", п.19.1 ст.19 Закону
України "Про податок з доходів фізичних осіб", п.1 Указу Президента
України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності
суб"єктів малого підприємництва".

Представник відповідача в судовому
засіданні вимоги та доводи апеляційної скарги підтримав.

Позивач у запереченні на апеляційну
скаргу та представники позивача в судовому засіданні проти вимог та доводів
апеляційної скарги заперечили, просили постанову суду залишити без змін, а
апеляційну скаргу -без задоволення.

Розглянувши доводи скаржника, викладені
в апеляційній скарзі, доводи позивача, наведені в запереченні на апеляційну
скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши наявні матеріали
справи, апеляційний господарський суд прийшов до висновку, що постанову
місцевого господарського суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу -без
задоволення, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судами першої і апеляційної інстанцій, ДПІ в м.Івано-Франківську,
відповідачем у справі, НОМЕР_3. було проведено планову документальну перевірку
фінансово-господарської діяльності приватного підприємця ОСОБА_1, позивача у
справі, за період 01.01.2003р. - 31.12.2005р. За вказаний період позивач
здійснював свою діяльність на умовах застосування спрощеної системи
оподаткування та сплати єдиного податку відповідно до Указу Президента України
"Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб"єктів
малого підприємництва". В ході проведеної перевірки було встановлено, що
позивачем 18.05.2005р. в м.Долина та 19.05.2005р. в м.Івано-Франківськ
проведено концертні програми за участю ВІА "Пісняри" (республіка
Білорусь). Після проведення гастрольних заходів до ДПІ в м.Івано-Франківську
позивачем подано податкові розрахунки збору за проведення цих заходів та
сплачено податок на суму 501 грн. за ставкою збору 3% від вартості реалізованих
квитків (10510 грн. в м.Івано-Франківську та 6190 грн. в м.Долина). Разом з
тим, відповідно до акту перевірки НОМЕР_1. позивачу встановлено ставку збору в
розмірі 26% згідно з п.1.3 ст.1 та пп.9.11.1 п.9.11 ст.9 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб", оскільки доходи з джерелом їх
походження з України, що нараховуються на користь нерезидентів (в даному
випадку - ВІА "Пісняри") підлягали в 2005р. оподаткуванню за ставкою
26%. Зазначений розмір ставки встановлено позивачу у зв"язку з виплатою
приватним підприємцем ОСОБА_1 гонорару учаснику ВІА "Пісняри" в сумі
10900 грн., що підтверджується записом в книзі обліку доходів та витрат
позивача. Крім того, в результаті проведеної ДПІ в м.Івано-Франківську
перевірки фінансово-господарської діяльності приватного підприємця ОСОБА_1 за
період 01.01.2003р. - 31.12.2005р. позивача визначено як податкового агента та
зазначено, що ним не сплачено до бюджету податку з фізичних осіб в сумі 2834
грн. за травень 2005р., в результаті чого застосовано фінансову санкцію, та
нараховано штрафних санкцій на суму 3740 грн. за надання позивачем рекламних
послуг за ІІ-ІVкв.2005р. Всього в результаті перевірки позивачу нараховано
фінансових санкцій на загальну суму 12819,96 грн.

Відповідно до п.6 Указу Президента
України "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб”єктів
малого підприємництва", суб"єкт підприємництва, який сплачує єдиний
податок, не є платником податку на доходи фізичних осіб.

Крім того, відповідно до пп.4.3.25
п.4.3 ст.4 Закону України "Про податок з доходів фізичних осіб" дохід
(прибуток) одержаний самозайнятою особою від здійснення нею підприємницької або
незалежної професійної діяльності, якщо така особа обрала спеціальну(спрощену)
систему оподаткування такого доходу відповідно до закону, не включається до
складу місячного або річного оподаткованого доходу.

Згідно з п.2.2 ст.2 цього ж Закону не є
платником податку нерезидент, який отримує доходи з джерелом їх походження з
території України і має дипломатичні привілеї та імунітет, встановлені на
умовах взаємності міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, щодо доходів, одержуваних ним безпосередньо від
здійснення такої дипломатичної чи прирівняної до неї таким міжнародним
договором іншої діяльності.

В силу п.1.15 ст.1 Закону України
"Про податок з доходів фізичних осіб" податковим агентом, зокрема, є
фізична особа, що є суб'єктом підприємницької діяльності чи здійснює незалежну
професійну діяльність, яка використовує найману працю інших фізичних осіб, щодо
виплати заробітної плати (інших виплат та винагород) таким іншим фізичним
особам.

Судом встановлено, що в 2005р.
позивачем не використовувалася праця найманих працівників .

В зв”язку з вище наведеним, апеляційний
господарський суд вважає правомірним та погоджується з висновком суду першої
інстанції про те, що позивач не є податковим агентом в розумінні п.1.15 ст.1
зазначеного Закону

Крім того, перевіркою встановлено, що
позивачем за ІІ-ІVкв.2005р. було надано рекламних послуг на загальну суму
577870 грн., на підставі чого відповідачем нараховано штрафні санкції на
загальну суму 3740 грн.

Суд першої інстанції обґрунтовано
дійшов висновку про те, що позивач не є платником податку з реклами, оскільки
він є суб"єктом малого підприємництва та сплачує єдиний податок відповідно
до ст.11 Декрету Кабінету Міністрів України "Про місцеві податки і збори"
від 20.05.1993р.

Перевіркою встановлено також, що
позивачем в листопаді 2005р. згідно з договором НОМЕР_4 проведено гастрольний
захід (концерт гурту "Скрябін"), за який позивач не сплатив
гастрольний збір, та нараховано штрафних санкцій на суму 2692,95 грн.

Вказане твердження не відповідає
дійсним обставинам справи, оскільки сплата позивачем гастрольного збору
підтверджується платіжним дорученням НОМЕР_2.

За таких обставин в сукупності,
місцевий господарський суд правомірно та обґрунтовано дійшов висновку про
задоволення позову.

Доводами апеляційної скарги висновків
суду першої інстанції не спростовано, правомірності спірного податкового
повідомлення-рішення по акту планової документальної перевірки дотримання вимог
законодавства про оподаткування НОМЕР_1. не доведено.

Постанова місцевого господарського суду
є такою, що прийнята у відповідності до чинного законодавства України,
фактичних обставин та матеріалів справи, підстави для її скасування та
задоволення апеляційної скарги відсутні.

Тому керуючись ст.ст. 195, 196, 198,
200, 205, 206 кодексу адміністративного судочинства України, -

Львівський
апеляційний господарський суд УХВАЛИВ:

Постанову Господарського суду
Івано-Франківської області від 31.10.2006р. у справі № А-12/246 залишити без
змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала апеляційного господарського суду
набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в
касаційному порядку відповідно до ст.212 КАС України.

Матеріали справи повернути в місцевий
господарський суд.

Головуючий суддя
Юрченко Я.О.

Суддя
Процик Т.С.

Суддя
Галушко
Н.А.