Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2007 року                                                     Справа № 12/76-06(12/87-05)

Харківський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді    Карбань І.С.

судді     Бабакової Л.М.,

судді    Шутенко І.А.-доповідач,

при секретарі - Міраков Г.А.

за участю представників сторін:

позивача за первісним позов – Шаповал С.В. за довіреністю №37/104 від 20.12.2006р.,

відповідача за первісним позовом –Шарикіна Ю.В. за довіреністю б/н від 04.01.2007р.

позивача  за зустрічним  позов – Шарикіна Ю.В. за довіреністю б/н від 04.01.2007р.

відповідача за зустрічним позовом –Шаповал С.В. за довіреністю №37/104 від 20.12.2006р.,

розглянувши апеляційну скаргу (вх. № 4464 С/2) ТОВ „Інвестор-96”, м. Суми на рішення господарського суду Сумської  області від 20.10.2006р. по справі № 12/76-06 (12/87-05)

за первісним позовом  ВАТ по газопостачанню та газифікації „Сумигаз”, м. Суми,

до ТОВ „Інвестор - 96”, м. Суми

про стягнення 851953, 20 грн.,

та зустрічним позовом ТОВ „Інвестор-96”, м. Суми

до ВАТ по газопостачанню та газифікації „Сумигаз”, м. Суми

про припинення зобов’язання зарахуванням 851953,20 грн. та стягнення 1717058,61грн.,-

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Сумської  області з позовом , в якому після уточнення позовних вимог, просив стягнути з відповідача 598 000 грн. 00 коп. попередньої оплати за товар по договору купівлі-продажу газу (пропан-бутанова фракція) № 8 від 04.04.05р., укладеного між сторонами, 140201грн.88 коп. пені, 60784 грн. 90коп. процентів за користування грошовими коштами, 5381грн. 60 коп. інфляційних збитків, 3% річних в сумі 5 884 грн. 22 коп., та розірвати договір, купівлі-продажу газу (пропан-бутанова фракція) 04.04.2005р.

Відповідач подав зустрічний позов в якому просив визнати факт зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, припинити зобов’язання зарахуванням з розрахунку позовних вимог ВАТ „Сумигаз” в розмірі 598000 грн., припинити провадження у справі за первісним позовом та стягнути з ВАТ „Сумигаз” 1717058,61 грн. з урахуванням суми основного боргу відповідача перед позивачем по договору підряду № 88/04 від 04.03.2002р. на проведення ремонтно-будівельних робіт, індексу інфляції в розмірі 106892,47 грн., 3% річних від простроченої суми в розмірі 41433,71 грн. та пені 249072,29грн.

Рішенням господарського суду Сумської області  від 20.10.2006р. (суддя В.І.Кіяшко)  первісний позов було задоволено повністю. Стягнуто з ТОВ "Інвестор - 96" на користь ВАТ по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" 598000,00 грн. попередньої оплати, 140201,88 грн. пені, 60784,90 грн. процентів за користування грошовими коштами, 5381,60 грн. інфляційних збитків, 3% річних в сумі 5884,22грн., 8187,53 грн. витрат по державному миту, 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Договір купівлі-продажу №8 газу - пропан-бутанової фракції від 04.04.2005 р., укладений між ТОВ "Інвестор - 96" та ВАТ по газопостачанню та газифікації "Сумигаз"  - розірвано. В зустрічному позові відмовлено повністю.

Відповідач за первісним позовом, ТОВ "Інвестор - 96", з рішенням господарського  суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 20.10.2006р. по справі № 12/76-06 (12/87-05) та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову ВАТ „Сумигаз”, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Також просить в судовому порядку провести зарахування зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, та припинити зобов’язання ТОВ "Інвестор - 96" перед ВАТ "Сумигаз" по договору №8 від 04.04.2005 р. в розмірі 598000,00 грн. частковим зарахуванням зустрічної однорідної вимоги ТОВ "Інвестор-96" до ВАТ "Сумигаз" по договору №88/04 від 04.03.2002 р. в розмірі 598000,00 грн., а витрати по сплаті держмита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покласти на ВАТ "Сумигаз". Свої вимоги апелянт обґрунтовує наступним.

Позовна заява ЗАТ „Сумигаз”, зазначає апелянт, була підписана першим заступником голови правління, що не відноситься до його компетенції. Також, відповідно до абзацу 2 п. 3.2. Роз'яснення Вищого арбітражного суду України N 02-5/62 від 08.02.1996р. „Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" (зі змінами та доповненнями) об'єднання вимог про розірвання чи зміну умов договору та відшкодування збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням договірних зобов'язань, суперечить правилам статті 58 Господарського процесуального кодексу України і тому такі позовні заяви не повинні прийматися до розгляду на підставі п. 5 статті 63 ГПК України. Таким чином, на думку апелянта, судом першої інстанції під час порушення провадження по справі були порушенні норми процесуального законодавства.

Апелянт зазначає, що господарським судом Сумської області була задоволена вимога ВАТ „Сумигаз” саме щодо розірвання договору, однак судом першої інстанції не були враховані правові наслідки розірвання договору, встановленні ст. 653 ЦК України.

Так, згідно ч.4. статті 653 ЦК України, сторони не мають право вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору. Відповідно до ч. 3 статті 653 ЦК України, якщо договір розривається у судовому порядку, зобов'язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням господарського суду Сумської області були задоволенні одночасно дві вимоги позивача, а саме: вимога Позивача щодо розірвання договору №8 від 04.04.2005р., та вимога позивача про повернення вже виконаного, тобто повернення суми передоплати за договором в розмірі 598 000,00 грн.

Апелянт вважає, що господарським судом при оцінці обставин справи дана неправильна кваліфікація останніх, неправильно застосовані норми матеріального права, зокрема вимоги ст. 653 ЦК України. Так, ч.5 ст. 653 ЦК України надає право стороні договору стягнути збитки виключно після розірвання договору в судовому порядку та набранням рішенням законної сили (в цьому випадку момент припинення зобов'язань зазначений в ч. З статті 653 ЦК України та пов'язаний з днем набрання рішення суду законної сили). Таким чином, апелянт вважає, що право на стягнення збитків за договором виникає у ВАТ „Сумигаз” після набрання рішенням законної сили.

Апелянт відмічає, що господарським судом першої інстанції були задоволені вимоги ВАТ „Сумигаз” про стягнення пені   в розмірі 140 201,88 грн. за період з 01.05.2005р. по 31.03.2006р., тобто майже за 11 календарних місяців. Однак, відповідно до статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Таким чином господарський суд при ухваленні рішення повинен був обмежити розмір штрафних санкцій виходячи із шестимісячного терміну.

Апелянт зазначає, що згідно п.1.2. Додаткової угоди № 1 до Договору від 04.04.2005р. „...Оплата за Товар - 35% попередня оплата банківським переводом на рахунок Продавця, згідно виставлених рахунків, 65% - по факту отримання Товару...”. Зі своєї сторони ТОВ „Інвестор-96” жодного рахунку на попередню оплату за газ (пропан-бутанова фракція) не надавав. Таким чином жодної законної підстави у ВАТ „Сумигаз” для перерахування грошових коштів, як передоплати, за газ не було. Отже, на думку апелянта, провівши попередню оплату без наявності рахунків зі сторони ТОВ „Інвестор-96” ВАТ „Сумигаз” допустив порушення умов договору щодо порядку оплати.

Крім того, апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції, що ТОВ „Інвестор-96” не надав доказів наявності заборгованості ВАТ „Сумигаз” за виконані роботи, оскільки в матеріалах справи є всі необхідні документи (акти виконаних робіт) які свідчать про наявність заборгованості ВАТ „Сумигаз” перед ТОВ „Інвестор-96” в розмірі 598 000,00 грн.

Також, апелянт зазначає, що ТОВ „Інвестор-96” не мав можливості надати докази зарахування 598 000,00грн. передньої оплати за пропан-бутану фракцію згідно договору №8 від 04.04.2005р. за будівництво адмінбудівлі ВАТ „Сумигаз” по вул. Огарьова, 21 в м. Суми, оскільки таке зарахування було проведено тільки у відповідності до Інструкції про застосування плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов'язань і господарських операцій підприємств і організацій затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.99р. № 291, а становлення юридичного факту належить до компетенції суду, про що саме і просив у зустрічний позовній заяві ТОВ „Інвестор-96”.

Позивач за первісним позовом, відзив на апеляційну скаргу не надав, у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду Сумської області від 20.10.2006р. по справі №12/76-06 (12/87-05) залишити без змін.

Представники сторін, до початку судового засідання, звернулись до суду із клопотанням про розгляд справи без застосування технічних засобів фіксації судового процесу. Дане клопотання не суперечить чинному законодавству, інтересам сторін, тому воно приймається судом та підлягає задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Під час апеляційного провадження встановлено, що 4 квітня 2005 року між ТОВ „Інвестор-96” (продавець) та ВАТ по газопостачанню та газифікації „Сумигаз” (покупець) укладено договір купівлі-продажу № 8. Згідно умов договору продавець зобов'язався передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити газ - пропан-бутанову фракцію в об'ємі 1000 тон. Додатковою угодою № 1 до договору № 8 від 04.04.2005р. встановлено порядок оплати за товар, а саме: 35% - попередня оплата, решта 65% - по факту отримання товару.

Позивач за первісним позовом, у своїй позовній заяві, вказував на те, що відповідач зобов'язання по договору не виконав і в порушення п.п. 1.1 договору не передав позивачеві товар - газ пропан-бутанової фракції в об'ємі 1000 тон.

Згідно матеріалів справи 19.01.2006 року, в порядку ч. 2 ст. 693 ЦК України, позивач за первісним позовом листом № 13/120а надіслав на адресу відповідача вимогу про повернення попередньої суми оплати в розмірі 598000 грн. ТОВ „Інвестор –96” відповіді на лист ВАТ „Сумигаз” не надав.

У судовому засіданні господарського суду першої інстанції та Харківського апеляційного господарського суду, представник ТОВ „Інвестор-96” вказував на відсутність заборгованості перед позивачем і в підтвердження своєї позиції посилався на лист №03/111 від 19.01.2006р. заступника голови правління ВАТ „Сумигаз” Кудрявського Н.П., згідно якого оплату по договору № 8 від 04.04.2005р. ВАТ „Сумигаз” просив вважати розрахунком за будівництво адмінбудинку ВАТ „Сумигаз” по вул. Огарьова, 21.

Крім цього, ТОВ „Інвестор-96” подало зустрічний позов, в якому просив припинити  зобов'язання  зарахуванням  вимог  ВАТ  „Сумигаз”,  припинити провадження у справі за первісним позовом та стягнути з ВАТ „Сумигаз” на користь ТОВ „Інвестор-96” 1717058 грн. 61 коп.

В обґрунтування своїх зустрічних вимог ТОВ „Інвестор-96” посилався на те, що 04.03.2002р. між сторонами було укладено договір підряду №88/04 на проведення ремонтно-будівних робіт, згідно якого ТОВ „Інвестор-96” виконало будівельні роботи по реконструкції адмінбудинку по вул. Огарьова, 21 під адмінбудинок ВАТ „Сумигаз”, вартість яких склала 4578210 грн., а відповідач -ВАТ „Сумигаз”, в порушення умов договору, повністю не розрахувався за виконані роботи, і станом на 22.04.2005р. його заборгованість складає 1319660 грн. 14 коп. Крім того, за порушення умов договору, позивач по зустрічному позову просить стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 07.06.2005р. по 07.06.2006р. в сумі 249072 грн. 29 коп., 3% річних за період з 22.04.2005р. по 07.06.2006р. в сумі 41433 грн. і збитки від інфляції за період квітень 2005р. - червень 2006р. в сумі 106892 грн. 47 коп. за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

Колегією суддів встановлено, що ТОВ „Інвестор-96” відповідно до умов договору підряду № 88/04 від 04.03.2002р. згідно актів виконаних робіт за період з жовтня 2002 року по серпень 2004 року виконало роботи по реконструкції адмінбудинку ВАТ „Сумигаз” по вул. Огарьова, 21 в м. Суми на суму 2382439грн.60коп. Оплата виконаних робіт була здійснена грошовими коштами ВАТ „Сумигаз” в сумі 1670702 грн. 24 коп. Крім того, матеріали справи свідчать, що ВАТ „Сумигаз” на протязі жовтня 2002 року по серпень 2004 року забезпечило ТОВ „Інвестор-96” товарно-матеріальними цінностями для проведення вищевказаних підрядних робіт на суму 724051 грн. 66 коп.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, вказані у зустрічній позовній заяві роботи, що виконувалися у грудні 2003 року на суму 349030грн. 00 коп. здійснювалися ТОВ „Інвестор-96” по договору № 88/04-03 від 01.11.2002р., а не по договору № 88/04 від 04.03.2002р., як зазначено позивачем за зустрічним позовом; зазначені у зустрічній позовній заяві роботи за серпень 2004 року не знаходять документального підтвердження та не значаться по бухгалтерському обліку. Крім цього, позивачем за зустрічним позовом не підтверджено факт поставки та отримання ВАТ „Сумигаз” обладнання на суму 479866 грн. 78 коп. і не представлено доказів, які б підтвердили наявність у відповідача за зустрічним позовом боргу.

Стосовно посилань відповідача за первісним позовом на лист №03/111 від 19.01.2006р. заступника голови правління ВАТ „Сумигаз” Кудрявського Н.П. згідно якого оплату по договору № 8 від 04.04.2005р. ВАТ „Сумигаз” просить вважати розрахунком за будівництво адмінбудинку по вул. Огарьова, 1., колегія суддів вважає необхідним зазначати, що суд першої інстанції правомірно не прийняв його до уваги, оскільки вказаний лист не несе ніяких правових наслідків для сторін як по договору купівлі-продажу № 8 від 04.04.2005р. так і по договору підряду №88/04 на проведення ремонтно-будівних робіт від 04.03.2002р.

Як вбачається з матеріалів справи, зазначений лист підписано заступником голови правління ВАТ „Сумигаз”, до компетенції якого не входить вирішення фінансових питань. Відповідно до п. 7.31 Статуту ВАТ „Сумигаз” вирішення фінансових питань належить виключно голові правління товариства. При цьому, у вищезазначеному листі йде мова про зарахування оплати за будівництво адмінбудівлі по вул.. Огарьова, 21, без зазначення номеру та дати договору, хоча, як встановлено судом, між сторонами було укладено декілька договорів підряду на будівництво за вказаною адресою.

Крім того, відповідно до ст. 654 ЦК України, зміна договору вчиняється у такій самій формі, що й договір, що змінюється, тому лист № 03/111 від 19.01.2006р. заступника голови правління ВАТ „Сумигаз”, згідно вимог діючого законодавства України, ніяким чином не може змінити умови укладених між сторонами договорів, і відповідно їх права та обов'язки за цими договорами.

Належних доказів зарахування 598000 грн. попередньої оплати за пропан-бутанову фракцію згідно договору №8 від 04.04.2005р. за будівництво адмінбудівлі ВАТ „Сумигаз” по вул. Огарьова, 21 в м. Суми, позивач за зустрічним позовом не надав.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Матеріали справи свідчать, що позивачем по зустрічній позовній заяві не було надано необхідних доказів в підтвердження своїх вимог ні господарському суду першої інстанції, ані Харківському апеляційному господарському суду.

Таким чином, колегія суддів вважає що господарським судом Сумської області правомірно визнано безпідставними та необґрунтованими вимоги ТОВ „Інвестор-96” та відмовлено у задоволенні зустрічного позову.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору.

Як зазначалося вище, між   ТОВ   „Інвестор-96” та ВАТ по газопостачанню та газифікації „Сумигаз”   (покупець) укладено договір купівлі-продажу №8 від 04.04.2005р., згідно умов якого продавець зобов'язався передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити газ - пропан-бутанову фракцію в об'ємі 1000 тон. Додатковою угодою № 1 до договору № 8 від 04.04.2005р. сторони встановили порядок оплати за товар, а саме: 35% - попередня оплата, решта 65% - по факту отримання товару. Згідно п. 3.3 договору, продавець зобов'язався відвантажити товар покупцеві на протязі 10 банківських днів з дня отримання попередньої оплати.

Як свідчать матеріали справи, ВАТ „Сумигаз” - позивач за первісним позовом - платіжними дорученнями № 186 від 06.04.2005р., № 310 від 11.04.2005р., №457 від 20.04.2005р., № 474 від 21.04.2005р. перерахував на розрахунковий рахунок відповідача 598000 грн. оплати за товар.

19.01.2006 року, в порядку ч. 2 ст. 693 ЦК України, позивач за первісним позовом листом № 13/120а надіслав на адресу відповідача вимогу про повернення попередньої суми оплати в розмірі 598000 грн. ТОВ „Інвестор –96” відповіді на лист ВАТ „Сумигаз” не надав, та в порушення свого зобов'язання, товар покупцеві так і не передав.

Згідно п.1.2. Додаткової угоди № 1 до Договору від 04.04.2005р. „...Оплата за Товар - 35% попередня оплата банківським переводом на рахунок продавця, згідно виставлених рахунків, 65% - по факту отримання Товару...”.

Колегією суддів встановлено, що ТОВ „Інвестор-96” жодного рахунку на попередню оплату за газ (пропан-бутанова фракція) не надавав. Отже, законних підстав у ВАТ „Сумигаз” для перерахування грошових коштів, як передплати за газ - не було, тобто позивачем за первісним позовом порушено умови договору. Враховуючи, що відповідачем за первісним позовом зобов’язання по передачі газу –пропан-бутанової фракції в об’ємі 100 тон за договором №8 від 04.04.2005р. не були виконані, перераховані ВАТ „Сумигаз” за платіжними дорученнями кошти –є безпідставно перерахованими і підлягають поверненню.

Таким чином, колегія суддів вважає вимоги позивача за первісним позовом про стягнення 598000 грн. є правомірними і підлягають задоволенню.

Однак, колегія суддів не погоджується з висновком місцевого господарського суду,  щодо стягнення з відповідача за первісним позовом 60784,90 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами за період з 01.05.2005р. по 01.06.2006р. відповідно до ч. З ст. 693 ЦК України, згідно якої на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати, оскільки перераховані позивачем за первісним позовом кошти є не передплатою, а безпідставно перерахованими.

Згідно п. 4.3 Договору в разі несвоєчасної поставки товару продавець сплачує пеню в розмірі 0,01% від недопоставленої партії товару.

Матеріали справи свідчать, що позивач за первісним позовом, розраховуючи пеню використовував облікову ставку НБУ в розмірі 9,5% та денну ставку - 0,05205, що є порушенням умов договору та призвело до неправомірного нарахування пені.

Колегія суддів також вважає необхідним відмітити, що задовольняючи вимоги позивача за первісним позовом про стягнення пені в розмірі 140201,88 грн., 5381,60 грн. інфляційних збитків та 3% річних в сумі 5884,22 грн. господарський суд Сумської області виходив з того, що зобов’язання відповідача за первісним позовом носить грошовий характер.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, оскільки згідно матеріалів справи, зобов’язання відповідача за первісним позовом полягають у передачі у власність позивача за первісним позовом (покупця) товар, а саме газ - пропан-бутанову фракцію в об'ємі 1000 тон. Тобто майнова відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань в даному випадку не може бути застосована.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправомірно задоволено первісний позов в цій частині та стягнуто з відповідача за первісним позовом пеню, інфляційні збитки та річні.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно ч. 3 ст. 104 ГПК України, порушення або неправильне застосування норм процесуального права  може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Колегія суддів вважає необхідним відмітити, що посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, щодо неправомірного об’єднання позовних вимог за первісним позовом, та подання первісного позову особою, яка не мала на це належних повноважень, як на одну з підстав для скасування спірного рішення, є необґрунтованими, оскільки такі порушення не могли призвести та не призвели до прийняття неправильного рішення та не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на вищевикладене, при винесенні рішення господарський суд Сумської області не забезпечив дотримання вимог чинного законодавства і насамперед статтей 33, 38, 43, 79 ГПК України щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх фактичних обставин справи відповідно чинного законодавства, та не дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що його рішення підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, п. 2 ст. 103,  ч. 1 п. 4 ст. 104, ст. ст. 105 ГПК України колегія суддів одноголосно, -

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Сумської області від 20.10.2006р. по справі № 12/76-06(12/87-05) скасувати частково.

Відмовити в первісному позові в частині стягнення 140 201грн. 88 коп. пені, 60784грн.90 коп. процентів за користування грошовими коштами, 5381 грн. 60 коп. інфляційних збитків, 3% річних в сумі 5 884 грн. 22 коп. та 2 207грн. 53 коп. витрат по сплаті державного мита за подання первісного позову.

В іншій частині рішення господарського суду Сумської області від 20.10.2006р. по справі № 12/76-06(12/87-05) залишити без змін.

Стягнути з ВАТ по газопостачанню та газифікації „Сумигаз” (40030, м. Суми, пер. Огарьова, 21, р/р 0002 в ВАТ КБ „Надра”, МФО 337535, код 03352432) на користь ТОВ „Інвестор –96” (40022, м. Суми, вул. Ліваневського, 28, р/р 268 в СФ АКБ „Правекс-Банк”, МФО 337858, код 23635787) 1061 грн. 26 коп. витрат по сплаті держмита за подання апеляційної скарги.

Головуючий суддя

Судді