ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.04.07 р.                                                                                                          Справа № 8/15пн

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", ,

м.Донецьк

до відповідача Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації

м.Донецька”, , м.Донецьк

про визнання права власності та спонукання виконати дії

Суддя Ємельянов А. С.

Представники:

від позивача: Дорошенко О.М.-по дов.

від відповідача: Малюк Л.В.-пров. юрисконсульт

В засіданні суду брали участь:

Згідно із ст.77 ГПК України в засіданні суду

оголошувалась перерва з 13.03. по 19.03.2007р.

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Амстор", м.Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Комунальне підприємство “Бюро технічної інвентаризації м.Донецька”, м.Донецьк, про визнання права власності на будівлю трансформаторної підстанції при Суспільно-торгівельному центрі, який знаходиться за адресою: м.Донецьк, пр.Ілліча, 23д, про спонукання відповідача зареєструвати право власності позивача на вказане майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність у нього права власності на спірне майно, внаслідок підписання договору купівлі-продажу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву №01/774 від 13.03.2007р. проти позовних вимог заперечує, посилаючись на відсутність у позивача доказів введення в експлуатацію спірного об'єкту.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Згідно з рішенням №254 від 21.06.2000р. виконавчого комітету Донецької міської ради вирішено продати Об'єднанню "Донецькпродторг" земельну ділянку площею 6300 кв.м., розташовану за адресою: м.Донецьк, вул.Горячкіна в Калінінському районі м.Донецька для будівництва та експлуатації торгівельного комплексу.

Крім цього, рішенням №536 від 30.10.2002р. виконавчого комітету Донецької міської ради Об'єднанню "Донецькпродторг" для будівництва суспільно-торгівельного центру по пр.Ілліча у Калінінському районі вирішено продати земельну ділянку площею 4971,00 кв.м.

Згідно з наявними в матеріалах справи договорами купівлі-продажу від 01.07.2000р. та від 08.02.2003р. Об'єднання "Донецькпродторг" набуло права власності на вказані вище земельні ділянки.

Набуття Об'єднанням "Донецькпродторг" права власності на ці земельні ділянки також підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДН №028342.

02.09.2002р. між Об'єднанням "Донецькпродторг" та позивачем був підписаний договір, за умовами якого сторони прийняли на себе зобов'язання здійснювати шляхом дольової участі будівництво Суспільно-торгівельного центру по пр.Ілліча в Калінінському районі м.Донецька.

Пунктом 5.2 договору від 02.09.2002р. передбачено, що право власності на частку у збудованому об'єкті виникає у сторін з моменту підписання акту введення об'єкту в експлуатацію державною комісією.

Як встановлено судом, 12.09.2003р. державною технічною комісією був складений акт, згідно з яким суспільно-торгівельний центр по пр.Ілліча, 23д, в Калінінському районі м.Донецька був введений в експлуатацію, внаслідок чого Об'єднання "Донецькпродторг" та позивач набули право власності на частки у вказаному об'єкті.

Згідно з додатковою угодою про внесення змін та доповнень до установчої угоди ТОВ "Амстор" засновниками останнього було збільшено статутний фонд позивача, зокрема, Об'єднанням "Донецькпродторг" за рахунок земельної ділянки загальною площею 11271 кв.м., на якій розташований суспільно-торгівельний центр.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про господарські товариства" (в редакції, яка діяла на момент внесення змін до установчого договору ТОВ "Амстор") товариство є власником майна, переданого йому засновниками і учасниками у власність.

Таким чином, позивач став власником земельної ділянки загальною площею 11271 кв.м., на якій розташований суспільно-торгівельний центр по пр.Ілліча, 23д, у Калінінському районі м.Донецька.

04.12.2003р. між Об'єднанням "Донецькпродторг" та позивачем був підписаний договір купівлі-продажу будівлі, за умовами якого позивач набув право власності на належну Об'єднанню "Донецькпродторг" частину будівлі суспільно-торгівельного центру 74,4/100, загальною площею 4652,6 кв.м., розташовану по пр.Ілліча, 23д у м.Донецьку.

Виходячи зі змісту позовної заяви, під час будівництва будівлі суспільно-торгівельного центру також була зведена будівля трансформаторної підстанції.

Проте, як вказує позивач, при складанні технічного паспорту будівель суспільно-торгівельного центру відповідачем будівля трансформаторної підстанції до документів технічної інвентаризації внесена не була.

Листом №766 від 26.03.2007р. позивач звернувся до відповідача з клопотанням про внесення до даних технічної інвентаризації та зареєструвати право власності на спірний об'єкт (направлення позивачем на адресу відповідача вказаного листа підтверджується поштовим повідомленням №6645731 від 28.03.2007р.).

Проте, відповідних дій щодо проведення державної реєстрації права власності позивача на спірний об'єкт відповідачем вчинено не було.

Відповідач проти наявності у позивача права власності на будівлю трансформаторної підстанції заперечує, посилаючись на відсутність у позивача відповідного акту введення спірного об'єкту в експлуатацію, а також на ті обставини, що спірний об'єкт був збудований позивачем самовільно.

Статтею 48 Закону України “Про власність” передбачено, що власник може вимагати  усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом або третейським судом.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Пунктом 5 ст.376 Цивільного кодексу України встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Таким чином, з урахуванням вимог вказаної статті, необхідними умовами для визнання права власності на самочинно збудоване майно є наявність у позивача права власності (користування) на земельну ділянку, на якій розташоване спірне майно, а також встановлення того факту, що самочинне будівництво не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом, згідно з наданим до матеріалів справи доповненнями та змінами до установчих документів ТОВ "Амстор" останнє є власником земельної ділянки площею 11271 кв.м., яка знаходиться по пр.Ілліча, 23д, в Калінінському районі м.Донецька.

При цьому, як вказує позивач, будівництво проведено ним у межах площі земельної ділянки. Ці обставини з боку відповідача не спростовані.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач як землевласник має право на звернення до суду з вимогою про визнання його права власності на підставі п.5 ст.376 Цивільного кодексу України.

Як встановлено судом, будівництво спірного об'єкту проводилось згідно з робочим проектом "Електропостачання суспільно-торгівельного центру".

Згідно з експертним висновком 03В №01.71250.2763, складеним Донецьким експертно-технічним центром, вказаний робочий проект відповідає вимогам нормативних актів з охорони праці та може бути рекомендований до впровадження.

Відповідно до акту допуску електроустановки, складеного 13.08.2003р. Державною інспекцією з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної і теплової енергії в Донецькій області, позивачу була дозволена подача напруги на спірний об'єкт нерухомості.

За змістом наданого до матеріалів справи технічного висновку про результати дослідження та оцінки технічного стану будівель позивача, виготовленого Донбаською національною академією будівництва та архітектури, встановлено, що спірна будівельна конструкція позивача знаходиться в нормальному стані.

За приписом ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з того, що Донбаській національній академії будівництва та архітектури надане право здійснювати обстеження та оцінювання технічного стану будівельних конструкцій, суд приймає до уваги вказаний вище висновок як доказ дотримання позивачем будівельних норм і правил при будівництві спірного об’єкту.

На підставі вищевикладеного, виходячи з того, що спірний об’єкт збудований на земельній ділянці, власником якої є позивач, приймаючи до уваги надані до матеріалів справи документи щодо оцінки технічного стану спірної конструкції, суд дійшов висновку про відсутність порушень встановлених норм та правил при будівництві спірного майна.

За таких обставин, враховуючи вимоги п.5 ст.376 Цивільного кодексу України, приймаючи до уваги надані до справи документи, а також відсутність будь-яких доказів порушення будівництвом спірного об’єкту прав інших осіб, позовні вимоги про визнання права власності на будівлю трансформаторної підстанції при Суспільно-торгівельному центрі, який знаходиться за адресою: м.Донецьк, пр.Ілліча, 23д, підлягають задоволенню.

Вимоги позивача про спонукання відповідача зареєструвати право власності на будівлю трансформаторної підстанції при Суспільно-торгівельному центрі, який знаходиться за адресою: м.Донецьк, пр.Ілліча, 23д, підлягають задоволенню, з огляду на таке:

Відповідно до ст.182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість і правочинів щодо нерухомості є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов'язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості регулюються Законом України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”.

Крім цього, порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна передбачено Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002р. №7/5 (далі по тексту "Положення").

Відповідно до п.1, п.п.1.3 Положення до прийняття Верховною радою України та набрання чинності Законом України про державну реєстрацію прав на об'єкти нерухомого майна бюро технічної інвентаризації здійснюють реєстрацію прав власності на нерухоме майно.

За змістом ст.4 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” право власності на нерухоме майно, що знаходиться на території України,  підлягає обов'язковій державній реєстрації.

За приписом ст.17 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” заявлені речові права на нерухоме майно підлягають державній реєстрації за наявності документів, що підтверджують вчинення правочинів щодо таких об'єктів, посвідчених відповідно до закону, або свідчать про наявність інших, передбачених законом підстав.

Статтею 19 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” передбачено, що підставою для державної реєстрації прав, які посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, зокрема,  рішення суду   стосовно речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, що набрали законної сили.

Рішення суду, згідно з п.10 Переліку до Положення рішення судів про визнання права власності на об'єкти нерухомого майна є правовстановлювальними документами, на підставі яких проводиться реєстрація прав власності на об'єкти нерухомого майна.

За таких обставин, враховуючи, що при розгляді справи судом встановлено наявність у позивача права власності на спірний об'єкт, приймаючи до уваги повноваження бюро технічної інвентаризації щодо реєстрації права власності на об’єкти нерухомого майна, позов в частині вимог про спонукання відповідача зареєструвати право власності на спірне майно підлягає задоволенню.

Враховуючи, що, за висновками суду, з боку відповідача не було припущено будь-яких неправильних дій, внаслідок яких виник спір по цій справі, судові витрати у відповідності із ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", м.Донецьк до Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації м.Донецька”, м.Донецьк задовольнити повністю.

Визнати право власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", м.Донецьк на будівлю трансформаторної підстанції при Суспільно-торгівельному центрі, який знаходиться за адресою: м.Донецьк, пр.Ілліча, 23д.

Зобов'язати Комунальне підприємства “Бюро технічної інвентаризації м.Донецька”, м.Донецьк провести державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор", м.Донецьк на будівлю трансформаторної підстанції при Суспільно-торгівельному центрі, який знаходиться за адресою: м.Донецьк, пр.Ілліча, 23д.

В судовому засіданні 03.04.2007р. оголошено повний текст рішення.

Суддя