ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.07 р.                                                                             Справа № 18/117а

за позовом: Державного підприємства „Артемвугілля” м. Горлівка, Донецької області

до відповідача: Контрольно-ревізійного управління в Донецькій області

про  визнання частково недійсними акта КРУ від 24.11.2006 року № 35 та визнання нечинним зобов’язання від 20.12.2006 року

Суддя господарського суду Донецької області                         О.В.Овсяннікова

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду  справу за участю  представників сторін:

від позивача: Шатохіна О.І. – дов.

від відповідача : Табаленков В.В. – дов., Войтюк В.В. – дов.

Державне підприємство „Артемвугілля” м. Горлівка, Донецької  області звернулось з позовом про визнання протиправними дій Контрольно-ревізійного управління в Донецькій області та визнання нечинними зобов’язання від 20.12.2006 року № 05-17/3059 наданого на підставі акту ревізії фінансово-господарської діяльності структурних підрозділів Державного підприємства „Артемвугілля” від 24.11.2006 року № 35.

Уточненням до адміністративного позову позивач просить визнати нечинними вимоги Контрольно-ревізійного управління в Донецькій області:

- від 06.12.2006 року № 04-19/2555 щодо усунення виявлених ревізією порушень, яка надана структурному підрозділу „Шахта ім. В.І. Леніна” ДП „Артемвугілля” щодо списання в 2006 році з балансу шахти та знищення вугілля 22 712 тон по фактичній собівартості на суму 9 910363,29 грн.;

- від 07.12.2006 року № 04-19/2572 щодо усунення виявлених ревізією порушень, яка надана структурному підрозділу „Шахта „Комсомолець” ДП „Артемвугілля” щодо списання у вересні 2006 року з балансу шахти та знищення вугілля в кількості 1 012,23 тон по фактичній собівартості на суму 1 785,13 тис. грн.;

- від 06.12.2006 року № 04-19/2557 щодо усунення виявлених ревізією порушень, яка надана структурному підрозділу „Шахта ім. К.А. Румянцева” ДП „Артемвугілля” щодо списання з балансу шахти та знищення вугілля в грудні 2004 року в кількості 4 200 тон по фактичній собівартості на суму 1 212,7 тис. грн. та у вересні 2006 року 7 530 тон по фактичній собівартості на суму 3426 тис. грн.;

- від 20.12.2006 року № 05-17/3059 яка надана ДП „Артемвугілля” по структурному підрозділу „Шахта ім. М.І. Калініна” щодо списання з балансу шахти та знищення вугілля у вересні 2006 року в кількості 17596 тон по фактичній собівартості 11321,3 тис. грн.

Відповідно до ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України позивач має право змінити підставу або предмет позову в будь-який час до закінчення судового розгляду, тому його уточнення приймається судом і справа розглядається у межах вимог, викладених в уточненні.

У підтвердження заявлених вимог позивач посилається на те, що в акті Контрольно-ревізійного управління (у подальшому - КРУ) від 24.11.2006 року № 35 помилково зазначено, що структурними підрозділами: „Шахта ім. В.І. Леніна”, „Шахта ім. К.А. Румянцева”, „Шахта ім. М.І. Калініна” та „Шахта „Комсомолець” було безпідставно списано 64226,23 тон вугілля. Цей висновок КРУ спростовується висновком Київського науково-дослідного інститута судових експертиз від 05.02.2007 року № 919, але відповідач на підставі акта ревізії пред’явив вимоги, згідно з якими структурні підрозділи (перелічені шахти) зобов’язані усунути порушення та відшкодувати збитки.

Клопотанням від 29.03.2007 року № 1-12/12-57 позивач просить провадження по справі закрити на підставі ст. 112 Кодексу адміністративного судочинства України (КАСУ).

Відповідно до ст. 112 КАСУ позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково.

Поряд з тим, п. 4 ст. 112 КАСУ передбачає, що суд не приймає відмову від адміністративного позову і  продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Враховуючи те, що оспорювані вимоги стосуються відповідальності структурних підрозділів шахт: ім. В.І. Леніна, ім. К.А. Румянцева, ім. М.І. Калініна, „Комсомолець”, які не мають статуса юридичної особи і не можуть бути позивачами у справі і захистити свої права, суд вважає, що закриттям провадження у справі будуть порушені їх права, а тому суд не приймає відмову позивача від позову і відхиляє клопотання.

Відповідач проти позову заперечує з посиланням на те, що оспорювані вимоги прийняті на підставі акта ревізії від 24.11.2006 року № 35, в якому виявлені факти безпідставного списання некондиційного вугілля у кількості 64226,23 тон, а тому підстав для визнання цих вимог нечинними не має.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи та пояснення представників сторін суд встановив наступне.

У період з 25.09.2006 року по 24.11.2006 року відповідачем була проведена ревізія фінансово-господарської діяльності позивача та його структурних підрозділів за 2004-2005 роки та звітний період 2006 року за результатами якої складений акт № 35 від 24.11.2006 року.

В акті зафіксовані порушення фінансово-господарської діяльності ДП „Артемвугілля” та його структурних підрозділів з деякими з яких позивач не погодився, а саме:

Позивач вважає, що некондиційне вугілля, яке зберігалось на складах структурних підрозділів – шахті ім. В.І. Леніна, шахті ім. .К.А. Румянцева, шахті ім. М.І. Калініна, шахті „Комсомолець” - було правомірно списано з обліку після проведення експертної оцінки гірничої маси та роботи інвентаризаційної комісії.

За висновками сертифікованого оцінювача одержано від’ємне значення вартості об’єктів оцінки, а тому списання гірничої маси було визнано доцільним з вивозом і утилізацією її на породні відвали.

За розв’язанням спірного питання позивач звернувся до Київського науково-дослідного інститута судових експертиз, надавши усі матеріали щодо експертизи вугілля, протоколи інвентаризації, акти утилізації і т.і.

При проведенні досліджень судовим експертом 1 класу були використані всі нормативно-правові акти, які регулюють спірні питання.

В результаті досліджень було встановлено наступне.

Порядок обліку об’ємів видобутку рядового вугілля і готової вугільної продукції на шахтах регламентується Інструкцією „Про облік об’ємів видобутку рядового вугілля і готової вугільної продукції на шахтах, розрізах і збагачувальних (брикетних) фабриках Мінвуглепрому України”, затвердженою Наказом міністерства вугільної промисловості України від 17.09.1996 рок № 466 (далі Інструкція № 466).

Положеннями Інструкції № 466 (пункт 1.2) визначений термін рядове вугілля, як все добуте кондиційне вугілля, показники якості якого (зольність, вогкість, вміст сірки) не перевищують граничних норм, встановлених відповідно до діючих нормативних документів.

Відповідно до п. 1.5. Інструкції, некондиційне рядове вугілля визначається таким при його прийманні і навантаженні, а також виявлене на вугільному складі шахти (розрізу).

Таким чином, некондиційне вугілля можливо обліковувати як таке не тільки відразу після підіймання на поверхню, з проставленням відповідного штампу про брак вугілля, а й воно може бути виявленим безпосередньо на вугільному складі шахти.

Некондиційне вугілля із високим вмістом зольності складувалось окремо. У формі звітності по шахтах (структурних підрозділах) і в цілому по ДП „Артемвугілля”, де відображається випуск товарної продукції, ці об’єми не включалися. Некондиційне вугілля обліковувалось на відповідних складах по балансовому рахунку 25 „Незавершене виробництво” і у витрати по собівартості готової вугільної продукції не включалось.

Видобуток рядового вугілля по кожній шахті на звітний період визначався по сумі добових відомостей і коригувався на підставі даних маркшейдерських замірів залишків рядового вугілля на складі. Надані на дослідження акти маркшейдерських замірів (форма УПД-36) складені у відповідності до вимог Інструкції № 466.

Інструкцією № 466 (п. 2.1.4) передбачено, що визначення фактичної зольності рядового вугілля по забоях (дільницях) у якості перевірки дотримання вимог встановлених норм проводиться шляхом відбору проб згідно ДГСТу або по Методиці визначення зольності добутого рядового вугілля в підготовчих очисних забоях замірно-розрахунковим методом. Перевірки зольності рядового вугілля проводяться з періодичністю, яка встановлена керівництвом шахт, та у випадках виявлення відхилень від технології ведення робіт. Результати перевірок оформлюються актами по формі УПД-39 і використовуються при визначенні фактичної зольності рядового вугілля, яке враховується за місяць по формі УПД-21. Інструкцією не передбачена перевірка якості вугілля за кожним видобутком, а тому перевірка якості вугілля безпосередньо на вугільних складах шахт, не суперечить вимогам Інструкції № 466.

У зв’язку із зберіганням на складах шахт, під дією атмосферних явищ, вугілля піддавалось інтенсивному процесу окислення, що призвело до погіршення його якісних показників.

На підставі наказу ДП „Артемвугілля” „Про проведення інвентаризації залишків рядового вугілля на складах шахт” від 31.08.2006 року № 136, в структурних підрозділах ДП „Артемвугілля” була проведена інвентаризація рядового вугілля на складах і відбірні проби для якісних показників вугілля. Процедура відібрання проб оформлена відповідними документами-актами відбору проб для дослідження якісних і технологічних характеристик гірської маси складів шахт ДП „Артемвугілля”.

Інвентаризації на складах структурних підрозділів проводились відповідно до Інструкції „По інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків”, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 69 від 11.08.1994 року, із змінами і доповненнями, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.08.1994 року за № 202/412 (Далі – Інструкція № 69).

Одним із основних завдань інвентаризації (п. 7в) Інструкції № 69, є виявлення товарно-матеріальних цінностей, які частково втратили свою первісну якість.

Згідно з п. 11.4 Інструкції № 69, робочі інвентаризаційні комісії за результатами здійснення інвентаризації майна, товарно-матеріальних цінностей, коштів, цінних паперів та інших грошових документів і незавершеного виробництва у місцях зберігання та виробництва, оформляють протокол із зазначенням у ньому стану складського господарства, результатів інвентаризації і висновків щодо них, пропозицій про залік нестач та залишків за пересортицею, списанню нестач в межах норм природного убутку, а також понаднормових нестач і витрат від псування цінностей із зазначенням вжитих заходів щодо запобігання таким втратам і нестачам.

Протоколи результатів інвентаризації рядового вугілля були направлені в ДП „Артемвугілля” на розгляд, де на засіданні балансової комісії було прийняте рішення направити лабораторні проби рядового вугілля, відібрані зі складів шахт, на дослідження в науково-дослідний інститут „УкрНДІвуглезабезпечення” м. Луганськ (протокол № 31 від 05.09.2006 року).

Належним чином оформлені матеріали інвентаризації, є первинними документами відповідно до приписів Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” та п. 2.4. Положення „Про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку” затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за № 168/704, так як підтверджують фактичну наявність на кожній шахті вугілля за кількісними і якісними показниками і є підставою для бухгалтерського обліку господарських операції, в тому числі і для проведення уцінки і списання неякісного вугілля.

Спеціалістами вуглехімічної лабораторії Інституту „УкрНДІвуглезабезпечення”, яка акредитована в системі сертифікації УкрСЕПРО (атестат акредитації № UA 6.00.Н.453 від 30.10.2002 року), за результатами досліджень по кожному складу шахти відповідно до актів відбору проб встановлено, що вугілля, яке знаходиться на складах, має показники якості (попіл, сірка, волога), які перевищують допустимі норми, та зроблені висновки про те, що вугілля не може вважатися кондиційним паливом і не може бути відвантажено споживачам або на переробку. Результати досліджень проб гірничої маси оформлені належним чином, документи мають підписи від імені осіб, які проводили дослідження та керівника інституту, скріплені печатками.

Крім того, були проведені по кожній з шахт експертні оцінки гірничої маси, яка знаходилась на складах. За висновками сертифікованого оцінювача одержано від’ємне значення вартості об’єктів оцінки. Експерт вважав доцільним списання гірничої маси з вивозом і утилізацією її на породні відвали.

На підставі експертних висновків значаться складеними щоденні відповідні акти, які документально підтверджують наявність скидання у відвали некондиційного видобувного вугілля по кожній шахті, в загальній кількості вивезеної маси на породні відвали.

Виходячи із вищевикладеного, списання некондиційного вугілля за період 2004р., 2005р., 10 місяців 2006 р. з обліку ДП „Артемвугілля” є обґрунтованим та документально підтвердженим.

Відтак, структурні підрозділи ДП „Артемвугілля” мали документальні підстави для уцінки і списання некондиційного вугілля з обліку.

Згідно акту КРУ у м. Горлівка від 24.11.2006 року № 35, складеного за результатами ревізії фінансово-господарської діяльності структурних підрозділів Державного підприємства „Артемвугілля” (шахта ім. К.А. Румянцева, шахта ім. В.І. Леніна, шахта ім. М.І. Калініна, шахта „Комсомолець”) за період з 01.01.2004 року по 01.10.2006 року, ДП „Артемвугілля” має збитки у сумі 34069,75 грн., що є різницею між нарахованим розміром збитків (38139,5 грн.) та вартості від знищення і нестачі рядового вугілля (34069,75 грн.).

Висновки ревізорів ґрунтуються на тому, що керівництвом шахт було безпідставно здійснено списання з балансу і ліквідація (знищення) вугілля згідно з протоколами засідання балансових комісій шахт без наявності первинних документів – актів про втрату вугілля, дозволу ДП „Артемвугілля” та не погоджено списання з Міністерством вугільної промисловості, що є порушенням п. 6.1., 6.2. Інструкції № 466.

На підставі зазначеного Акту, Контрольно-ревізійним управлінням у м. Горлівка надано зобов’язання від 20.12.2006 року № 05-17/3059, яким ДП „Артемвугілля” приписано усунути порушення, встановлені в акті перевірки та перерахувати до Державного бюджету України різницю у сумі 34069,75 грн. між нарахованим розміром збитків (68139,5 грн.) та вартості від знищення і нестачі рядового вугілля (34069,75 грн.).

Як досліджено вище, обґрунтованість списання некондиційного вугілля підтверджується документально: матеріалами інвентаризацій про кількість і місцезнаходження такого вугілля по кожному складу, площадці шахт; актами відбору проб; актами результатів досліджень проб хімічними лабораторіями шахтоуправлінь; висновками вуглехімічної лабораторії „УкрНДІвуглезабезпечення”, висновками експерта оцінювача. Зазначені документи спростовують висновки акту КРУ про списання неякісного вугілля без наявності первинних документів.

Щодо погодження списання вугілля, то надані документи свідчать про те, що ДП „Артемвугілля” зверталось до Міністерства вугільної промисловості у лютому 2004 року (лист № 1/14-19-275 від 11.02.2004 року) з приводу списання некондиційного вугілля. На звернення одержана відповідь (лист № 10-1/105 від 22.02.2004 року) за підписом Голови Методологічної ради з питань бухгалтерського обліку Л.Лесик, про те, яким чином правильно відобразити таке списання у обліку, тобто, негативної відповіді, що таке вугілля не можна списувати, не було отримано. Аналогічні листи-відповіді надані на звертання ДП „Артемвугілля” щодо списання гірничої маси, яка знаходиться на складах ВП Шахта „Комсомолець”, ВП „Шахта ім. Леніна”, ВП „Шахта ім. К.А. Румянцева”, ВП „Шахта ім. М.І. Калініна” ДП „Артемвугілля”, із зольністю, що перевищує гранично допустиму, і в жовтні 2006 року (№ 04-02/2-873 від 24.10.2006 року).

Слід зазначити, що пункти Інструкції № 466, на які є посилання у акті КРУ (п.6.1., 6.2.), не містять чіткого механізму (процедури) такого погодження, а також не вказують на необхідність отримувати погодження саме від Міністерства вугільної промисловості. Тим більше, Інструкція не містить конкретної вказівки на те, що такою вищестоящою організацією (по відношенню до шахт) є Міністерство вугільної промисловості, адже акти або інші документи, які підтверджують якість вугілля, складалися безпосередньо на шахтах, які є структурними підрозділами ДП  „Артемвугілля”.

Відповідно до Закону України „Про підприємництво”, підприємство – це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб’єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством. Про те, що ДП „Артемвугілля” як окрема юридична особа, яка самостійно здійснює господарську діяльність, має право самостійно приймати рішення по списанню некондиційного вугілля за результатами інвентаризації, зазначено і в листі Міністерства вугільної промисловості № 04-02/2-71 від 25.01.2007 року.

Таким чином, відсутні підстави вважати, що керівництвом шахт було безпідставно здійснено списання з балансу і ліквідація (знищення) вугілля згідно з протоколами засідання балансових комісій шахт без наявності первинних документів – актів про втрату вугілля, дозволу ДП „Артемвугілля” та не погоджено списання з Міністерством вугільної промисловості.

У акті ревізії КРУ списане некондиційне вугілля назване нестачею, однак навіть за умови документального не підтвердження списання, можливо вести мову тільки про необґрунтоване списання вугілля без документів.

Як слідує з акта КРУ, рух вугілля по складах шахт за період, який підлягає перевіркам, не перевірявся і із залишками на початок і кінець періоду не співставлявся. Нестачею визнане списане некондиційне вугілля. Проте, списання такого вугілля документально підтверджується. Отже, висновки про наявність нестачі на складах шахт „Комсомолець”, „Шахта ім. Леніна”, „Шахта ім. К.А. Румянцева , „Шахта ім. М.І. Калініна” ДП „Артемвугілля” документально не підтверджується.

У акті КРУ від 24.11.2006 року № 35 зазначено, що ДП „Артемвугілля”( шахта „Комсомолець”, „Шахта ім. Леніна”, „Шахта ім. К.А. Румянцева , „Шахта ім. М.І. Калініна”) за період з 01.01.2006 року має збитки у сумі 34069,75 грн., тобто розмір збитків дорівнює сумі встановленої перевіркою нестачі.

Економічний і юридичний зміст категорії „збитки” суттєво відрізняється. В основу юридичного визначення збитків покладено підстави їх виникнення – протиправні дії певної особи.

З економічної ж точки зору збитками визнаються будь-які втрати, пов’язані зі зменшенням майна чи погіршенням його якості незалежно від того, з яких причин вони виникли. Економічні збитки можуть виникнути і внаслідок правомірних дій, але не будь-які збитки підлягають відшкодуванню. Збитки від видобутку некондиційного вугілля і його списання виникли з технологічних причин і впливу природного середовища, тобто від таких, що не залежать від дій осіб.

За загальним правилом обов’язок відшкодовувати заподіяні збитки настає за наявності складу правопорушення, що включає:

а) настання шкоди;

б) протиправність поведінки особи, що заподіяла шкоду;

в) причинний зв’язок між шкодою і протиправною поведінкою;

г) вина особи, що заподіяла шкоду.

Такий склад правопорушення відсутній.

Тільки у разі доведення протиправності дій певних осіб можливо застосувати приписи Порядку визначення розміру збитків від розкрадання, нестачі, знищення (псування) матеріальних цінностей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 року № 116.

Крім того, слід відзначити, що позивачем не отримувались кошти на держпідтримку на добуте некондиційне вугілля.

Таким чином, за висновками Київського науково-дослідного інституту судових експертиз визначено, що документальне оформлення та облік видобутку вугілля, його складування та зберігання, яке мало підвищену зольність через участь у видобутку вугілля запобіжних пластів та довгий термін збереження і неможливість реалізації в звітний термін ДП „Артемвугілля”, відповідає вимогам Інструкції „По обліку об’ємів видобутку рядового вугілля і готової вугільної продукції на шахтах, розрізах і збагачувальних (брикетів) фабриках Мінвуглепрому України”, затвердженої Наказом міністерства вугільної промисловості України від 17.09.1996 року № 466, і Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” та „Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку” № 88 від 24.05.1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1195 року за № 168/704.

Списання некондиційного вугілля за період 2004р., 2005р., 10 місяців 2006р. з обліку ДП „Артемвугілля” на підставі висновків досліджень якісних, генетичних і технологічних характеристик гірської маси, що знаходилося на складах ВП Шахта „Комсомолець”, ВП „Шахта ім. Леніна”, ВП „Шахта ім. К.А. Румянцева”, ВП „Шахта ім. М.І. Калініна” ДП „Артемвугілля”, наданих НДІ „УкрНДІвуглезабезпечення” м. Луганськ та іншими державними установами, документально підтверджується: матеріалами інвентаризацій про кількість і місцезнаходження такого вугілля по кожному складу, площадці шахт; актами відбору проб; актами результатів досліджень проб хімічними лабораторіями шахтоуправлінь; висновками вуглехімічної лабораторії „УкрНДІвуглезабезпечення”, висновками експерта оцінювача, актами про утилізацію. Відповідно до наданих документів, списання вугілля по шахтах проведено з дозволу ДП „Артемвугілля” та погоджено з Міністерством вугільної промисловості.

Згідно до ст. 2 КАСУ завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб’єктів при здійснені ними владних управлінський функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Відповідно до п. 2 ст. 71 КАСУ в адміністративних справах про протиправність, дій чи бездіяльності суб’єктів владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не доведено суду правомірність включення до акту ревізії від 24.11.2006 року № 35 висновків щодо порушення позивачем порядку списання та знищення некондиційного вугілля і необхідність перерахування до бюджету його вартості, оскільки вони спростовуються висновком судового експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Заперечень проти висновку судового експерта відповідач не висунув.

У ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України наданий перелік постанов, які суд може прийняти у разі задоволення позову.

Серед переліку відсутній такий вид постанови, як визнання нечинними вимог суб’єкта власних повноважень, але у останньому абзаці цієї статті зазначено, що суд може прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб’єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб’єктів владних повноважень.

Таким чином суд вважає, що оспорювані вимоги, які видані суб’єктом владних повноважень і є обов’язковими для виконання, у разі їх неправомірності, можуть бути визнані нечинними і такими, що не підлягають виконанню.

Згідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією  та законами України.

Беручи до уваги, що позовні вимоги обґрунтовані, документально доведені вони підлягають задоволенню.

Керуючись  ст.  2, п. 2 ст. 71, ст. ст.  86, 94, 162, 167 Кодексу Адміністративного Судочинства України, суд, -

ПО С Т А Н О В И В  :

Позовні вимоги Державного підприємства „Артемвугілля” м. Горлівка, Донецької області – задовольнити.

Визнати нечинними вимоги Контрольно-ревізійного управління в Донецькій області від:

-  06.12.2006 року № 04-19/2555 щодо усунення виявлених ревізією порушень, яка надана структурному підрозділу „Шахта ім. В.І. Леніна” ДП „Артемвугілля” щодо списання в 2006 році з балансу шахти та знищення вугілля 22 712 тон по фактичній собівартості на суму 9 910363,29 грн.

- від 07.12.2006 року № 04-19/2572 щодо усунення виявлених ревізією порушень, яка надана структурному підрозділу „Шахта „Комсомолець” ДП „Артемвугілля” щодо списання у вересні 2006 року з балансу шахти та знищення вугілля в кількості 1 012,23 тон по фактичній собівартості на суму 1 785,13 тис. грн.

- від 06.12.2006 року № 04-19/2557 щодо усунення виявлених ревізією порушень, яка надана структурному підрозділу „Шахта ім. К.А. Румянцева” ДП „Артемвугілля” щодо списання з балансу шахти та знищення вугілля в грудні 2004 року в кількості 4 200 тон по фактичній собівартості на суму 1 212,7 тис. грн. та у вересні 2006 року 7 530 тон по фактичній собівартості на суму 3426 тис. грн.;

- від 20.12.2006 року № 05-17/3059, яка надана ДП „Артемвугілля” по структурному підрозділу „шахта ім. М.І. Калініна” щодо списання з її балансу та знищення вугілля у вересні 2006 року у кількості 17596 тон по фактичній собівартості 11321,3 тис. грн.

Стягнути з Контрольно-ревізійного управління Донецької області (бул. Шевченка,26, м. Донецьк, 83017, , рахунок 0026 УДК в Донецькій області, МФО 834016) на користь Державного підприємства „Артемвугілля” (вул. Леніна, 13, м. Горлівка, ) 3,40 грн. судового збору.

У судовому засіданні 11.04.2007 року оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Постанова підписана 16.04.2007 року.

Постанова набуває законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом Адміністративного Судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

Суддя                                                                                              Овсяннікова О.В.