ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"24" грудня 2007 р.

Справа № 15/376

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ВАТ „Кіровоградобленерго” м. Кіровоград

до відповідача: СТОВ „Манжурка” с. Семидуби, Голованівського району

про стягнення 6913 грн. 48 коп.

Представники сторін:

від позивача – Григоренко В.В. довіреність № 163/07 від 23.01.07р.

від відповідача – не з’явився

В судовому засіданні 20.12.07р. оголошувалась перерва до 24.12.07р. на 14 годину 15 хвилин.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 6913 грн. 48 коп. двократної вартості різниці фактично спожитої та договірної величини споживання електричної енергії в квітні 2006 року. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в засіданні суду 20.12.07р. позов заперечив, надав відзив в якому посилається на проведену повну сплату надмірно використаної електроенергії. В судове засідання 24.12.07р. представник відповідача не з’явився, про причини неявки не повідомив, ніяких клопотань не подавав, хоча в минулому засіданні власноруч підписав заяву про оголошення перерви по справі, тобто достеменно знав про час і місце наступного слухання справи.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами та при даній явці сторін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами укладений договір про постачання електричної енергії № 291 від 23.09.03р. Предметом договору є умови поставки електроенергії постачальником / позивачем / та умови користування і оплати споживачем / відповідачем / за використану електричну енергію. Постачальник зобов’язується поставляти електроенергію, як різновид товару. Споживач зобов’язується своєчасно оплачувати спожиту електроенергію. Договір підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

Додатком до договору є порядок розрахунків. Розрахунковим вважається період з 25 числа місяця до такого ж числа наступного місяця. При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття „розрахунковий період” та „календарний місяць” вважати прирівняними. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електроенергії або дата внесення споживачем готівки в касу постачальника. Споживач до початку розрахункового періоду здійснює 100 % оплату обсягу очікуваного споживання електричної енергії, заявленого на наступний розрахунковий період. Додаток підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

Додатком до договору є обсяг постачання електричної енергії споживачу на 2006 рік, який підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств. Обсяг постачання в квітні 2006 року визначений в розмірі 30000 кВт/год.

В додатковій угоді від 09.02.06р. сторони змінили деякі пункти договору № 291 від 23.09.03р., зокрема пункт 4.2.2 договору виклали в наступній редакції: За перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач несе відповідальність згідно з статтею 26 Закону України „Про електроенергетику”. Додаткова угода підписана представниками сторін та посвідчена печатками підприємств.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона / постачальник / зобов’язується надавати другій стороні / споживачеві, абонентові / енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач / абонент / зобов’язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець / постачальник /, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк / строки / товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

На квітень 2006 року договірна величина споживання для відповідача встановлена в розмірі 30000 кВт/год, що зафіксовано в додатку до договору. Фактично відповідачем спожито 41915 кВт/год., що підтверджується актом про обсяги спожитої електроенергії складеного представниками відповідача.

Позивач виставив відповідачу для оплати рахунок-фактуру № 291/1 від 25.04.06р. за спожиту в квітні 2006 року електроенергію в кількості 41915 кВт/год., в тому числі і спожиту понад заплановані обсяги постачання, на загальну суму 16693 грн. 90 коп.

Вказаний рахунок повністю оплачений відповідачем, що підтверджується платіжним дорученням № 118 від 27.04.06р. на суму 16693 грн. 90 коп. і визнається представниками сторін.

Позивач виставив відповідачу для оплати рахунок-фактуру № 291/1 від 26.05.06р. за спожиту в травні 2006 року електроенергію на загальну суму 15289 грн. 71 коп., в тому числі в цьому рахунку зазначена сума 3456 грн. 74 коп. за перевищення граничного рівня споживання в квітні 2006 року.

Вказаний рахунок повністю оплачений відповідачем, що підтверджується платіжними дорученнями: № 136 від 15.05.06р. на суму 10000 грн., № 164 від 29.05.06р. на суму 5289 грн. 71 коп.

В пункті 4.2.2 договору сторони передбачили, що за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно із вимогами розділу 5 цього договору, споживач несе відповідальність згідно з статтею 26 Закону України „Про електроенергетику”.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України „Про електроенергетику”, споживачі у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Позивач виставив відповідачу для оплати рахунок-фактуру № 291/1 від 26.01.07р. за перевищення граничного рівня споживання на суму 6913 грн. 48 коп.

В ухвалі від 05.12.07р. судом від позивача вимагалось подати докази наявності у відповідача перевищення договірного споживання в січні 2007 року.

Позивач витребувані документи не подав, а тому відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 6913 грн. 48 коп. перевищення граничного рівня споживання по виставленому за січень 2007 року рахунку-фактурі № 291/1 від 26.01.07р.

Крім того, як вбачається з наданих відповідачем платіжних доручень ним фактично здійснена оплата в двократному розмірі вартості спожитої електричної енергії понад договірну величину за квітень 2006 року в сумі 6913 грн. 48 коп., що підтверджується платіжними дорученнями: № 118 від 27.04.06р., № 164 від 29.05.06р.

Позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 526, 655, 692, 712, 714 ЦК України, ст. 26 Закону України “Про електроенергетику” ст. ст. 32-34, 43, 44, 47-1, 49, 75, 82 – 85 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог повністю відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя К.М.Мохонько