ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

15.02.07р.

Справа № А16/235-06

За позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Ляна-Вітас", м.  Кривий Ріг Дніпропетровської області

до   В-1: Криворізької міської ради, м.  Кривий Ріг Дніпропетровської області                                    В-2: Прокуратури м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, м.  Кривий Ріг Дніпропетровської області  третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача1 Криворізьке міське управління земельних  ресурсів, м.  Кривий Ріг Дніпропетровської області

про визнання недійсними  протесту від 31.05.2006р., рішення від 27.09.2006р. №439 та зобов'язання вчинити певні дії

Суддя   ЗАГИНАЙКО Т.В.

Секретар судового засідання МАТЕВОСЯН А.М.

Представники:

від позивача: Крошка О.С. –представник, дов. від 15.11.06р. №45/2;

Козаріз В.Я. –представник, дов. від 15.11.06р. №45/1;

Омелянчук Н.О. представник, дов. від 16.10.06р. №37/1;

від відповідача-1: Болгар С.О. - спеціаліст 2-ої категорії, дов. від  27.12.06р.     №7/26-3081;

Валентинов А.В. - спеціаліст 1-ої категорії, дов. від 27.12.06р. №7/26-3080;

від відповідача-2: Зіма В.Б. - прокурор відділу, дов. від 16.01.07р. №105 вих. 07;

від третьої особи:   не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить  визнати недійсним протест  відповідача-2 від 31.05.2006р., визнати недійсним рішення відповідча-1 від 27.09.2006р. №439  та просить зобов'язати відповідача-1 та третю особу не чинити перешкод позивачеві в користуванні ним земельною ділянкою площею 0,1325 га, що розташована у м. Кривий Ріг по     вул.Єсеніна, 9.

Відповідач-1 в запереченнях  на позов (вх.№23223 від 27.12.06р.)  просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що згідно з Законом України "Про планування і забудову території" від 20.04.2000р. №1699-ІІІ позивач повинен був при здійсненні містобудівної діяльності  враховувати та погодити інтереси мешканців  прилеглих будинків  при будівництві об'єкта, а також зазначає що позивач використовує земельну ділянку не за її цільовим призначенням, оскільки   термін дії дозволу на  виконання будівельних  робіт від 13.09.2005р. №249 з будівництва  "Дитячого кафе"  закінчився  ще у вересні 2006року.

Відповідач -2 у запереченнях  на позов(вх.№23225 від 27.12.2006р.)  просить суд  відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що  відповідачем-2  було   винесено протест від 31.05.2006р.  на рішення відповідача-1  від 25.05.2005р. №3187, у зв'язку з надходженням 17.04.06р. до прокуратури  Дніпропетровської області колективного звернення  мешканців будинку №15 по проспекту Гагаріна у м. Кривому Розі  з питання незаконного будівництва кафе  на прибудинкової  території житлового будинку №15 та надходженням 04.05.2006р. скарги від мешканців цього ж будинку, на підставі яких відповідачем-2 було проведено перевірку,  в ході якої було встановлено порушення чинного законодавства при прийняття відповідачем-1 рішення від 25.05.2005р. №3187.

Відповідач-1 у   доповненні до  заперечень на позов (вх.№.2542 від 15.02.07р.) позовні вимоги позивача не визнає та просить в позові відмовити посилаючись на те, що: - на сьогоднішній момент мешканці  прилеглих будинків  фактично не мають  прибудинкової  території для свого спільного користування, оскільки позивач користується   земельною ділянкою площею 0,1325 га  розташованою  за адресою:         м. Кривий Ріг, вул. Єсеніна, 9; - згідно пункту 30 статті 9 Закону України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності” від 01.06.2000р. №1775-ІІІ визначено, що будівельна діяльність (вишукувальні та проектні  роботи для будівництва зведення несучих та огороджуючих конструкцій,  будівництво та монтаж інженерних і транспортних мереж) підлягають ліцензуванню; - згідно  статті 17 Закону України „Про основи  містобудування  „ від 16.11.1992р.  №2780-ХІІ розробка проектної документації здійснюється  проектними організаціями, іншими  юридичними особами, які мають ліцензію на виконання відповідних робіт; - відповідно до статті 8 Закону України „Про основи містобудування” регулювання  у сфері  містобудування  полягає в проведенні експертизи містобудівної документації та комплексної державної  експертизи проектів  конкретних  об’єктів; - статтею 9, 17 Закону України „Про основи містобудування”, статтею 3 Закону України „Про планування  і забудову території”  закріплено, що види, склад, порядок  проведення  експертизи містобудівної  та проектної  документації  визначається   Кабінетом  Міністрів України; експертиза  містобудівної документації проводиться на підставі порядку проведення експертизи містобудівної документації, затвердженою  постановою Кабінету Міністрів України  від 20.10.2000р. № 1577, комплексна державна експертиза конкретних   об’єктів –на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.04.2002р. №483 „Про затвердження інвестиційних програм і проектів будівництва та проведення їх комплексної державної експертизи”, однак комплексна державна експертиза позивачем була проведена, а експертиза містобудівної документації, що повинна бути  здійснена  до затвердження  містобудівної документації, не проводилась, у зв’язку з чим відповідачем і було прийняте  рішення   від 27.09.2006р. №439 „Про скасування  рішення міської ради від 25.05.2005р. №3187 „Про затвердження проекту відведення, вилучення та передачу земельної ділянки в оренду для будівництва дитячого кафе на вул. Єсеніна, 9”

Відповідач-2 у запереченнях на позов (вх.№2625 від 15.02.07р.) зазначає, що протест прокурора не є  рішенням, прийнятим прокуратурою, оскільки він має  лише рекомендаційний характер і рішення  за результатами  його розгляду (задовольнити протест чи відхилити) приймає орган, якому він адресований та зазначає, що протест прокурора не підпадає під визначення  „акту державного чи іншого  органу”  та не є рішенням, а саме нормативно-правовим  актом чи правовим актом індивідуальної дії, тому  з урахуванням  зазначеного відповідач-2 просить в позові відмовити, оскільки протест прокурора  не може бути  предметом розгляду у адміністративному судочинстві.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши  пояснення представників сторін, оцінивши докази в їх сукупності господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

- 25.05.2005р.  відповідачем 1 –Криворізькою міською радою  на  ХХV сесії  ІV скликання було  прийнято рішення № 3187 “Про  затвердження  проекту  відведення ,  вилучення та передачу земельної ділянки  в оренду для  будівництва  дитячого кафе на вул. Єсеніна, 9  (Саксаганський району)”, яким  затверджено позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю “Ляна –Вітас” проект відведення  земельної ділянки  комерційного використання  (код 1. 11.3)  для будівництва  дитячого кафе на   вул. Єсеніна, 9 (Саксаганський район) площею 0,1325га, вилучено із землекористування управління житлово-комунального  господарства виконкому міської ради   земельну ділянку площею 0, 1325 га  під  житловою забудовою  з трьома і більше поверхами на вул. Єсеніна, 9  та передано  Товариству з обмеженою відповідальністю   “Ляна-Вітас” в оренду  терміном на 2 роки  земельну ділянку  площею 0, 1325 га для будівництва дитячого кафе на вул. Єсеніна, 9  (Саксаганський район)  за рахунок земель, вилучених із землекористування управління житлово-комунального  господарства виконкому  міської ради;

- 31.03.06р. прокурором  м. Кривого Рогу  Борисовим С.С. було  винесено протест  на рішення Криворізької міської ради   від 25.05.2005р.  №3187 “Про затвердження  проекту відведення, вилучення та передачу  земельної  ділянки в оренду для будівництва дитячого кафе на вул. Єсеніна, 9 (Саксаганський район);

- зазначеним   протестом  міському  голові м. Кривого Рогу  Любоненку Ю.Б.   була спрямована  вимога  скасувати  рішення Криворізької міської ради (ХХV сесія IV скликання)  від 25.05.2005р.  «Про затвердження   проекту  відведення,  вилучення та передачу земельної ділянки  в оренду для будівництва дитячого кафе  на вул. Єсеніна, 9  (Саксаганському район), оскільки зазначене рішення було прийнято без узгодження  та урахуванням інтересів мешканців будинків №13,15 по пр. Гагаріна та будинку 9 по вул. Єсеніна у м. Кривому Розі, які  є фактичними користувачами будинків та  земельних ділянок прибудинкових територій вказаних будинків;

- 27.09.2006р. відповідачем 1 враховуючи протест прокурора м. Кривого Рогу було  прийнято рішення  №439 “Про скасування рішення міської ради від 25.02.2005р.  № 3187 “Про затвердження    проекту  відведення, вилучення та передачу земельної ділянки в оренду  для будівництва дитячого кафе на вул. Єсеніна 9 (Саксаганський район)”, яким  вирішено  скасувати рішення міської ради  від 25.05.2005р.  №3187 “Про затвердежння  проекту  відведення, вилучення та передачу земельної ділянки в оренду для будівництва дитячого кафе  на вул. Єсеніна, 9 (Саксаганський район)”;

- згідно  із частинами 1, 2 статті 21 Закону України “Про прокуратуру” протест на акт, що  суперечить закону,  приноситься  прокурором, його заступником до органу, який  його видав, або до вищестоящого органу; у такому ж порядку  приноситься протест  на  незаконні рішення  чи дії  посадової особи; у протесті прокурор ставить питання про скасування акта  або приведення його  у відповідність з законом, а також  припинення незаконної дії посадової особи, поновлення порушеного  права;

- відповідно до чинного законодавства акт державного чи іншого органу –це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов’язковий характер для суб’єктів цих відносин;

- позивач вважає винесення відповідачем2 протесту від 31.03.2006р. та прийняття відповідачем1 рішення від 27.09.2006р. №439 необґрунтованими; відповідачі проти цього заперечують.

Враховуючи викладене господарський суд доходить  висновку про необґрунтованості вимог позивача, виходячи з наступного:

- згідно  із пунктом 1 частини 1 статті 17 Кодексу  адміністративного судочинства України компетенція  адміністративних судів поширюється на спори  фізичних  чи юридичних осіб із суб’єктом владних повноважень  щодо  оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності;

- згідно із частиною 3 статті 22 Закону України “Про судоустрій України” місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають з господарських правовідносин,  а  також  інші  справи,  віднесені процесуальним законом до їх підсудності;

- відповідно до пункту 6 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України  до початку діяльності окружних та   апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським  судам  відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року,   вирішують  у  першій  та апеляційній    інстанціях   відповідні   місцеві   та   апеляційні господарські   суди   за   правилами   Кодексу   адміністративного судочинства України;

- за змістом статті 1 Господарського процесуального кодексу України (1991року) юридичні особи реалізують право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів згідно із встановленою підвідомчістю;

- згідно із статтею 13 Господарського процесуального кодексу України (1991року) місцеві господарські суди розглядають у першій інстанції усі справи, підвідомчі господарським судам, перелік яких встановлений статтею 12 Господарського процесуального кодексу України;

- відповідно до пункту 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (1991року) господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні господарських договорів та з інших підстав , а також у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві;

- таким чином, стаття 12 Господарського процесуального кодексу України (1991року) декларує право поширеного застосування підстав для розгляду справ господарськими судами за підвідомчістю;

- в роз’ясненнях президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000року №02-5/35 “Про деякі питання практики вирішення спорів, пов’язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів” вказано, що не підлягають розгляду господарськими судами, зокрема, заяви про визнання недійсними: актів слідчих, судових і прокурорських органів, щодо яких чинним законодавством встановлено спеціальний порядок оскарження, зміни чи скасування;

- крім того, як вбачається із змісту статті 21 Закону України “Про прокуратуру” протест прокурора не має обов’язкового характеру і може бути або задоволений або відхилений за результатами його розгляду;

- отже, протест, який позивач просить визнати нечинним, не є актом у розумінні статті 12 Господарського процесуального кодексу України (1991року) та рішенням у розумінні пункту 1 частини 1 статті 17 Кодексу адміністративного судочинства;

- тому провадження у справі у частині визнання нечинним протесту прокурора підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 157 Кодексу адміністративного судочинства України;

- оскільки протест прокурора не оскаржений у встановленому законом порядку, рішення від 27.09.2006р. №439 “Про скасування рішення міської ради від 25.02.2005р.  № 3187 “Про затвердження проекту  відведення, вилучення та передачу земельної ділянки в оренду  для будівництва дитячого кафе на вул. Єсеніна 9 (Саксаганський район)” прийнято відповідачем-2 з урахуванням зазначеного протесту прокурора, тому інші вимоги позивача, викладені у позовній заяві, є передчасними і не можуть бути задоволені судом.

Також суд звертає увагу позивача на те, що позов містить позовну вимогу до третьої особи; проте вимоги за позовом не можуть бути пред’явлені третій особі, оскільки третя особа не може відповідати за позовом.

Керуючись статтею   94, пунктом 1 частини 1 статті 157, статтями 160-163, 167, 186, 254, пунктом  6 Розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі  у  частині  визнання недійсним  протесту прокурора м. Кривого Рогу від 31.05.2006р.

В решті позовних вимог відмовити.

Постанова може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного судочинства України

Постанова набирає законної сили у відповідності із статтею 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

СУДДЯ                                                                                 Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата виготовлення постанови у повному обсязі 26.02.2007р.