ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД Луганської
м.Луганськ пл.Героїв ВВВ 3а тел.55-17-32
ХОЗЯЙСТВЕННЫЙ СУД Луганской
г.Луганск пл.Героев ВОВ 3а тел.55-17-32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

19.02.07
Справа № 16/64.

Суддя
Шеліхіна Р.М.,  розглянувши матеріали  справи за позовом Приватного
підприємеця ОСОБА_1, м. Сєвєродонецьк Луганської області

до ВАТ «Укртелеком»в особі
Сєвєродонецького Центру електрозв'язку №7 Луганської філії , м. Сєвєродонецьк
Луганської області

про стягнення  35000 грн.
00 коп. моральної шкоди

при секретарі судового засідання
Буймирській О.В.

за участю представників сторін:

від позивача -ОСОБА_1, паспорт
НОМЕР_1

ОСОБА_2, дов.
НОМЕР_2,

Від відповідача -Васюк О.М.,
юрисконсульт, дов. від 05.08.05. №1183,

ВСТАНОВИВ:

Суть
спору: заявлена вимога про стягнення з відповідача моральної
шкоди у сумі 35000грн., спричиненої приниженням честі, гідності, престижу та
ділової репутації.

Відповідач відзивом від 19.02.07.
№6/376 проти позову заперечує з підстав відсутності доказів позовних вимог у
позивача.

Дослідивши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, судом встановлено.

Між сторонами у справі було укладено
договір НОМЕР_3 про надання послуг електрозв'язку, відповідно до якого позивач
надав відповідачу скорочений трьохзначний номер НОМЕР_4. Рішенням
господарського суду Луганської області від 22.06.06. по справі №13/13пд
вказаний договір було визнано недійсним , оскільки договір укладений
відповідачем (по даній справі) без відповідного дозволу. Питання щодо
реституції за договором суд не вирішував, через відсутність в матеріалах справи
№13/13пд даних щодо вартості одержаного кожною із сторін за договором. Рішення
суду по справі №13/13пд залишено без змін постановою Луганського апеляційного
господарського суду від 12.09.06. Касаційна скарга сторонами не надавалась.

Позивач звернувся з даним позовом до
суду з вимогою до відповідача про стягнення моральної шкоди у сумі 35000грн.,
оскільки позивач вважає, що відповідач ввів його в оману, уклавши договір
НОМЕР_3, який відповідач не мав права укладати, у результаті чого позивача було
позбавлено телефонного номеру «НОМЕР_4». Моральна шкода полягає, як впевнений
позивач, у приниженні честі, гідності, а також ділової репутації позивача,
позивач зазнав моральної шкоди у вигляді повного знищення престижу та ділової
репутації. В обґрунтуванні позовних вимог від 19.02.07. позивач вказує, що було
повністю зруйновано та знищено його бізнес вартістю 45000грн., він змушений був
розірвати договори на надання диспетчерських послуг і служба «Таксі на
замовлення НОМЕР_4»перестала існувати.

У судовому засіданні позивач
повідомив суд про досить зручне використання скороченого телефонного номеру
«НОМЕР_4»при наданні ним диспетчерських послуг перевізникам і послуг по
перевезенню («Таксі») і на використання іншого телефонного номеру позивач не
згоден, у зв'язку з чим сторони відповідного договору не укладали.

Відповідач проти позову заперечує та
вказує на відсутність доказів, викладених у позові обставин.

Встановивши фактичні обставини
справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази вимог і заперечень до
позову, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог і залишення
позову без задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно
до норми ст.55 Конституції України особа має право на звернення до суду у
зв'язку з порушенням її прав та охоронюваних законом інтересів.

Згідно
з нормою ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав. Дана норма права визначає загальне
правило про можливість відшкодування завданої моральної шкоди у будь-якому випадку
посягання на права учасника цивільного правовідношення, тобто, моральна шкода,
як правило, супроводжує будь-яке порушення цивільного права чи охоронюваного
законом інтересу.

Відповідно
до правил ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень до суті спору. Згідно
з вимогами ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства
повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами доказами. Так, позивач зобов'язаний був
довести суду: яке саме його цивільне право і якими протиправними діями
відповідача це право порушене, наявність причинного зв'язку між порушенням
права і діями та вину відповідача.

Позивач не визначив - а ні у позові,
а ні у додаткових обґрунтуваннях та поясненнях -яке його право і якими
протиправними діями відповідача порушене. Доказів порушення відповідачем
якого-небудь цивільного права позивача, у результаті чого було принижено честь,
гідність, а також ділова репутація,
позивач не надав. Доводи позову щодо повного зруйнування та знищення
бізнесу вартістю 45000грн., знищення служби «Таксі на замовлення
НОМЕР_4»(навіть факту існування такої служби) -позивачем не доведено, вказані в
обґрунтування позовних вимог обставини та доводи виявилися безпідставними та
надуманими.

Аналізуючи
правовідносини сторін по справі, які мають суттєве значення для визначення
даного спору, суд дійшов висновку, що відповідач не припустив порушення ніякого
цивільного права позивача, уклавши з ним договір НОМЕР_3 про надання послуг
електрозв'язку, відповідно до якого позивач надав відповідачу скорочений
трьохзначний номер НОМЕР_4. Рішенням
господарського суду Луганської області від 22.06.06. по справі №13/13пд
вказаний договір було визнано недійсним не з підстав правил ст.230 ЦК
України -правові наслідки вчинення правочину під впливом обману, а з підстав
вимог ч.1 ст. 227 Цивільного кодексу України -правові наслідки укладення
юридичною особою правочину, якого вона не мала права вчиняти. Вказаним
рішенням суду вина відповідача у знищенні бізнесу та приниженні ділової
репутації позивача не встановлена.

Крім
того, суд оцінив доводи позивача щодо відмови користуватися іншим номером
телефону ніж номер «НОМЕР_4»і дійшов висновку про відсутність необхідності (або
бажання) позивача продовжувати ведення своєї підприємницької діяльності в сфері
надання диспетчерських послуг та послуг по перевезенню («Таксі»), адже
позбавлення конкретного телефонного номеру (або його заміна) диспетчеру не впливає
на пред'явлення підприємцем вказаних послуг, не має ніякого відношення до
припинення його підприємницької діяльності і не принижає ділову репутацію
позивача.

За таких підстав, суд встановив
відсутність загальних підстав для покладення на відповідача деліктної
відповідальності, оскільки в діях відповідача по укладенню з позивачем договору
НОМЕР_3 про надання послуг електрозв'язку відсутній склад цивільного
правопорушення.

Таким чином, у позові про стягнення
моральної шкоди слід відмовити за безпідставністю позовних вимог і судові
витрати покласти на позивача у відповідності до вимог ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного, ст.55
Конституції України, ст.ст.11,23 ЦК України, керуючись
ст.ст.33,34,38,49,82,84,85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

1. В І Д М О В И Т И
У    П О З О В І .

2. С У Д О В І   В И
Т Р А Т И   П О К Л А С Т И   Н А
П О З И В А Ч А.

У судовому засіданні 19 лютого 2007
р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Рішення, оформлене
відповідно до ст. 84 ГПК України, підписане 26.02.07.

На підставі ч. 3 ст. 85 ГПК України дане рішення набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя
Р.М. Шеліхіна