ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2007 р.
№ 2-22/558-2006 (2-22/1899-04, 2-4/1899-04, 2-22/1985-05)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. –головуючого,

Самусенко С.С.,

Чабана В.В.,

розглянувши матеріали
касаційної скарги

ВАТ “Державний ощадний банк України”

на рішення
господарського суду Автономної республіки Крим від 26 січня 2006 року

та постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2006 року

у справі
№ 2-22/558-2006

господарського суду
Автономної республіки Крим

за позовом
ВАТ “Державний ощадний банк України”;
Державного акціонерного спеціалізованого імпортно-експортного банку України “Укрспецімпексбанк”

до
ВАТ “Феодосійська суднобудівна компанія “Море”

третя особа
Державна компанія по експорту і імпорту продукції
і послуг військового призначення “Укрспецекспорт”

про
стягнення 2 606 584 грн. 35 коп.

за  участю  представників
сторін

від   позивача  1  –
Будниченко О.В.,

від  позивача  2   –
від   відповідача   та   від
Левковський А.П., Волошина О.О.,
третьої особи  – не з`явилися

В С Т А Н О В И В:

ВАТ “Державний ощадний банк України” та Державний акціонерний спеціалізований імпортно-експортний банк України “Укрспецімпексбанк” звернулися до господарського суду  із позовом  до ВАТ  “Феодосійська суднобудівна компанія “Море” про стягнення 2 606 584 грн. 35 коп. з посиланням  на  не  виконання  зобов’язань  за кредитним договором №54-І.1 від 23.08.2000 у частині повернення кредиту та сплати процентів за використання отриманих кредитних ресурсів.

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим  (суддя Яковлєв С.В.)  від 26.01.2006 у справі № 2-22/558-2006 частково задоволено позовні вимоги Державного акціонерного спеціалізованого імпортно-експортного банку України “Укрспецімпексбанк” до ВАТ “Феодосійська суднобудівна компанія “Море” про стягнення 67 413 697 грн. 31 коп. за уточненими вимогами, стягнуто 1000 грн. 00 коп. основного боргу за кредитним договором № 54-1.1 від 23 серпня 2000 року, 42 077 955 грн. 40 коп. - відсотків за користування кредитом, 15 907 719 грн. 59 коп. збитків від інфляції, 5 748 008 грн. 52 коп. - 3% річних та судові витрати, позовні вимоги про стягнення пені в сумі 3 679 013 грн. 80 коп. залишено без розгляду, у задоволенні позову ВАТ “Державний ощадний банк України” про стягнення заборгованості з процентів в сумі 29 614 800 грн. 55 коп., 3% річних в сумі 1 845 390 грн. 17 коп., за індексом інфляції 6 392 536 грн. 53 коп. відмовлено.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.11.2006 апеляційні скарги ВАТ “Державний ощадний банк України” та ВАТ “Феодосійська суднобудівна компанія “Море” залишено без задоволення, рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.01.2006 у справі № 2-22/558-2006 - без змін, стягнуто за ст.83 ГПК України з Державного акціонерного спеціалізованого імпортно-експортного банку України “Укрспецімпексбанк” штраф в сумі 1 000 грн. та з ВАТ “Феодосійська суднобудівна компанія “Море” штраф в сумі 1 000 грн. в доход Державного бюджету України за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону.

У касаційній скарзі ВАТ “Державний ощадний банк України” просить скасувати рішення господарського суду Автономної республіки Крим від 26.01.2006 та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 27.11.2006 у справі № 2-22/558-2006, а справу передати на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Касаційні вимоги ґрунтуються на доводах про не врахування господарськими судами положень Генеральної угоди про здійснення консорціумного кредитування від 25.10.1999 між ВАТ “Державний ощадний банк України” та Державним акціонерним спеціалізованим імпортно-експортним банком України “Укрспецімпексбанк”, договору  кредитування  від 23.05.2000 №24-І.1, ст.ст. 540, 621 ЦК України, п.26 Положення “Про порядок здійснення консорціумного кредитування”, ст.ст. 43, 99, 101, 104 ГПК України.

Вищим  господарським  судом  України  ухвалою  від  12 березня 2007 року у справі № 2-22/558-2006 порушено касаційне провадження.

Відповідач та третя особа процесуальним правом участі їх повноважних представників в судовому засіданні касаційної інстанції не скористалися.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників позивачів, обговоривши доводи касаційної скарги, правильність застосування норм матеріального і процесуального права місцевим та апеляційним господарськими судами, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено наступні обставини у даній справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23 листопада 2002 року порушено провадження у справі № 34/616 за позовною заявою Державного акціонерного спеціалізованого імпортно-експортного банку України “Укрспецімпексбанк” та ВАТ “Державний ощадний банк України” до ВАТ “Феодосійська суднобудівна компанія “Море” про стягнення 2 606 584 грн. 35 коп.

Ухвалами господарського суду міста Києва 24 грудня 2002 року у справі №34/616 зупинено провадження до вирішення пов`язаної з нею справи №34/318, а 21 січня 2003 року - поновлено.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10 грудня 2003 року справу №34/616 за позовом Державного акціонерного спеціалізованого імпортно-експортного банку України “Укрспецімпексбанк” до ВАТ “Феодосійська суднобудівна компанія “Море” про стягнення 2 606 584 грн. 35 коп. передано за підсудністю до господарського суду Автономної Республіки Крим.

Ухвалою господарського  суду  Автономної  Республіки  Крим  від  19 грудня 2003 року  справі  №34/616  присвоєно  №2-4/1899-2004, залучено до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог Державну компанію по експорту і імпорту продукції і послуг військового призначення “Укрспецекспорт” та призначено справу до розгляду в порядку ст.ст. 64, 65 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 12 лютого 2004 року провадження у справі № 2-4/1899-2004 зупинено до розгляду Севастопольським апеляційним господарським судом апеляційної скарги ВАТ “Державний ощадний банк України” на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 16 грудня 2003 року у справі №2-10/14503-2003.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 29 березня 2004 року у справі № 2-10/14503-2003 рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 16 грудня 2003 року залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Автономної Республіки Крим від 17 травня 2004 року поновлено провадження у  даній справі № 2-22/1899-2004.

Доповнивши позовні вимоги заявою від 16 грудня 2005 року, ВАТ “Державний ощадний банк України” просило стягнути з ВАТ “Феодосійська суднобудівна компанія “Море” заборгованість по несплаченим відсоткам з врахуванням індексу інфляції та 3% річних в сумі 37 852 727 грн. 24 коп.

Доповнивши позовні вимоги заявою № 195 від 15.12.2005, Державний акціонерний спеціалізований імпортно-експортний банк України “Укрспецімпексбанк” просив стягнути з ВАТ “Феодосійська суднобудівна компанія "Море” 1 000 грн. основного боргу, 42 077 955 грн. 40 коп. - суму нарахованих відсотків за користування кредитом, 15 907 719 грн. 59 коп. - суму збитків від інфляції, 5 748 008 грн. 52 коп. - 3% річних з простроченої суми,

3 679 013 грн. 80 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту та відсотків, всього

67 413 697 грн. 31 коп.

Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно ст.193 ГК України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

За рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 26.01.2006 даній справі присвоєно №2-22/558-2006.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 25 жовтня 1999 року між Державним акціонерним спеціалізованим імпортно-експортним банком України “Укрспецімпексбанк” та ВАТ “Державний ощадний банк України” укладено Генеральну угоду про здійснення консорціумного кредитування (див. т.1 а.с.8-12).

23 серпня 2000 року між Державним акціонерним спеціалізованим імпортно-експортним банком України “Укрспецімпексбанк” та ВАТ “Феодосійська суднобудівна компанія “Море” укладено кредитний договір № 54-І.1.

Позовні вимоги Державного акціонерного спеціалізованого імпортно-експортного банку України “Укрспецімпексбанк” обґрунтовані невиконанням відповідачем умов вказаного кредитного договору.

ВАТ “Державний ощадний банк України” обгрунтовує свої позовні вимоги пунктом 1.3 Генеральної угоди від 25 жовтня 1999 року.

При цьому, суди визначили, що за п.1.3 Генеральної угоди Державний акціонерний спеціалізований імпортно-експортний банк України “Укрспецімпексбанк” є банком координатором та отримує від клієнтів-позичальників кошти на сплату основного боргу та відсотків, комісій, винагород, штрафів і розподіляє їх між банками-учасниками наступного робочого дня після їх надходження пропорційно їх ролі та частки участі, що передбачена даною угодою.

Суди встановили, що за пунктом 1.3 Кредитного договору № 54-І.1 від 23 серпня 2000 року Державний акціонерний спеціалізований імпортно-експортний банк України “Укрспецімпексбанк” отримує від ВАТ “Феодосійська суднобудівна компанія “Море” кошти на сплату основного боргу та відсотків, комісій, винагород, штрафів і розподіляє їх між банками-учасниками наступного робочого дня після їх надходження пропорційно їх ролі та частки участі.

Залишеним без змін апеляційною і касаційною інстанціями рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 16 грудня 2003 року у справі № 2-10/14503-2003 у позові ВАТ “Державний ощадний банк України” до ВАТ “Феодосійська суднобудівна компанія “Море” про стягнення відсотків за користування кредитом, пені за несвоєчасне повернення кредиту і користування ним, збитків від інфляції відмовлено з огляду на те що, виходячи з умов договору та додаткових угод до нього, порядок сплати боргу безпосередньо банку-учаснику не передбачено.

По справі № 2-10/14503-2003 у задоволенні зустрічного позову ВАТ “Феодосійська суднобудівна компанія “Море” про визнання недійсними додаткових угод № 2 від 07 лютого 2001 року, № 3 від 19 квітня 2001 року, № 4 від 23 серпня 2001 року та № 5 від 20 листопада 2001 року до кредитного договору №54-І.1 від 23 серпня 2000 року відмовлено.

Згідно ст.1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Встановлені попередніми судовими інстанціями обставини  у даній справі свідчать, що доводи касаційної скарги не спростовують правомірних висновків судів щодо передбаченого умовами договору та додаткових угод до нього порядку сплати боргу, відсотків за користування кредитом, пені за несвоєчасне повернення кредиту і користування ним, яким їх сплату безпосередньо банку-учаснику не передбачено.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відмова у задоволенні позовних вимог ВАТ “Державний ощадний банк України”, з чим останній в касаційній скарзі не погоджується, відповідає застосованим нормам матеріального права щодо порядку виконання зобов`язання та умовам кредитного договору і Генеральної угоди, в тому числі її п.1.3.

Вищий господарський суд України, приймаючи до уваги встановлені господарськими судами попередніх інстанцій обставини у даній справі, погоджується з мотивувальними висновками рішення місцевого та постанови апеляційного господарських судів, вважає оскаржувані рішення такими, що відповідають нормам матеріального та процесуального права і мають бути залишені без змін за п.1 ст.1119 ГПК України, а касаційна скарга –без задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу ВАТ “Державний ощадний банк України” залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Автономної республіки Крим від 26 січня 2006 року та постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 27 листопада 2006 року у справі № 2-22/558-2006 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                            В. Карабань

Судді:                                                                                С. Самусенко

В. Чабан