ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

23.04.2007 року                                                Справа № 12/645н-ад

Луганський апеляційний господарський суд колегією суддів у складі :

головуючого судді                     Іноземцевої Л.В.

суддів                               Журавльової Л.І.

Лазненко Л.Л.

Склад судової колегії змінено розпорядженням першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 13.04.2007

при секретарі

судового засідання                    Мартинцевій Н.М.

за участю представників сторін

від позивача          - Єрмоленко Є.В., дов. № 590/юр від 10.04.2007, представник по

довіреності; Нікішин Д.В., дов. № 2457 від 25.10.2006, провідний

юрисконсульт;

від  відповідача - Троян В.М., дов. №143/10-013 від 10.01.2007, головний

державний податковий інспектор юридичного відділу;

Ізваріна Н.М., дов. № 1375/10-013 від 01.02.2007, заступник

начальника відділу; Будкова С.О., дов. № 144/10-013 від

10.01.2007, старший державний податковий інспектор; Князєва

Я.Є., дов. № 1385/10-013 від 01.02.2007, головний державний

податковий інспектор

від 3-ї особи          - не прибув;

Відповідно до частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 16.04.2007 оголошено перерву до 23.04.2007

Розглянув

апеляційну скаргу                    Спеціалізованої державної податкової інспекції

по роботі з великими платниками податків

у м. Луганську

на постанову

господарського суду           Луганської області

від                                         29.01.2007

у справі                              № 12/645н-ад (головуючий суддя –Палей О.С.,

судді –Рябцева О.В., Ворожцов А.Г.)

за позовом                               Державного підприємства

Міністерства оборони України

„Луганський авіаційний ремонтний завод”,

м. Луганськ

до  відповідача                    Спеціалізованої державної податкової інспекції

по роботі з великими платниками податків

у м. Луганську

Суддя-доповідач Іноземцева Л.В.

третя особа, що не заявляє

самостійних вимог на

предмет спору                             Відкрите акціонерне товариство „Райффайзен

Банк Аваль” в особі Луганської обласної дирекції

про                                                    визнання нечинною та протиправною

податкової вимоги

Постановою господарського суду Луганської області від 29.01.2007 у справі № 12/645н-ад (Палей О.С. –головуючий суддя, Рябцева О.В., Ворожцов А.Г. –судді) частково задоволений позов Державного підприємства Міністерства  оборони України „Луганський авіаційний ремонтний завод”, м. Луганськ до Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську, за участю третьої особи ВАТ „Райффайзен банк Аваль” в особі Луганської обласної дирекції:

визнана нечинною перша податкова вимога від 11.09.2006 № 1/6, у задоволенні позовних вимог про зобов’язання відповідача погасити податковий вексель № 706 на суму 267084 грн. 40 коп. відмовлено.

Постанова суду в частині задоволення позовних вимог з посиланням на Закон України від 21.12.2000 № 2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов’язань  платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі по тексту –Закон 2181), пункт 11.5 статті 11 Закону України від 03.04.1997 № 168/97-ВР „Про податок на додану вартість” (далі по тексту –Закон про ПДВ), Порядок направлення органами державної податкової служби України податкових вимог платникам податків, затвердженого Наказом ДПА України від 03.07.2001 № 266, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 16.07.2001 за № 595/5786 (далі по тексту –Порядок направлення податкових вимог), Інструкцію про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затверджену наказом ДПА України від 18.07.2005 № 276  зареєстровано в Міністерстві юстиції України 02.08.2005 за № 843/11123 (далі по тексту –Інструкція про порядок ведення обліку платежів до бюджету) мотивована тим, що на дату видачі вимоги позивач не мав від’ємного сальдо розрахунків з бюджетом, заборгованість за векселем № 706 не набула статусу узгодженого податкового зобов'язання, і не підпадає під визначення безспірного податкового боргу, що є підставою для видачі податкової вимоги.

Місцевий господарський суд також вказав, що відповідач не з'ясував суму фактичних податкових зобов'язань платника податків, та заздалегідь обмежив позивача у реалізації права погасити суму за векселем у спосіб, передбачений абзацем 7 пункту 11.5 статті 11 Закону про ПДВ.

Відмовляючи у задоволенні вимог про зобов’язання відповідача погасити податковий вексель суд послався на те, що позивачем невірно обраний матеріально-правовий спосіб захисту порушеного права.

Платник податків самостійно реалізує своє право на погашення векселя шляхом заліку сум бюджетного відшкодування у спосіб, передбачений абзацем 7 пункту 11.5 статті 11 Закону про ПДВ.

Спеціалізована державна податкова інспекція по роботі з великими платниками податків у м. Луганську (СДПІ ВПП у м. Луганську) – відповідач у справі не погодилась з прийнятою постановою і подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову господарського суду в частині задоволення позовних вимог скасувати через порушення норм матеріального та процесуального права і постановити нову про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує наступне.

Висновок суду про те, що сума податкового зобов’язання за  податковим векселем є неузгодженою суперечить нормам чинного законодавства, що регулює порядок видачі податкових векселів при ввезенні товарів на митну територію України.

Відповідно до підпункту 7.3.6 пункту 7.3 статті 7 Закону про ПДВ датою виникнення податкових зобов’язань при імпорті є дата подання митної декларації із зазначенням у ній суми податку, що підлягає сплаті.

Згідно з пунктом 1.3 Порядку підготовки та направлення митними органами податкових повідомлень платникам податків, установлення й експлуатації дощок податкових повідомлень, затвердженого наказом Державної митної служби України від 11.05.2006 № 370, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.05.2006 за № 613/12487(далі по тексту - Порядок 370), розробленого відповідно до статей 2, 4, 6 Закону 2181 податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у митній декларації (розрахунку), вважається узгодженим з дня подання такої декларації (розрахунку).

У разі непогашення векселя, тобто несплати узгодженого податкового зобов'язання у встановлений термін, виникає податковий борг, первісним заходом щодо погашення якого є направлення першої податкової вимоги.

Отже, направлення позивачу першої податкової вимоги від 11.09.2006 № 1/6 було здійснено відповідно до вимог чинного законодавства.

В порушення статті 9 КАС України при обґрунтуванні рішення суд керувався лише Інструкцією про порядок обліку платежів до бюджету, яка є підзаконним нормативно-правовим актом, що встановлює порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів та не регулює питання щодо підстав та порядку направлення податкових вимог платникам податку. Наявність переплати в обліковій картці платника податків не може бути підставою для висновку, що позивач не мав заборгованості за податковим векселем, який не був своєчасно погашений.

Суд безпідставно не прийняв до уваги доводи відповідача, що достовірність нарахування суми податку на додану вартість, заявленої до відшкодування згідно з податковою декларацією за червень 2006 року у розмірі 154456 грн., на дату поставки векселя не була перевірена податковим органом, а тому не може вважатися підтвердженою податковим органом та зараховуватися в погашення податкового векселя. На дату поставки податкового векселя № 706 позивач не мав підтвердженої податковим органом суми бюджетного відшкодування.

Державне підприємство Міністерства оборони України „Луганський авіаційний ремонтний завод” (ДП „Луганський авіаційний ремонтний завод”) –позивач у справі вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими, просить постанову господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відкрите акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль” в особі Луганської обласної дирекції (ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” ) –3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, вважає доводи апеляційної скарги також необґрунтованими, просить постанову господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Апеляційну скаргу просить розглянути без участі його представника.

Заслухавши доповідь судді –доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши повноту з’ясування місцевим судом обставин справи, апеляційний господарський суд

В С Т А Н О В И В :

ДП „Луганський авіаційний ремонтний завод” –позивач у справі створено за рішенням органу управління майном - Міністерства оборони України на основі державної власності, діє як державне комерційне підприємство та входить до сфери управління Міністерства оборони України (а. с. 8 –11, т. 1).

Позивач перебуває на податковому обліку в СДПІ ВПП у м. Луганську, зареєстрований платником податку на додану вартість 08.09.2000, свідоцтво № 16032072 серія НВ № 152866.

Протягом серпня 2006року позивач здійснював імпорт товарів, сплату податку на додану  вартість за які було відстрочено шляхом оформлення податкових векселів, авальованих банком.

Зокрема, 11.08.2006 позивачем органу митного контролю був виданий простий вексель № 706 на 267084 грн. 40 коп. - суму податку на додану вартість зі строком погашення 09.09.2006, вексель підтверджено АППБ „Аваль”, правонаступником якого є ВАТ „Райффайзен Банк Аваль” шляхом авалю (а. с. 67 –69, т. 2).

Позивачем в податкових деклараціях з жовтня 2005 року по липень 2006 року декларувалось від’ємне значення податку і заявлялись до відшкодування суми податку на додану вартість в погашення податкових зобов’язань з ПДВ наступних податкових періодів, у тому числі:

- жовтень 2005 року – 116703 грн. 81 коп.;

-          листопад 2005 року –21983 грн. 00 коп.;

-          лютий 2006 року –39241 грн. 00 коп.;

-          березень 2006 року - 32676 грн. 00 коп.;

-          квітень 2006 року - 134177 грн. 00 коп.;

-          травень 2006 року –53745 грн. 00 коп.;

- червень 2006 року – 154456 грн. 00 коп.;

- липень 2006 року –67647 грн. 00 коп. (а. с. 97 - 103, т. 1, а. с. 108 –122, т. 2).

За даними особового рахунку позивача з податку на додану вартість обліковується переплата податку:

- станом на 09.08.2006 в сумі 552981 грн. 81 коп.;

- станом на 11.09.2006 в сумі 379484 грн. 36 коп. (а. с. 20, 24, т. 3).

За актом звернення розрахунків між позивачем та відповідачем станом на 01.09.2006 переплата податку на додану вартість позивача становить 620628 грн. 81 коп. (а. с. 115, т. 1).

06.09.2006 позивач подав заяву до СДПІ ВПП у м. Луганську про погашення податкових векселів № 705 на суму 241144 грн. 45 коп. з терміном погашення 07.09.2006 і № 706 на суму 267084 грн. 40 коп. з терміном погашення 09.09.2006 за рахунок сум бюджетного відшкодування ПДВ.

09.09.2006 СДПІ ВПП у м. Луганську надана відповідь листом № 4429/08-319 за змістом якої переплата ПДВ по обліковій картці позивача станом на 06.09.2006 становить 620628 грн. 81 коп., з якої підтвердженою згідно Методичних рекомендацій щодо порядку адміністрування видачі та погашення податкових векселів, доведених листом ДПА України від 22.12.2005 № 25595/7/16 –1517 вважається сума 413061 грн. 06 коп. Отже, дострокове погашається вексель 705 на суму 241144 грн. 45 коп., вексель № 706 на суму 267084 грн. 40 коп. погасити не можливо, у  зв’язку з відсутністю підтвердженої суми бюджетного відшкодування (а. с. 27, т. 1).

03.10.2006 позивачем одержана перша податкова вимога від 11.09.2006 № 1/6 СДПІ ВПП у м. Луганську, якою податковий орган повідомив позивача, що станом на 11.09.2006 сума податкового боргу підприємства за узгодженими податковими зобов’язаннями з ПДВ становить 267084 грн. 40 коп. і попередив, що з цієї дати всі активи підприємства перебувають у податковій заставі, а на суму податкового боргу нараховується пеня (а. с. 26, 139, т. 1).

09.10.2006 позивач подав позов  у господарський суд Луганської області до СДПІ ВПП у м. Луганську з вимогою:

- визначити нечинною податкову вимогу СДПІ ВПП у м.Луганську № 1/6 від 11.09.2006;

- зобов'язати СДПІ ВПП у м.Луганську погасити вексель № 706 на суму 267084 грн. 40 коп. (згідно заяв про зміну предмету позову від 13.11.2006 № 2562/юр, від 29.01.2007) (а. с. 131 –132, т. 1, а. с. 143, т. 2).

Постановою господарського суду від 29.01.2007 позовні вимоги задоволені частково з підстав викладених вище.

При з’ясуванні фактичних обставин справи апеляційною інстанцією досліджені:

-          податкові декларації позивача  за жовтень –листопад 2005 року, лютий - липень 2006 року;

-          дані особового рахунку позивача з ПДВ за період з жовтня 2005 року по жовтень 2006 року;

-          акт звірення розрахунків від 01.09.2006;

-          довідки СДПІ ВПП у м. Луганську про підтвердження заявлених позивачем сум бюджетного відшкодування:

№ 76/08-3/08215600 від 27.01.2006 за жовтень 2005 року в сумі 116703 грн. 81 коп.;

№ 76/08-3/08215600 від 27.01.2006 за листопад 2005 року в сумі 21983 грн. 00 коп.;

№ 300/08-3/08215600 від 28.04.2006 за лютий 2006 року в сумі 39241 грн. 00 коп.;

№ 333/08-3/08215600 від 19.05.2006 за березень 2006 року в сумі 32676 грн. 00 коп.;

№ 410/08-3/08215600 від 29.06.2006 за квітень 2006 року в сумі 134177 грн. 00 коп.;

№ 484/08-3/08215600 від 01.08.2006 за травень 2006 року в сумі 53745 грн. 00 коп.;

№ 532/08-3/08215600 від 31.08.2006 за червень 2006 року в сумі 154456 грн. 00 коп.;

№ 550/08-03/08215600 від 09.09.2006 за липень 2006 року в сумі 67647 грн. 00 коп.;

-  довідка від 17.08.2006 № 125 про камеральну перевірку податкової декларації за червень 2006 року;

-          податковий вексель № 706 на суму 267084 грн. 40 коп. терміном погашення 09.09.2006;

-          перша податкова вимога від 11.09.2006 № 1/6.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Доводи заявника апеляційної скарги про наявність у позивача податкового боргу з податку на додану вартість в сумі 267084 грн. 40 коп., що стало підставою  для винесення першої податкової вимоги, не відповідають фактичним  обставинам справи і не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Відповідно до підпункту 6.2.1 пункту 6.2 статті 6 Закону 2181 у разі коли платник податку не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання в установлені  строки, податковий орган  надсилає такому платнику податків податкові вимоги.

Згідно пунктів 3.1, 4.1 Порядку направлення податкових вимог податкові вимоги формуються виключно за узгодженими сумами податкових зобов’язань, не сплачених платником податків в установлені строки, в автоматичному режимі на підставі  облікових даних з карток особових рахунків платників податків, які  ведуться в органах  державної податкової служби згідно з  Інструкцією про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов’язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів, затвердженою Наказом ДПА України від 02.04.1999 № 174, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 13.05.1999 за № 304/3597.

Як свідчать фактичні обставини справи позивач в жовтні, листопаді 2005 року, січні – липні 2006 приймав рішення про зарахування належних йому сум бюджетного відшкодування ПДВ у зменшення податкових зобов’язань наступних податкових періодів, що відповідає підпункту 7.7.3 пункту 7.7 статті 7 Закону про ПДВ, а тому у податкового органу були відсутні підстави не враховувати дані податкових декларацій і суми переплат по особовому рахунку.

Згідно особового рахунку позивача станом на 09.08.2006 (дату поставки податкового векселя) по особовому рахунку позивача обліковувалась переплата в сумі 552981 грн. 81 коп., станом на 09.09.2006 (дату погашення податкового векселя) переплата в сумі 379484 грн. 36 коп., станом на 11.09.2006 (дату видачі податкової вимоги переплата в сумі 379484 грн. 36 коп.).

Враховуючи дані декларацій позивача попередніх періодів і вищенаведені норми чинного законодавства у позивача не  міг виникнути податковий борг з ПДВ в сумі 267084 грн. 40 коп. при  наявності переплати з цього податку в сумі 379484 грн. 36 коп.

Доводи податкового органу, про те, що позивач на дату поставки  податкового векселя митному органу не мав підтвердженої суми бюджетного відшкодування достатньої для погашення векселя, оскільки заявлена сума бюджетного відшкодування за червень 2006 року підтверджена інспекцією лише 31.08.2006 є безпідставними з огляду  на дату прийняття спірної податкової вимоги –11.09.2006. Спір виник  саме з приводу надіслання податкової вимоги, а на дату її прийняття податкового боргу у позивача не існувало. За даними декларації податковий орган повинен був зараховувати суми бюджетного відшкодування попередніх періодів у зменшення податкових зобов’язань наступних періодів.

Позивач не заявляв у податкових деклараціях про повернення належних йому сум бюджетного відшкодування на його рахунок в  установі банку і не подав відповідних заяв податковому органу, тому посилання відповідача на підпункти 7.7.4, 7.7.5 пункту 7.7 статті 7 Закону про ПДВ є необґрунтованим.

Висновок суду першої інстанції в мотивувальній частині постанови про те, що податкове зобов’язання за векселем є неузгодженим з огляду на підпункт 7.3.6 пункту 7.3 статті 7 Закону про ПДВ і пункт 1.3 Порядку є помилковим, про те це не призвело до прийняття неправильного рішення.

Місцевий суд врахувавши всі фактичні обставини справи в їх сукупності і на підставі норм чинного законодавства постановив вірне рішення про визнання  недійсною першої податкової вимоги від 11.09.2006 № 1/6.

Апеляційна інстанція також погоджується з рішенням суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов’язання відповідача погасити податковий вексель, оскільки платник податків самостійно реалізує своє право на погашення векселя шляхом заліку сум бюджетного відшкодування у спосіб, передбачений абзацем 7 пункту 11.5  статті 11 Закону про ПДВ.

Місцевий суд підставно вказав, що у разі виникнення спору, щодо наявності суми бюджетного відшкодування платник податків може звернутися до суду з позовом про її стягнення на підставі пункту 7.7 статті 7 Закону про ПДВ, а податковий орган, виявивши помилку у показниках податкової декларації –реалізувати своє право на донарахування податкового зобов”язання (зменшення податкового кредиту).

На підставі викладеного апеляційна скарга Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську не підлягає до задоволення, постанова господарського суду відповідає фактичним обставинам справи, нормам матеріального та процесуального права і скасуванню не підлягає.

Результати апеляційного провадження оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст. ст. 195, 196, п. 1 ч. 1 ст. 198, ст. 200, п. 1 ч. 1 ст. 205, ст. 206, ч. 5 ст. 254, п. 6 р. /ІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Луганський апеляційний  господарський суд

У Х В А Л И В :

1. Апеляційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції по роботі з великими платниками податків у м. Луганську на постанову господарського суду Луганської області від 29.01.2007 у справі  № 12/645н-ад залишити без задоволення.

2. Постанову  господарського суду Луганської області від 29.01.2007 у справі                № 12/645н-ад залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку у місячний строк до Вищого адміністративного суду України.

Повний текст ухвали складено 26.04.2007.

Головуючий суддя                              Л.В. Іноземцева

Судді                                                             Л.І. Журавльова

Суддя                                                                                           Л.Л. Лазненко