ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  37/169

17.04.07

За позовом    Приватне підприємство “Залізничник”

до                    Державного територіально-галузевого об’єднання  “Південно-Західна залізниця”

про                  стягнення 117401,78грн.

Суддя  Кондратова І.Д.

Представники сторін:

від позивача    Ричек В.В. –представник за довіреністю № 1 від 17.01.07р.

від відповідача  Єфремов В.В. –представник за довіреністю № 1099-1110 від 17.04.07р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного підприємства “Залізничник” до Державного територіально-галузевого об’єднання  “Південно-Західна залізниця”  про стягнення 117401,78 грн. (99963,24 грн. – основний борг, 7263,08 грн. –пені, 1278,73 грн. 3 % річних від простроченої суми, 8896,73 грн. - інфляційних витрат) заборгованості за договором № ПЗ/НХ-061599/НЮ від 04.09.2006 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.04.2007 року порушено провадження у справі № 37/169, розгляд справи було призначено на 17.04.2007 року о 12-00

У призначеному судовому засіданні 17.04.2007 року представник позивача підтримав свої позовні вимоги та просить суду позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача письмовий відзив на позовні вимоги не надав, проте в усній формі визнав позовні вимоги позивача в повному обсязі.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою представників сторін було оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2006 року між Приватним підприємством “Залізничник”  (Постачальник) та Державним територіально-галузевим об’єднанням  “Південно-Західна залізниця”  (Замовник), було укладено договір поставки № ПЗНХ –061599НЮ (Договір), відповідно до умов якого Постачальник зобов’язується поставити та передати у власність Замовнику продукцію (товар) відповідно до Специфікації (Додаток № 1), яка є невід’ємною частиною договору, а Замовник зобов’язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти та оплатити такий товар (п. 1. 1 Договору).

Відповідно до розділів 5 та 7 Договору, сторони погодили наступний порядок розрахунків : Постачальник на підставі заяви замовника зобо’язується поставити товар не пізніше 15 днів від дня погодження сторонами заявки, а Замовник здійснює оплату за кожну поставлену партію товару у безготівковій формі протягом 30 банківських днів з дня його отримання. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками Акту прийому-передачі товару.

На виконання умов Договору Постачальник на підставі заяви Замовника від 10.07.2006р., поставив наступний товар на загальну суму 99963,24 грн.:

- прокладки дизеля 38.90.716466, Д 27.45.02.23, у кількості 1041 шт. на  суму 15864,84 грн. з ПДВ, що підтверджується  накладною № 13 від 03.08.06р. та актом прийому-передачі товару від 03.08.2006 р.;

- прокладка 38.90.704185, ТЕ 302108, у кількості 52300 шт., на суму 84098,40 грн. з ПДВ, відповідно накладної № 13 від 03.08.06. р. та акту прийому-передачі товару від 03.08.06р.

Відповідач, порушивши умови Договору, не розрахувався за поставлений товар, що також підтверджується актом звірки розрахунків від 01.03.2007 р., відповідно до якого заборгованість відповідача становить 99963,24 грн.

Таким чином, на день подання позову, відповідач в порушення вимог договору за поставлений товар не розрахувався, в зв’язку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 99963,24 грн., що підтверджується вищезазначеними документами.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна  довести  ті  обставини,  на  які  вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З наданих Приватним підприємством “Залізничник”  доказів вбачається, що  позивач виконав в повному обсязі зобов’язання покладені на нього договором.

Відповідачем не надано жодних заперечень та доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві.

Як визначено частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 625 боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно з частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Оскільки відповідач борг за отриманий товар позивачу не сплатив у строк, встановлений договором, позов Приватного підприємства “Залізничник”  щодо стягнення суми основного боргу в розмірі 99963,24грн. з Державного територіально-галузевого об’єднання “Південно-Західна залізниця”  обґрунтований та підлягає задоволенню.

Крім того, позивач посилаючись на норми статті 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми в розмірі –1278,73 грн. та збитки від інфляції -  8896,73 грн.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Оскільки, матеріалами справи підтверджується прострочення відповідачем грошового зобов’язання, враховуючи норми статті 625 Цивільного кодексу  України, Господарський суд міста Києва приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 3% річних від простроченої суми в розмірі –1278,73 грн. та збитки від інфляції -  8896,73 грн.  (за обґрунтованим розрахунком позивача).

Крім того, позивач також просить суд стягнути з відповідача - на підставі п. 11.2 Договору та вимог  ст. ст. 232, 343 Господарського кодексу України, ст. 549, 551 Цивільного кодексу України пеню в розмірі 7263,08грн.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п. 11.2 Договору сторони погодили, що у разі порушення строків оплати Замовник сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, за кожен день прострочки, включаючи день оплати.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі –7263,08   грн., за обґрунтованим розрахунком позивача.

Відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, держмито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 520, 525, 526, 530, 546, 549, 551, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 192, 193 Господарського кодексу України ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва,–

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Приватного підприємства “Залізничник”    задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного територіально-галузевого об’єднання  “Південно-Західна залізниця” (01034, м. Київ, Шевченківський р-н вул. Лисенка, 6  ) на користь Приватного підприємства “Залізничник” (20300, м. Умань, вул. Піонтковського, 8 кв. 1, ) 99963 (дев’яносто дев’ять тисяч дев’ятсот шістдесят три) грн. 24 коп. –основний борг, 8896 (вісім тисяч вісімсот дев’яносто шість) грн. 73 коп. - інфляційних витрат, 1278 (одна тисяча двісті сімдесят вісім) грн. 73 коп. –3% річних від простроченої суми, 7263 (сім тисяч двісті шістдесят три) грн..08 коп. –пені, 1174 (одна тисяча сто сімдесят чотири) грн. 02  коп. - державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн.  00 коп. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення вступає в законну силу після десятиденного терміну з дня його прийняття, оформленого у відповідності до ст. 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                 І.Д. Кондратова

Дата підписання

рішення 03.05.2007 р.