ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"13" лютого 2007 р.                                                                   Справа № 441/12-06

Господарський суд Київської області у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у складі: головуючого по справі –судді Писаної Т.О., при секретарі Шелест В.О., підійшов до розгляду справи

за позовом
товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Укрпромцинк”, м. Біла Церква

до
Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції, м. Біла Церква

про
визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень

В засіданні приймали участь:

від позивача
Мартинко В.І. –довіреність б/н від 18.07.2006р.

від відповідача
Новогребельська І.М. –довіреність №826/10 від 15.01.2007р.

Обставини справи:

Господарським судом Київської області порушено провадження у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Науково-виробниче підприємство „Укрпромцинк” до Білоцерківської об’єднаної державної податкової інспекції про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що на момент виникнення у позивача з ТОВ „Стекс” та ТОВ „Борейс” договірних зобов’язань, останні були зареєстровані органами державної податкової служби у встановленому законодавством порядку як платники податку на додану вартість, а тому мали право складати податкові накладні.

Відповідач проти позову заперечував з підстав, викладених у письмових запереченнях №42478/10 від 12.12.2006р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін судом встановлене наступне.

На підставі направлень, виданих Білоцерківською ОДПІ в Київській області від 03.04.2006 року № 141 та від 07.04.2006 року № 144, згідно наказів начальника Білоцерківської ОДПІ від 03.04.2006 року №129, від 07.04.2006 року №135, було проведено позапланову документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства по податку на додану вартість ТОВ НВП "Укрпромцинк" за період з 01.01.2004 року по 29.02.2004 року.

За результатами перевірки було складено акт № 481/23-02/25295798/132 від 11.04.2006 року та вручено податкові повідомлення-рішення від 13.04.2006 року №/0/1008 про донарахування ПДВ в сумі 73507,00грн. та застосування фінансових санкцій по ПДВ в сумі 36754,00грн., №/0/1009 про зменшення від'ємного значення ЦДВ в сумі 92576,00грн.

Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ „Стекс” було укладено угоду №7 від 05.01.2004 року, того ж дня на ТОВ "НВП "Укрпромцинк" було одержано через директора підприємства Іванова М.М., згідно накладної №15 від 05.01.2005 року, білила цинкові марки БЦ-1 у кількості 58 (п'ятдесят вісім) тонн, на загальну суму 374 100,00 грн. у тому числі ПДВ на суму 62 350,00 грн.

ТОВ „Стекс”   був виданий рахунок на оплату №15 від 05.01.2004 р. з зазначенням банківських реквізитів ТОВ "Стекс" у АБ "Синтез" м. Київ. Також була видана податкова накладна №15 від 05.01.2004 року, оформлена відповідно до ЗУ "Про податок на додану вартість" та Наказу ДПАУ №165 від 30.05.97 р. "Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення", відповідно до зазначених документів, відповідач розрахувався за поставлений товар в повному обсязі.

Згідно поданої ТОВ "НВП "Укрпромцинк" декларації по ПДВ за січень 2004 року, вказана сума ПДВ - 62 350,00 грн. була включена до складу податкового кредиту за цей період.

Крім того,  відповідно до укладеної угоди №0202/1 між ТОВ "Борейс" та ТОВ "НВП "Укрпромцинк" від 02.02.2004 року, позивач одержав через працівника підприємства Герасименко С.В., згідно накладної №37 від 02.02.2005 року, білила цинкові марки БЦ-1 у кількості 80 (вісімдесят) тонн, на загальну суму 622 400,00 грн. у тому числі ПДВ на суму 103 733,33 грн.

На підставі податкової накладної №37 від 02.02.2004 року, позивач розрахувався з ТОВ „Бойрес” за поставлений товар.

Згідно поданої ТОВ "НВП "Укрпромцинк" декларації по ПДВ за лютий 2004 року, вказана сума ПДВ - 103 733,33 грн. була включена до складу податкового кредиту за цей період.

Тобто, зобов’язання  по зазначеному договору були виконані в повному обсязі.

Із матеріалів справи  вбачається, що ТОВ "Стекс" було зареєстровано Солом'янською РДА м. Києва 01.07.2003 року № 19746 та знято з обліку в ДШ у Солом'янському районі м. Києва з 28.02.2005 року. Останній звіт (податкова декларація з податку на додану вартість) ТОВ "Стекс" до ДПІ у Солом'янському районі м. Києва було подано за грудень 2003 року.

Рішенням Солом'янського районного суду 28.08.2004 року скасовано державну реєстрацію ТОВ "Стекс", визнано недійсними статут та установчий договір підприємства від 01.07.2003 року, та скасовано свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ "Стекс" № 36085186 від 01.10.2003 року від дати внесення до Реєстру платників податку на додану вартість.

Крім того, судом встановлено, що ТОВ "Борейс" було зареєстровано Печерським РДА м. Києва 12.06.2003 року, взято на облік ДШ у Печерському районі м. Києва 25.07.2003 року, видано свідоцтво платника податку на додану вартість № 37630964 від 01.08.2003 року. Останній звіт до ДШ у Печерському районі м. Києва поданий за 9 місяців 2003 року.

Рішенням Голосіївського району м. Києва № 2-3043/8 від 18.05.2004 року визнано недійсними установчі доку менти-підприємства з моменту реєстрації та свідоцтво платника податку на додану вартість ТОВ "Борейс" від дня внесення до Реєстру платників податку на додану вартість .

За таких обставин, відповідачем  на підставі порушення вимог п.п. 7.4.5. п. 7.4. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” винесені податкові повідомлення-рішення №/0/1008 та №/0/1009.

Разом з тим, судом встановлено, що на момент здійснення правовідносин між позивачем  ТОВ „Стекс” та ТОВ „Борейс” останні були належним чином  зареєстровані та перебували на податковому обліку.

Відповідно до ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 162 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти постанову про визнання нечинним рішення суб’єкта владних повноважень.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що оскільки відповідачем не надано доказів правомірності винесення оспорюваних  податкових повідомлень-рішень, позовні вимоги про визнання недійсним даних рішень суд визнав обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Відповідно до п. 1 ст. 98 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у постанові суду або ухвалою. Відповідно до п 3. Прикінцевих та перехідних положень КАС України до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору: судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому законодавством для державного мита. Розмір судового збору визначається відповідно до підпункту "б" пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито".

Керуючись ст.2, 7, 17, 158, 161, 162, 163 та п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд Київської області, -

постановив:

1.  Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконними та скасувати податкові повідомлення-рішення №/0/1008 від 13.04.2006р., №/0/1009 від 13.04.2006р., №/1/1220 від 06.05.2006р., №/1/1221 від 06.05.2006р., №/2/1916 від 24.07.2006р., №/2/30 від 24.07.2006р.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь  товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство „Укрпромцинк” (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. П. Запорожця, 359, ) 3,40грн. судового збору.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                 Писана Т.О.