ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007 р.
№ 40/118-06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т.Б. Дроботової –головуючого,
Н.О. Волковицької,
Л.І. Рогач

за участю представників:

позивача
не з’явились (про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином)

відповідача

прокурора
Колесников С.С., директор

не з’явились (про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином)

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Приватної багатогалузевої фірми "Душевний настрій"

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 15.03.2007 року

у справі
№ 40/118-06 господарського суду Харківської області

за позовом
Прокурора міста Харкова в інтересах держави  в особі управління комунального майна та  приватизації Харківської міської ради

до
Приватної багатогалузевої фірми "Душевний настрій"

про
розірвання договору оренди, виселення та  стягнення 2937,95грн.

ВСТАНОВИВ:

Прокуратура міста Харкова звернулася до господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави  в особі управління комунального майна та  приватизації Харківської міської ради до Приватної багатогалузевої фірми "Душевний настрій" про розірвання договору оренди, виселення та  стягнення 2937,95грн. заборгованості з орендної плати (в тому числі 127,18грн. пені), посилаючись на порушення  відповідачем зобов’язань, що виникли на підставі договору оренди комунального майна міської територіальної громади, що впливає на надходження коштів до бюджету, статтю 121 Конституції України, статтю 36-1 Закону України "Про прокуратуру".

04.10.06р. позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, згідно яких просить суд виселити відповідача з займаного приміщення по вул. 23 Серпня,8 літ. "Ап" загальною площею 107,1кв.м. та передати ці приміщення управлінню комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна, в решті позовні вимоги залишити без змін; посилається на порушення орендарем зобов'язань щодо терміну та розміру сплати орендної плати, в зв'язку з чим він втратив право на продовження договору оренди після закінчення строку його дії.

Відповідач заперечив проти позову, посилаючись на відсутність його вини у виникненні заборгованості.

26.11.2006року відповідач звернувся до управління комунального майна та  приватизації Харківської міської ради зі зустрічним позовом, який повернуто листом від 08.11.2006р. (т.1, а.с.149) з мотивів порушення частини 2 статті 60 Господарського кодексу України, так як подання зустрічного позову проводиться за загальними правилами подання позову.

Додатковою ухвалою господарського суду Харківської області  від 28.08.2006р. внесено уточнення до ухвали суду від 04.07.2006р. положенням наступного змісту "відхилити зауваження відповідача на протокол від 13.06.2006р".

Рішенням господарського суду Харківської області від 27.10.2006р. (судді: Хотенець П.В. головуючий, Білоусова Я.О., Дюкарева С.В.) позов задоволено частково; відповідача виселено із нежитлових приміщень загальною площею 107,1кв.м., які розташовані за адресою м. Харків, вул. 23 Серпня, 8, літ. "Ап", та передано ці приміщення управлінню комунального майна та приватизації Харківської міської ради; з відповідача стягнуто на користь державного бюджету 85грн. державного мита та на користь Державного підприємства "Судовий інформаційний центр" 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; у решті заявлених вимог відмовлено.

Рішення вмотивовано встановленими обставинами справи щодо укладення позивачем та відповідачем строком на один рік договору оренди № 1487 від 10.10.1008р., за яким відповідачу було передано нежитлове приміщення загальною площею 107,1кв.м., розташоване за адресою м. Харків, вул. 23 Серпня, 8, літ. "Ап", в подальшому пролонгованим до 10.10.2004р., порушенням відповідачем зобов'язань за цим договором (не сплачувалась орендна плата у встановленому порядку та розмірі), припиненням дії договору з 10.10.2004р., а також частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", які зобов'язують орендаря повернути орендоване майно у разі припинення договору оренди.

Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, суд вказав, що за припинення дії договору з 10.10.2006р. відсутні правові  підстави для його розірвання у судовому порядку та для нарахування орендної плати за період після припинення дії договору

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 15.03.2007р. (судді: Слюсарева Л.В., –головуючий, Білоконь Н.Д., Лакіза В.В.)  рішення місцевого господарського суду та додаткову ухвалу суду від 28.08.2006р. залишено без змін.

Постанову апеляційної інстанції вмотивовано обґрунтованістю оскаржуваних рішення та ухвали, прийняттям їх відповідно до норм матеріального та процесуального права, при всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності. Відхиляючи доводи апеляційної скарги, апеляційний суд зазначив, що в ході судового засідання від 11.12.2006р. відповідач визнав допущені ним порушення договірних зобов'язань за договором оренди, пославшись на поважність причин, з яких їх було допущено; невчасна та неповна сплата орендних платежів підтверджується також матеріалами справи. Також апеляційний суд вказав, що відповідач не надав позивачу відомостей про свою нову адресу, в зв'язку з чим повідомлення про відмову у пролонгації договору було направлено на адресу, обумовлену в договорі.

За висновком суду, зауваження, внесені відповідачем на протокол від 13.06.2006р., не є такими, що мають міститись у протоколі судового засідання за приписами статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України та правомірно відхилені додатковою ухвалою від 28.08.2006р.

Не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, та рішенням місцевого суду, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову (касаційні вимоги уточнено в судовому засіданні), мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: порушено строки прийняття ухвали на зауваження на протокол судового засідання від 13.06.2006р., не прийнято процесуальний документ за наслідками розгляду зустрічної позовної заяви, що була належним чином подана до судової канцелярії, не розглянуто вимогу апеляційної скарги щодо скасування додаткової ухвали від 28.08.2006р., в порушення приписів статті 43 Господарського процесуального кодексу України не надано оцінки обставинам справи, що, на думку відповідача, мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Позивач письмового відзиву на касаційну скаргу не надав; не скористався правом на участь представника у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та пояснення представника відповідача, присутнього в судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судових рішеннях, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1117  Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі фактичних встановлених обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За приписами частини 1 статті 111-10 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до статті 60 Господарського процесуального  кодексу України відповідач має право до прийняття рішення зі спору подати до відповідача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним та подаватись з додержанням загальних правил подання позовів.

Господарський процесуальний кодексу України передбачає, що за наслідками надходження позовної заяви суддя виносить процесуальний документ в порядку, визначеному статтями 61-63 Господарського процесуального кодексу України. Таким процесуальним документом є ухвала суду, яка, у випадках, встановлених чинним законодавством, може бути оскаржена, чим сторона в процесі реалізує своє право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, що є одним з конституційних принципів відправлення судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач звернувся до прийняття рішення зі спору з зустрічною позовною заявою (т.2, а.с.24-25), про надходження якої є відмітка судової канцелярії. Натомість судом не прийнято процесуального документу, передбаченого Господарським процесуальним кодексом України, за наслідками розгляду зустрічної позовної заяви.

Таким чином, заявлена відповідачем зустрічна позовна вимога залишилась не розглянутою судом у встановленому законодавством порядку.

Апеляційний господарський суд всупереч приписам статті 105 Господарського процесуального кодексу України не вказав у постанові доводів, за якими відхилено   наведені у апеляційній скарзі докази скаржника щодо неприйняття до розгляду зустрічної позовної заяви, не перевірив, чи впливає вказана обставина на повноту та законність оскаржуваного рішення.

Таким чином, перевіривши у відповідності до частини 2 статті 111 5  Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного господарського суду та рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що господарськими судами в порядку статей 43, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України не було всебічно, повно та об’єктивно розглянуто в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності.

Як наслідок, прийняті судами постанова та рішення не відповідають вимогам статей 84 та 105 Господарського процесуального кодексу України та Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 29.12.76 р. "Про судове рішення" зі змінами та доповненнями.

Водночас доводи касаційної скарги щодо відмови суду апеляційної інстанції розглядати апеляційну скаргу відповідача в частині оскарження додаткової ухвали від 28.08.2006р. суперечать змісту постанови апеляційної інстанції, резолютивна частина якої містить висновок за наслідками розгляду вказаної вимоги; доводів про суперечність висновків судів першої та апеляційної інстанції в цій частині приписам чинного законодавства касаційна скарга не містить.

З огляду на межі повноважень касаційної інстанції, визначені статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України, рішення господарського суду підлягає скасуванню повністю, а постанова апеляційної інстанції в частині залишення без змін рішення місцевого господарського суду, а справа -  направленню на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи, господарському суду слід врахувати вищенаведене, та вирішити спір у відповідності до вимог чинного законодавства.

Водночас касаційні вимоги щодо скасування постанови апеляційної інстанції в частині залишення без змін додаткової ухвали від 28.08.2006р. задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 43, 1117, пунктами 1 та 3 частини 1 статті 1119, статтями 11110, 11111, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу  Приватної багатогалузевої фірми "Душевний настрій" задовольнити частково.

Скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.03.2007 року у справі № 40/118-06 господарського суду Харківської області в частині залишення без змін рішення господарського суду Харківської області від 27.10.2006р. та рішення господарського суду Харківської області від 27.10.2006р. скасувати.

Справу в цій частині направити на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

В решті постанову Харківського апеляційного господарського суду від 15.03.2007 року залишити без змін.

Головуючий                                                                                  Т. Дроботова

Судді:                                                                                             Н. Волковицька

Л. Рогач