ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"19" березня 2007 р.

14:30

Справа №  6/11/07

м. Миколаїв

за позовом

Прокурора м.Миколаєва в інтересах
Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва

Заінтересована особа

Суб'єкт підприємницької
діяльності -фізична особа ОСОБА_1

до
відповідача

Миколаївська
міська рада

про

Визнання нечинними рішень.

Суддя                                                                                                       Ткаченко
О.В.

Секретар
Шевченко
Л.В.

Представники:

Прокурор

Давиденко А.В.

Від позивача

Вєтров В.Є., Маміна Г.В.

Заінтересована
особа

ОСОБА_1

Від відповідача

Слободяник О.А., Нікітенко Л.М.,
Гетьманцев В.І.

Суть спору:  14.07.2006р Миколаївською міською радою
прийнято рішення №3/5 “Про внесення змін та доповнень до рішення міської ради
від 21.11.2002р. №7/3 “Про затвердження Положень про місцеві податки і збори”.

18.08.2006р.  прийнято рішення №4/14 “Про внесення змін та
доповнень до рішення міської ради від 13.03.2003р. №12/43 “Про затвердження
ставок єдиного податку для суб'єктів підприємницької діяльності -фізичних осіб
на території м.Миколаєва”.

Перед прийняттям рішень міською
радою 17.06.2006р. і 06.07.2006р. в газеті “Вечерний Николаев” №70 і №78 були
надруковані оголошення про розміщення проектів рішень на Інтернет-порталі
ради(http://gorsovet/mk.ua) та наданий номер телефону для отримання додаткової
інформації.

Прокурор м.Миколаєва звернувся з
позовом(з урахуванням уточнень) в інтересах в інтересах Державного комітету
України з питань регуляторної політики та підприємництва про визнання нечинними
рішень, посилаючись разом з Державним комітетом на те, що рішення є
регуляторними актами і відповідачем не додержано порядок їх прийняття,
передбачений Законом України від 11.09.2003
№1160-IV “Про засади державної регуляторної політики у сфері
господарської діяльності”, а саме - проекти рішень не були оприлюднені і був
відсутній аналіз їх регуляторного впливу.

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1, яка вступила у справу на підставі ст.171 КАС України,
підтримали вимоги прокурора і комітета.

Відповідач позов не визнав,
посилаючись на те, що рішення не є регуляторними актами. Незважаючи на це,
аналізи регуляторного впливу були надані постійним комісіям ради; опублікування
проектів в Інтернеті допускається Законом
№ 1160-IV. Крім того, пропущено 15 -денний строк для звернення до
суду, передбачений Законом “Про прокуратуру”.

Господарський суд, розглянувши
матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до статті 1  Закону України від 11.09.2003  №1160-IV “Про засади державної регуляторної
політики у сфері господарської діяльності” регуляторний акт - це   прийнятий уповноваженим регуляторним органом
нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове
регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між
регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами
господарювання.

Правові основи господарської діяльності
(господарювання) відповідно   до
Конституції України встановлює Господарський кодекс України(Преамбула Кодексу).

Статтею 17 Глави 2 Кодексу(якою
визначені форми участі держави і органів місцевого самоврядування у сфері
господарювання) зазначені основні засади, за якими регулюється оподаткування
суб'єктів господарювання

Отже питання оподаткування, згідно
з ГК України, відносяться до сфери господарських відносин.

Таким чином. рішення органів
місцевого самоврядування, прийнятих в межах їх компетенції щодо податків і
зборів, спрямовані на правове регулювання господарських відносин, і відповідно,
є регуляторними актами.

Відповідно до вимог ст.36 Закону
України від 11.09.2003  №1160-IV “Про
засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності”  регуляторний акт не може бути прийнятий
органом місцевого самоврядування без попереднього оприлюднення проекту
регуляторного акта та аналізу його регуляторного впливу.

Порядок оприлюднення визначено
статтею 13 Закону, згідно з якою повідомлення про оприлюднення проекту
регуляторного акта з метою одержання зауважень і пропозицій, проект
регуляторного акта та  відповідний аналіз
регуляторного впливу оприлюднюються шляхом опублікування в друкованих засобах
масової інформації розробника цього проекту, а у разі їх відсутності - у
друкованих засобах масової інформації, визначених розробником цього проекту,
та/або шляхом розміщення на офіційній сторінці розробника проекту регуляторного
акта в мережі Інтернет.

Друкованим засобом масової
інформації Миколаївської міської ради є газета “Вечерний Николаев”.

Проект регуляторного акта та  відповідний аналіз регуляторного впливу в
даній газеті опубліковано не було, що свідчить про порушення вимог Закону
України від 11.09.2003  №1160-IV і
обмеження права заінтересованих осіб на подання зауважень і пропозицій щодо
проектів.

В газеті “Вечерний Николаев” було
опубліковано лише повідомлення про наявність на Інтернет -порталі проектів
рішень, яке також не відповідає вимогам, що пред'являються до таких повідомлень
ст.9 Закону. В повідомленні  відсутні
стислий виклад змісту проекту; інформація про строк, протягом якого приймаються
зауваження та пропозиції від фізичних та юридичних осіб, їх об'єднань;
інформація про спосіб надання фізичними та юридичними особами, їх об'єднаннями зауважень
та пропозицій.

Доводи відповідача про можливість
оприлюднення проекту регуляторного акта та
відповідний аналізу регуляторного впливу в мережі Інтернет судом
відхиляються, оскільки ст.13 Закону така можливість передбачена лише в разі
відсутності розробника проекту друкованого засобу масової інформації.

Не приймаються до уваги судом також
заперечення щодо пропуску строку звернення прокурора до суду, оскільки прокурор
звернувся не з заявою у зв'язку з відхиленням протесту, а з адміністративним
позовом, для звернення з яким передбачено річний строк(ст.99 КАС України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.
94,161-163 КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О
В И В  :

Позовні
вимоги задовольнити.

Визнати нечинним рішення
Миколаївської міської ради №3/5 від 14.07.2006р. “Про внесення змін та
доповнень до рішення міської ради від 21.11.2002р. №7/3 “Про затвердження
Положень про місцеві податки і збори”.

Визнати нечинним рішення
Миколаївської міської ради №4/14 від 18.08.2006р.  “Про внесення змін та доповнень до рішення
міської ради від 13.03.2003р. №12/43 “Про затвердження ставок єдиного податку
для суб'єктів підприємницької діяльності -фізичних осіб на території
м.Миколаєва”.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом,
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне
оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо
було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була
подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої
інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У
разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає
законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд  першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява
про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення
строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд
апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для
поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя