ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"10" травня 2007 р.                                                  Справа № 17/146

м. Чернігів                                                                                               «10 »травня 2007 року

Суддя Кушнір І.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю:

Секретаря судового засідання: Чепурна О.В.

Представників позивача: Голуб Г.М. –гол. спеціаліст-юрисконсульт, довіреність №943/06-15 від 25.04.2007р.

Представників відповідача:  не з’явився.

матеріали справи №17/146

За ПОЗОВОМ: Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі

16000, Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Б.Майстренка, 6

До ВІДПОВІДАЧА: Відкритого акціонерного товариства „Новгород-Сіверський райагротехсервіс”

16000, Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Шевченка, 23

Про стягнення  48056,54 грн.

СУТЬ СПОРУ:

Управлінням Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі заявлено позов до ВАТ „Новгород-Сіверський райагротехсервіс” про стягнення 15759,89 грн. штрафних санкцій та 32296,65 грн. пені на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач надіслав заперечення на позовну заяву, в якому зазначив, що 30.03.07р. платіжним дорученням №31 Позивачу було перераховано кошти в сумі 2000 грн., а тому просить розмір позовних вимог зменшити на дану суму. Крім того, заявив клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Заслухавши представника Позивача,  дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ :

Згідно ст.1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.03р. №1058-ІV (далі Закон №1058) страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно із законодавством, що діяло раніше; кошти, сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.15 Закону №1058 платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону. Страхувальники набувають статусу платників страхових внесків із дня їх реєстрації у територіальному органі Пенсійного фонду, а особи, визначені частиною першою статті 12 цього Закону, - з дня набрання чинності договором про їх добровільну участь.

Згідно п.1 ч.1 ст.14 Закону №1058

Страхувальниками відповідно до цього Закону є роботодавці –підприємства, установи і організації, створені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, об'єднання громадян, профспілки, політичні партії (у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ, організацій, об'єднань громадян, профспілок, політичних партій, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами), фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент), які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, або за договорами цивільно-правового характеру, - для осіб, зазначених у пунктах 1, 10, 15 статті 11 цього Закону.

Відповідач зареєстрований в якості платника страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за  №13.04.0034 з 30.01.1991р.

Згідно п.6 ч.2 ст.17 Закону №1058 страхувальник зобов'язаний:

“6) нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.”

Даний обов’язок Відповідачем не виконано і за несвоєчасну сплату страхових внесків рішеннями №146 від 19.06.2006р., №178 від 08.08.2006р. та №274 від 19.12.2006р. до відповідача були застосовані фінансові санкції на загальну суму 48544,46 грн. Вказані рішення були направлені рекомендованими листами та отримані представником Відповідача 23.06.06р., 14.08.06р. та 25.12.06р. відповідно, про що свідчать поштові повідомлення в матеріалах справи. Заборгованість була сплачена частково у розмірі 487,92 грн. Залишок на момент подання позову по сплаті штрафних санкцій становить 15759,89 грн. та 32296,65 грн. пені.

Відповідно до п.3 ст.106 Закону №1058 територіальні органи Пенсійного фонду є органами стягнення по збору на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Згідно п.2 ст.106 Закону №1058 суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно ч.1-3 п.3 ст.106 Закону №1058 територіальні органи Пенсійного фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Протягом десяти робочих днів із дня одержання вимоги про сплату недоїмки страхувальник зобов'язаний сплатити суми  недоїмки та суми фінансових санкцій.

На підставі викладеного, 12.03.07р. Відповідачу було надіслано рекомендованим листом (повідомлення про вручення №1910) вимогу №Ю-01 від 06.03.07р. про сплату 84484,03 грн., яка отримана Відповідачем 13.03.07р.

Згідно ч.8 п.3 ст.106 Закону №1058 у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеної до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, а також у разі якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після отримання узгодженої вимоги, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає  вимогу про  сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до господарського суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Доказів оскарження вищенаведеної вимоги Відповідач не надав, а отже визначена в ній сума є узгодженою.

Оскільки Відповідач добровільно визначену вимогою суму протягом десяти робочих днів не сплатив, Позивач звернувся з позовною заявою про стягнення з Відповідача 48056,54 грн. боргу зі сплати штрафних санкцій та пені.

Стосовно заперечення Відповідача на позовну заяву, що 30.03.07р. платіжним дорученням №31 Позивачу було перераховано кошти в сумі 2000 грн. Позивачем надане письмове пояснення від 03.05.07р., в якому зазначено наступне.

30.03.07р. платіжним дорученням №31 Відповідач дійсно сплатив кошти в сумі 2000 грн.

Разом з тим, станом на 01.03.07р. борг Відповідача складав 84484,03 грн., що підтверджується вищевказаною вимогою від 06.03.07р. Частина даного боргу вже була заявлена до суду, про що була винесена постанова господарського суду Чернігівської області від 23.05.06р. по справі №18/108.

Згідно ч.5 ст.106 Закону №1058.

«За  рахунок  сум,  що надходять від страхувальника або від державної виконавчої служби в рахунок сплати недоїмки, погашаються суми  недоїмки,  пені  та фінансових санкцій у порядку календарної черговості  їх  виникнення.  У  разі,   коли   страхувальник   має несплачену  недоїмку,  пеню та фінансові санкції і здійснює сплату поточних сум страхових внесків,  ці суми зараховуються  в  рахунок сплати недоїмки, пені та фінансових санкцій.»

Таким чином, сума боргу в розмірі 2000 грн. зарахована на погашення вищевказаної недоїмки зі сплати страхових внесків.

В свою чергу, сума боргу, заявлена в даній позовній заяві, стосується штрафних санкцій та пені, які виникли після часткової сплати боргу відповідно до постанови господарського суду Чернігівської області від 23.05.06р. по справі №18/108.

Доказів, що спростовують дане пояснення Відповідач не надав, а тому його заперечення про зменшення суми боргу на 2000 грн. не приймаються судом.

Згідно листа Державної виконавчої служби у Новгород-Сіверському районі №3354 від 25.04.07р., вимог про сплату боргу стосовно Відповідача на виконанні немає.

За викладених обставин позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України:

“У справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, а  відповідачем  -  фізична  чи  юридична  особа,  судові витрати, здійснені позивачем, з відповідача не стягуються.”

Покладення на Відповідача держмита у справах, в яких позивачем є суб'єкт владних повноважень, даною статтею взагалі не передбачено.

На підставі викладеного, суд не знаходить підстав для покладення на Відповідача обов’язку сплачувати держмито за розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст.1, 14, 15, 17, 106 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, ст.ст.94, 158-163, п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Новгород-Сіверський райагротехсервіс” (16000, Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Шевченка, 23, , р/р260031395 в Н-Сіверському відділенні ЧОД АППБ „Аваль”, МФО 353348) на користь Управління Пенсійного фонду України в Новгород-Сіверському районі (16000, Чернігівська область, м. Новгород-Сіверський, вул. Б.Майстренка, 6, р/р303 в Новгород-Сіверському відділенні Ощадбанку №3048, МФО 343143, код 14254052) 15759 грн. 89 коп. штрафних санкцій та 32296 грн. 65 коп. пені на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

Виконавчий лист видати після набрання постановою законної сили в разі надходження заяви особи, на користь якої ухвалено судове рішення.

4. Дана Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду в наступному порядку. Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі. Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

5. Дана Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано  заяву  про  апеляційне  оскарження,  але апеляційна  скарга  не  була  подана  у  строк,  встановлений  цим Кодексом,  постанова або  ухвала  суду  першої  інстанції  набирає законної сили після закінчення цього строку. У  разі  подання  апеляційної скарги судове рішення,  якщо його  не  скасовано,  набирає  законної  сили   після   закінчення апеляційного розгляду справи.

6. Дана Постанова після набрання законної сили,  є обов'язковою для осіб,  які беруть  участь  у  справі,  для  їхніх правонаступників,  а також для всіх органів,  підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Обставини,  які  були  встановлені постановою,  що набрала законної  сили,  в  одній  адміністративній   справі не можуть оспорюватися в іншій судовій справі за участю тих самих сторін.

Суддя                                                                                                     І.В. Кушнір