ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2007 р.
№ 42/371

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І. (головуючий),

Харченка В.М.,

Гончарука П.А.

розглянувши  у відкритому
судовому засіданні у м. Києві

за участю представника позивача:

Подпалова М.Г. та представника відповідача –Фалька Г.Л.

касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Торас"

на постанову
від 18.10.2006

Київського апеляційного
господарського суду

у справі
№ 42/371

господарського суду
міста Києва

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Торас"

до
Відкритого акціонерного товариства "Київенергобуд"

про
визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

У червні 2006 року товариство з обмеженою відповідальністю "Торас" звернулося з позовом до відкритого акціонерного товариства "Київенергобуд" про визнання права власності на відповідне майно, яке було передано позивачу у лізинг відповідно до договору лізингу від 25.11.1997.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.08.2006 у справі № 42/371 позов задоволено частково. Визнано за ТзОВ "Торас" право власності на майно, за винятком того, яке вибуло з володіння позивача після 1 січня 2001 року.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.10.2006, за тією ж справою, вищезазначене судове рішення скасовано в частині задоволених позовних вимог та прийнято в цій частині нове рішення, яким в позові відмовлено. В решті рішення господарського суду залишено без змін.

У касаційній скарзі позивач просить скасувати постанову апеляційного суду від 18.10.2006, рішення суду першої інстанції від 08.08.2006, а справу направити на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. Скарга мотивована тим, що постанова апеляційного суду прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст. 35 ГПК України.

Відзиву на касаційну скаргу відповідач до Вищого господарського суду України не надіслав.

Заслухавши доповідача, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування апеляційним господарським судом норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

До такого висновку суд дійшов на підставі наступного.

Як встановлено апеляційним судом, 25.11.1997 між відповідачем та ЗАТ "Торас", правонаступником якого є позивач, був укладений договір лізингу, згідно умов якого відповідач передав позивачу у лізинг об`єкт лізингу (рухоме та нерухоме майно відповідно до додатку № 1 до договору лізингу) терміном на п`ять років. Умовами цього ж договору було передбачено, що позивач після підписання акту приймання-передачі набуває права використовувати об`єкт лізингу згідно з призначенням на весь час дії договору, але протягом строку дії договору об`єкт лізингу є власністю відповідача до відчуження даного об`єкту на користь позивача у встановленому законодавством порядку.

Крім того, умовами вищезазначеного договору лізингу було передбачено, що після закінчення строку дії договору лізингу, при умові виконання умов договору, об`єкт лізингу переходить у власність позивача, або може бути викупленим по залишковій вартості, що складатиметься на момент закінчення строку договору. При цьому, плата за користування об`єктом лізингу здійснюється у вигляді регулярних, постійних платежів у відповідності з графіком платежів протягом всього строку дії договору. Товариство "Торас" набуває право власності на об`єкт лізингу після сплати його остаточної вартості на момент спливу строку дії цього договору. Строк дії договору в редакції додаткової угоди до нього від 30.10.1998 встановлений з моменту його підписання та до 31.12.2001.

Апеляційним судом також було встановлено, що рішенням господарського суду міста Києва від 08.06.2006 у справі № 17/141 за позовом ВАТ "Київенергобуд" до ТзОВ "Торас" про витребування майна, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.07.2002 та постановою Вищого господарського суду України від 28.09.2006, позов було задоволено в повному обсязі, витребувано з незаконного володіння товариства "Торас" та передано ВАТ "Київенергобуд" майно, яке є предметом договору лізингу від 25.11.1997. При цьому, зазначеними судовими рішеннями встановлено, що в порушення умов договору лізингу додаток до договору, яким мав визначатися графік платежів сторонами не складався, платежі за об`єкт лізингу товариством "Торас" не вносились, умовами договору однозначно не були узгоджені умови переходу права власності на об`єкт лізингу після закінчення строку дії договору, тоді як відповідно до протоколу виконання зобов`язань по договору лізингу від 25.11.1997 передача права власності на майно повинна бути оформлена актом  прийому-передачі, який ТзОВ "Торас" суду не надало, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що право власності на об`єкт лізингу до відповідача не перейшло.

Вищезазначеним обставинам справи та наданим по справі доказам апеляційний суд дав належну оцінку і дійшов до обґрунтованого висновку про безпідставність заявленого позову.

При цьому суд правильно виходив з того, що відповідно до ст. 35 ГПК України, факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Враховуючи вищезазначені вимоги, та з врахуванням встановлених судовими рішеннями правовідносин сторін у справі № 17/141 щодо неналежного виконання позивачем умов договору лізингу в частині оплати об`єкту лізингу та відсутність переходу права власності на об`єкт лізингу, апеляційний суд правомірно зазначив, що в порушення ст. 33 ГПК України, позивачем не надано належних доказів на підтвердження виконання умов договору лізингу від 25.11.1997 та набуття ним права власності на майно за цим договором.

Таким чином, оспорювана постанова апеляційної інстанції відповідає вимогам діючого законодавства, що, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для її скасування.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Торас" залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від  18.10.2006 у справі № 42/371 залишити без змін.

Головуючий                                                                                       Остапенко М.І.

Суддя                                                                                                   Харченко В.М.

Суддя                                                                                                   Гончарук П.А.