ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.07 р.                                                                             Справа № 21/11а

(15год.00хв.)

Суддя Матюхін В.І. за участі секретаря судового засідання Борисової Г.О.

Розглянув справу за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя

до відповідача: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполь

про спонукання вчинити певні дії

Представники:

позивача: Мацак О.В. - гол. спец. – юр.

відповідача: Гузенко Р.О. – зав. юр. сектором

Суть справи:

Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя (Управління) подано позов про зобов’язання  Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполь (Відділення) прийняти до заліку для подальшого відшкодуванню на централізованому рівні витрат по особових справах потерпілих, яким виплачена пенсія по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 1.04.02р. до 30.06.02р. на загальну суму  30 774,20грн.

Позовні вимоги Управління обґрунтовує тим, що відповідач зобов’язаний відшкодовувати витрати, понесені Пенсійним фондом, пов’язані з виплатою пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання,  і посилається на:

-          п. 1 п. п. ”г”, “д” ст. 21, ст. 24 Закону України від 23.09.1999р. №1105-ХІV “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”;

-          ст. 7 Закону України від 22.02.2001р. №2272-ІІІ “Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”;

-          Порядок відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності і в зв’язку з втратою годувальника внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (далі Порядок).

Заявою від 9.02.07р., поданою у судовому засіданні 1.03.07р., позивач уточнив свої вимоги і наполягає на зобов’язанні відповідача прийняти до заліку для подальшого відшкодуванню на централізованому рівні витрат на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 1.04.02р. до 30.06.02р. на загальну суму  30 774,20грн.

Відповідач вимоги позивача не визнав з посиланням на те, що:

- на час звернення до суду обставини по цій справі були відомі позивачеві ще у 2000р., тому строк для звернення до суду минув, а підстав для поновлення не існує;

- немає обставин на які посилається позивач (не відповідають дійсності), немає предмету спору з цього питання;

- акти про прийняття до заліку 30 774,20грн. не можуть бути підписані, у зв’язку з тим, що вони вже були підписані начальниками обох сторін, що підтверджується матеріалами судової справи №11/104.

Також відповідач наполягає на тому, що позивачем пропущений річний строк звернення до адміністративного суду і просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у відкритому судовому засіданні, господарський суд встановив:

23.05.03р. між Відділенням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполь та Управлінням Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя підписано, без застережень, акт взаєморозрахунків по відшкодуванню витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період грудень 2001р. – липень 2002р. Згідно цього акту заборгованість відповідача перед Пенсійним фондом складає 30 774,20грн.  за період квітень – червень 2002р.  Вказаний акт складено та підписано не по встановленій Порядком формі.

Господарським судом Донецької області розглянута справа №11/104 за позовом Управління Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполь про стягнення заборгованості в розмірі             30 774,20грн.  Рішенням від 15.04.05р. в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Зважаючи на те, що:

- відповідно ст.1 Указу Президента України “Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади” №493 від 03.10.92р. з  1  січня  1993  року  нормативно-правові акти, які видаються  міністерствами,  іншими  органами  виконавчої влади,  органами  господарського  управління  та  контролю  і  які зачіпають права, свободи й законні  інтереси  громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації;

- нормативно-правові  акти, зазначені  в  статті  1  цього Указу,  набувають чинності через 10  днів після їх реєстрації,  якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності;

- Постановою правління Пенсійного Фонду України та правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України №5-4/4 від 04.03.03р. затверджено Порядок  відшкодування  Фондом соціального страхування від нещасних випадків  на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов'язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв'язку із втратою годувальника, який помер внаслідок  нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 16.05.03р. за №376/7697;

- зазначений вище Порядок набрав чинності через 10  днів після його реєстрації, тобто 26.05.03р.;

- п.3 Порядку передбачено, що Пенсійний фонд України та Фонд соціального страхування від  нещасних  випадків  на виробництві та професійних захворювань України повинні розробити механізм  узгодження  витрат,  пов'язаних  з виплатою  пенсій  по  інвалідності  внаслідок нещасного випадку на виробництві  або  професійного захворювання та пенсій у зв'язку із  втратою  годувальника,  який  помер внаслідок нещасного випадку на виробництві  або  професійного  захворювання,  зазнаних з 1 квітня 2001  року  до  введення  в  дію  зазначеного Порядку, та провести відповідні розрахунки з відшкодування зазначених витрат;

- 23.05.03р. між сторонами підписано акт взаєморозрахунків по відшкодуванню витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період грудень 2001р. – липень 2002р., тобто до набуття Порядком чинності;

- від дня підписання акту взаєморозрахунків і набуття Порядком чинності (травень 2003р.) до дати звернення позивача з адміністративним позовом до господарського суду Донецької області (січень 2007р.) пройшло більше 3,5 років;

- ч.1 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний  позов  може  бути  подано в межах строку звернення до адміністративного суду,  встановленого  цим  Кодексом або іншими законами;

- ч.2 ст.99 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для  звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк,  який, якщо не встановлено інше,  обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна  була  дізнатися  про  порушення  своїх  прав,  свобод  чи інтересів;

- пропущення  строку  звернення  до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні  адміністративного  позову  за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін,

господарський вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Судові витрати покладаються на позивача.

Беручи до уваги вищенаведене і керуючись ст.ст.2, 3, ст.17, ст.ст. 94, 99, 100, п.1 ст.158, ст. ст. 160 – 163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд  -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Управлінню Пенсійного фонду України в Приморському районі м. Маріуполя у задоволенні позову про зобов’язання  Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Маріуполь прийняти до заліку для подальшого відшкодуванню на централізованому рівні витрат на виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання за період з 1.04.02р. до 30.06.02р. на загальну суму  30 774,20грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Порядок і строки апеляційного оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови у  повному  обсязі відповідно  до статті 160 цього Кодексу - з дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна скарга  на  постанову суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів після  подання заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга  може бути  подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                              Матюхін В.І.

Надруковано примірників:

1 – до справи;

1 – позивачу;

1 – відповідачу.

Виконала:

Тел.381-91-18