ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.07 р.                                                                             Справа № 34/83а

09 год.20 хвилин, м. Донецьк, вул.Артема,157,

зал судових засідань (каб.) №212

Господарський суд Донецької області у складі  судді  Кододової О.В.  при секретарі судового засідання Тараненко Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Відкритого акціонерного товариства “Ясинуватський  машинобудівний завод” м. Макіївка

до відповідача: Ясинуватської об’єднаної державної податкової інспекції

про визнання нечинними  податкових повідомлень-рішень  №/0 від 05.09.2006року, №/1 від 12.10.2006року, №/2 від 28.11.2006року, №/3 від 10.02.2007року.

за участю представників сторін:

від позивача – Жигачова О.В., Дибова О.В. (за довіреностями)

від відповідача – Шевчук Т.В.(за довіреністю)

СУТЬ СПОРУ: Заявлено позов Відкритим акціонерним товариством “Ясинуватський  машинобудівний завод” м. Макіївка до Ясинуватської об’єднаної державної податкової інспекції  про визнання нечинними  податкових повідомлень-рішень  №/0 від 05.09.2006року, №/1 від 12.10.2006року, №/2 від 28.11.2006року, №/3 від 10.02.2007року.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на  те, що орендні відносини в Україні регулюються Законом України “Про оренду землі” від 06.10.1998р. Розмір, форма і строки внесення орендної плати, відповідно до цього Закону  встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, що відрізняється від земельного податку стосовно того, що розмір, порядок та умови сплати податку за землю визначаються Законом України “Про плату за землю”. Цим Законом (в редакції, яка діяла до 31.03.2005р.) не передбачено право здійснювати контроль з боку податкової служби за своєчасністю та повнотою сплати орендної платні орендарем. Згідно ст.27 вказаного Закону державні податкові інспекції здійснюють контроль за правильністю обчислення і справляння лише земельного податку.

Позивач зазначає, що  в період з 01.10.2003р. по 31.03.2005р. орендна плата не вважалася податковим зобов’язанням, тому податкові повідомлення-рішення про донарахування орендної плати за землю є безпідставними.

Відповідач  у запереченнях від 04.04.2007року (вхід.№02-41/4033) проти позову заперечує за тих підстав, що згідно Закону України від 25.03.2005 №2505-IV  “Про внесення змін до Закону України “Про держаний бюджет України на 2005рік” орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності віднесена до переліку загальнодержавних податків і зборів (обов’язкових платежів)  з 31 березня 2005року. До цього періоду зазначений платіж вважався  неподатковим доходом.

Відповідач зазначає, що згідно  ст.2 Закону України від 04.12.1990р. №509-XII “Про державну податкову службу в Україні” до завдань органів державної податкової служби віднесено здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов’язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до пункту 2-1 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України.

Вислухавши у судовому засіданні представників позивача, відповідача,  дослідивши та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підприємства підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідачем 31 серпня 2006року була проведена виїзна планова перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2003р. по 31.03.2006р., за результатами якої був складений акт перевірки  N 2134/23-1/00211197 від 31.08.2006р.

В результаті проведеної перевірки відповідачем встановлені порушення з боку позивача:

- абз.4 ст.21 Закону України від 06.10.1998р. №161-XIV “Про оренду землі” (із змінами і доповненнями) встановлено заниження суми орендної плати за земельні ділянки державної власності сплаченої до місцевого бюджету м. Яснувата за період з 01.10.2003р. по 31.03.2005р. в розмірі 12556,53грн., в т.ч.:  за листопад 2003р. – 79,80грн., грудень 2003р. – 229,78грн., січень 2004р. – 563,70грн., лютий 2004р. – 563,70грн., березень 2004р. – 563,70грн., квітень 2004р. – 947,72грн., травень 2004р. – 947,72грн., червень 2004р. – 947,72грн., липень 2004р. – 947,72грн., серпень 2004р. – 852,08грн., вересень 2004р. – 947,72грн., жовтень 2004р. – 947,72грн., листопад 2004р. – 2210,89грн., грудень 2004р. – 947,83грн., січень 2005р. – 320,69грн., лютий 2005р. – 320,68грн., березень 2005р. – 217,36грн.

За наслідками перевірки відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення від 05.09.2006року №/0 яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання з орендної плати з юридичних осіб за основним платежем 12556,53грн.

Позивач не погодився з прийнятим податковим повідомленням-рішенням від 05.09.2006року №/0 та направив скаргу №2407 від 18.09.2006р.  начальнику Ясинуватської ОДПІ. Рішенням від 10.10.2006р. №11225/10/25-013-2 Ясинуватська ОДПІ залишила без змін податкове повідомлення-рішення від 05.09.2006року №/0 , а скаргу позивача без задоволення. Ясинуватською ОДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення від 12.10.2006р. №/1 про визначення суми податкового зобов’язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 12556,53грн.

Позивач 18.10.2006р. направив скаргу №2547 до ДПА у Донецькій області. 22.11.2006р. розглянувши скаргу позивача на податкове повідомлення-рішення від 05.09.2006року №/0 ДПА у Донецькій області винесла рішення №17104/10/25-013-5 , яким залишено без змін податкове повідомлення-рішення від 05.09.2006року №/0 ( від 12.10.2006р. №/1), а скаргу позивача без задоволення. Ясинуватською ОДПІ за результатами розгляду скарги позивача прийняте податкове повідомлення-рішення від 28.11.2006р. №/2 про визначення позивачу суми податкового зобов’язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 12556,53грн.

В свою чергу позивач 30.11.2006р. направив скаргу №2831 до  ДПА України, яка  рішенням від 02.02.2007р. №1012/6/25-0215 залишила без змін податкове повідомлення-рішення від 05.09.2006року №/0, а скаргу позивача без задоволення. Ясинуватською ОДПІ прийняте податкове повідомлення-рішення від 10.02.2007р. №/3, яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання з орендної плати з юридичних осіб у розмірі 12556,53грн.

Позивач просить визнати нечинними нечинними  податкові повідомлення-рішення  №/0 від 05.09.2006року, №/1 від 12.10.2006року, №/2 від 28.11.2006року, №/3 від 10.02.2007року.

Закон України “Про систему оподаткування”  визначає принципи побудови системи оподаткування в Україні, податки і збори (обов'язкові платежі) до бюджетів та до державних цільових фондів, а також права, обов'язки і відповідальність платників.

Відповідно до ст.2 Закону України “Про систему оподаткування від 25.06.1991р. №1251-XII (зі змінами та доповненнями) під податком і збором (обов'язковим платежем) до бюджетів та до державних цільових фондів слід розуміти обов'язковий внесок до бюджету відповідного рівня або державного цільового фонду, здійснюваний платниками у порядку і на умовах, що визначаються законами України про оподаткування.

Відповідно до ст. 14  Закону України “Про систему оподаткування від 25.06.1991р. №1251-XII ( у редакції яка діяла до 31.03.2005року) до загальнодержавних належать такі податки і збори (обов'язкові платежі)  як плата (податок) за землю.

Закон України “Про плату за землю” від 03.07.1992р. №2535-XII (зі змінами та доповненнями) визначає розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також напрями використання коштів, що надійшли від плати за землю, відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку.

Як вбачається з ч.1  ст.2 Закону України “Про плату за землю” від 03.07.1992р. №2535-XII (зі змінами та доповненнями) використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель. Розміри податку за земельні ділянки, грошову оцінку яких не встановлено, визначаються до її встановлення в порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до ст.96 Земельного кодексу України  землекористувачі зобов’язані, зокрема, своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів - учасників угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок, відповідно до ч.2  ст.2 Закону України “Про плату за землю” від 03.07.1992р. №2535-XII (зі змінами та доповненнями).

Частиною 4  ст.2 Закону України “Про плату за землю” від 03.07.1992р. №2535-XII (зі змінами та доповненнями) за земельні ділянки, надані в оренду, справляється орендна плата.

Оренда землі відповідно до ст. 1 Закону України “Про оренду землі”  від 06.10.1998р. №161-XIV (зі змінами та доповненнями) це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до ст. 4 Закону України “Про оренду землі” орендодавцями земельних ділянок є громадяни та юридичні особи, у власності яких перебувають земельні ділянки, або уповноважені ними особи.

Згідно до ст.5 Закону України “Про оренду землі” орендарями земельних ділянок є юридичні або фізичні особи, яким на підставі договору оренди належить право володіння і користування земельною ділянкою.

Між позивачем та Ясинуватською міською радою були укладені договори , згідно яких  орендодавець - Ясинуватська міська Рада передає, а орендар – ВАТ “Ясинуватський  машинобудівний завод”  набуває право на оренду земельної ділянки . Тобто позивач згідно укладених договорів є орендарем.

Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Закону України "Про плату за землю".)

У розумінні  ст. 17 Закону України "Про плату за землю" земельний податок, а також орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності громадянами сплачується рівними частками до 15 серпня і 15 листопада.

Відповідно до ст. 27  Закону України "Про плату за землю" ( у редакції, що діяла до 31.03.2005року) контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку здійснюється державними податковими інспекціями.

Законом України від 25.03.2005р. №2505-IV “Про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України”  внесено зміни частини першої і другої статті 15 Закону України “Про плату за землю” після слова "податок" доповнено словами "а також орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності" у відповідному відмінку.

Тобто на органи державної податкової служби  цим Законом були покладені обов’язки щодо контролю за правильністю обчислення і справляння земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Також Законом України від 25.03.2005р. №2505-IV “Про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України”  частину 3 ст.14 Закону України “Про плату за землю”  викладено у такій редакції “нарахування громадянам сум земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності проводиться органами державної податкової служби, які видають платникові до 15 липня поточного року платіжне повідомлення про внесення платежу".

Закон України від 25.03.2005р. №2505-IV “Про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України” набрав чинності 31 березня 2005 року.

Як вбачається з акту перевірки  відповідачем встановлені порушення з боку  позивача за період  з 01 жовтня 2003року по 31 березня 2005 року, коли діяли норми Закону України  “Про плату за землю” від 03.07.1992р. №2535-XII і не були внесені зміни до п.8 ст.14  Закону України “Про систему оподаткування”. Тобто орендна плата у спірний період не була податком передбаченим ст. 14 Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.1991р. №1251-XII зі змінами та доповненнями. Відтак відповідач неправомірно визначив суму орендної плати у розмірі 12556,53грн. – як податкове зобов’язання .

Відповідно до ст. 69 Конституції України кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 58 Конституції України  передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Основними засадами судочинства відповідно до ст. 129 Конституції України є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Одним із принципів ( п.4 ст.7 КАСУ) адміністративного судочинства є  змагальність    сторін,    диспозитивність   та   офіційне з'ясування всіх обставин у справі.

Згідно до п.1ст.11 КАСУ розгляд  і  вирішення  справ  в адміністративних   судах здійснюються  на  засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними  суду  своїх  доказів  і   у   доведенні   перед   судом   їх переконливості.

Відповідно до п.4 ст.70 КАСУ обставини,   які  за  законом  повинні  бути підтверджені певними засобами доказування,  не можуть підтверджуватися  ніякими іншими  засобами  доказування,  крім  випадків,  коли  щодо  таких обставин не виникає спору.

Згідно до приписів статті 86 КАСУ суд  оцінює  докази,  які є у справі,  за своїм внутрішнім переконанням,  що ґрунтується на їх  безпосередньому,  всебічному, повному та об'єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Згідно до ст.71 КАСУ кожна  сторона  повинна  довести  ті обставини,  на  яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень,  дій чи  бездіяльності  суб'єкта  владних  повноважень  обов'язок  щодо доказування правомірності  свого  рішення,  дії  чи  бездіяльності покладається    на   відповідача,   якщо   він   заперечує   проти адміністративного позову.

Відповідач  належними доказами не довів правомірність прийняття спірних податкових повідомлень-рішень, з огляду на викладене позов підлягає задоволенню, а спірні податкові повідомлення  - рішення визнанню не дійсними.

Відповідно до ст. 94 КАСУ якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом  владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України.

Враховуючи, що позивач сплатив державне мито, яке як і судовий збір зараховується на один рахунок Державного казначейства позивачу присуджується з бюджету сплачене мито у розмірі 3грн.40коп.

За заявою позивача буде видана довідка на повернення надмірно сплаченого державного мита.

Постанова постановлена у нарадчій кімнаті та проголошена вступна і резолютивна  частина у судовому засіданні 17 травня 2007року в присутності представників сторін.

Керуючись Конституцією України,  Закону України “Про оренду землі”  від 06.10.1998р. №161-XIV (зі змінами та доповненнями) , Закону України “Про оренду

землі”  від 06.10.1998р. №161-XIV (зі змінами та доповненнями),    Законом України від 25.03.2005р. №2505-IV “Про внесення змін до Закону України “Про державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України”, ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,   69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254, пунктом 6 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Ясинуватський  машинобудівний завод” м. Макіївка до Ясинуватської об’єднаної державної податкової інспекції  про визнання нечинними  податкових повідомлень-рішень  №/0 від 05.09.2006року, №/1 від 12.10.2006року, №/2 від 28.11.2006року, №/3 від 10.02.2007року  задовольнити повністю .

Визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Ясинуватської об’єднаної державної  податкової інспекції  №/0 від 05.09.2006року, №/1 від 12.10.2006року, №/2 від 28.11.2006року, №/3 від 10.02.2007року про визначення податкового зобов’язання з орендної плати за землю у розмірі 12556,53грн.

Присудити з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства “Ясинуватський  машинобудівний завод” (юридична адреса: 86108,                      м. Макіївка, вул. Лихачова,60, поштова адреса : 86008, м. Яснувата, вул. Артема,31,    р/р 88 у філії №2 АКБ “КАПІТАЛ” м. Яснувата, МФО 335656, , ІПН 51) державне мито у розмірі судового збору 3,40 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови в повному обсязі –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова виготовлена у повному обсязі 22 травня 2007року .

Суддя