КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2007                                                                                           № 9/168

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:                                          Рєпіної  Л.О.

Синиці  О.Ф.

при секретарі:                              Голюк Н.І.

За участю представників:

від позивача -

від відповідача -

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі"

на рішення Господарського суду м.Києва від 16.10.2006

у справі № 9/168 (Iвченко С.М.)

за позовом                               Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "НіжинТеплоМережі"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  стягнення 1990151,67 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 16.10.2006 позов ДК „Газ України” Національної акціонерної компанії „Нафтогаз України”  до ТОВ „ Ніжин Тепло Мережі ”  про стягнення 1990151,67 грн. задоволено частково.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив його  скасувати в частині стягнення корегування індексу інфляції та 3 % річних,  посилаючись на  те, що суд першої інстанції неповно з’ясував обставини які мають значення для справи.

Представник позивача в судовому засіданні проти вимог, викладених у апеляційній скарзі заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

Розглянувши справу за правилами розділу XII Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Як встановлено матеріалами справи, 31.12.2003 між сторонами укладено договір № 06/05-4089-ТЕ-39 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії для потреб населення, бюджетних установ та організацій.

Позивач, на виконання умов договору, у січні – грудні 2004 року здійснив поставку природного газу на загальну суму 5590667,91 грн., сплачено лише 4155092,06 грн.

Таким чином сума заборгованості відповідача перед позивачем становила 1435575,85 грн.

Однак, згідно наданого позивачем акту звірки розрахунків станом на 30.09.2006р. основна заборгованість у сумі 1435575,85 грн. відповідачем погашена. У зв’язку з чим  судом першої інстанції було припинено провадження у справі стосовно позовної вимоги про стягнення основного боргу у розмірі 1435575,85 грн. за відсутністю предмету спору.

Крім того, судом першої інстанції відповідно до ст. 625 ЦК України задоволено позов в частині стягнення з відповідача боргу на індекс інфляції в розмірі 318948,56 грн., та 104593,64 грн. річних.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, ухвалою господарського суду Чернігівської області  від 09.08.2005 року порушено провадження у справі про банкрутство відповідача.

Згідно ч. 4 ст. 12 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів не нараховуються неустойка (штраф, пеня), а також не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань і зобов’язань щодо сплати податків і зборів (обов’язкових платежів).

Таким чином, у випадку введення мораторію боржник не вправі самостійно задовольняти вимоги кредиторів поза межами справи про банкрутство. Тобто, з моменту дії мораторію не можуть нараховуватися штрафні санкції, оскільки з цього моменту відсутня вина боржником у несплаті основної заборгованості у зв’язку  з встановленим обмеженням його волевиявленням щодо задоволення вимог конкурсних кредиторів.

Отже, після порушення справи про банкрутство не виникає нових додаткових до основного зобов’язань, у зв’язку з порушенням основного зобов’язання, до яких відносяться не тільки неустойка (штраф, пеня), але і три проценти річних та індекс інфляції.

Також слід зазначити, що відповідно до Закону України “Про реструктуризацію заборгованості по квартирної плати, плати за  житлово-комунальні послуги, спожити газ та електроенергію” від 20.02.03 не нараховуються штрафні санкції, тому вимоги щодо стягнення річних та інфляційних задоволенню не підлягають.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ТОВ „Ніжин ТеплоМережі” задовольнити, рішення Господарського суду Чернігівської області від 16.10.2006 у справі № 9/168 скасувати частково.

2. Відмовити ДК „Газ України” у задоволенні позовних вимог до ТОВ „НіжинТеплоМережі” в частині стягнення інфляційних витрат та річних.

3.  Справу № 9/168 повернути господарському суду Чернігівської області.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін  В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна  Л.О.

Синиця  О.Ф.

29.01.07 (відправлено)