ЖИТОМИРСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________
__________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" березня 2007 р.                                                           Справа № 10/175 "НА"

Житомирський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого   судді

суддів:

при секретарі                                                              ,

за участю представників сторін:

від позивача:      Степура В.І., довіреність від 12.01.2007р.,

від відповідача: Петровська О.О., довіреність від 15.01.2007р.,         Шпірук Л.П., довіреність від 15.01.2007р.,

розглянувши апеляційну скаргу Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Бердичів Житомирської області

на постанову господарського суду Житомирської області

від "11" жовтня 2006 р.  у справі № 10/175 "НА" (суддя Будішевська Л.О.)

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Бердичівське спецпідприємство по матеріально-технічному забезпеченню сільськогосподарського виробництва "Агроспецпостач", м.Бердичів

до Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Бердичів Житомирської області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2005р. позивач подав до господарського суду першої інстанціїпозовну заяву, в якій з урахуванням уточнень до позовної заяви від 27.09.06р. №119 (т.2 а.с.56-58) просив скасувати податкові повідомлення-рішення Бердичівської ОДПІ від 06.12.05р. №/0 в частині нарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток  в сумі 5200,00грн. (в т.ч. основний платіж на суму 3600,00грн., штрафні санкції на суму 1600,00грн.), №/0 в частині нарахування податкового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 2928,00грн., (в т.ч. основний платіж на суму 1987,00грн., штрафні санкції на суму 941,00грн.), та №/0 в повному обсязі (в т.ч. основний платіж по земельному податку в сумі 4100,00грн., штрафні санкції - 2050,00грн.).

Постановою господарського суду Житомирської області від 11.10.2006р. у справі №10/175"НА"  позов ВАТ "Агроспецпостач" задоволено в повному обсязі: визнано протиправними та скасовано спірні податкові повідомлення-рішення Бердичівської ОДПІ:

- від 06.12.05р. №/0 в частині нарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 5200грн. 00коп. (в тому числі основний платіж на суму 3600грн. 00коп., штрафні санкції на суму 1600грн. 00коп.);

- від 06.12.05р. №/0 в частині нарахування податкового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 2928грн. 00коп. (в тому числі основний платіж на суму 1987,00грн., штрафні санкції на суму 941,00грн.);

- від 06.12.05р. №/0 в повному обсязі.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, Бердичівська ОДПІ подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову суду з підстав неправильного застосування норм матеріального права, зокрема, ст.4, ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", Закону України "Про плату за землю" та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, відповідач посилається на порушення позивачем п.п.4.1.1 п.4.1 ст.4 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", що виявилось в заниженні скоригованого валового доходу в сумі 16,1тис.грн., попередньою перевіркою позивача розбіжностей щодо визначення валового доходу за Ікв. 2004р. не виявлено;  п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 вказаного Закону, оскільки витрати на електроенергію в сумі 9,3тис.грн. не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами. Також вважає, що позивачем порушено п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", оскільки позивач змінив свою сферу діяльності з виробничої на комерційну, тобто мала змінитися грошова оцінка землі. Таким чином, відповідач вважає, що податкові зобов'язання були  визначені  позивачу підставно, оскільки позивачем при визначенні податку  на прибуток був  занижений скоригований валовий доход на суму 16,1тис.грн., необґрунтовано віднесено до податкового кредиту ПДВ на суму  1988грн., оскільки до складу податкового кредиту  включені суми ПДВ  з вартості оренди майна та обладнання, які не використовувались в господарській діяльності товариства, а також занижено суми земельного податку у зв'язку  із зміною  функціонального використання землі, тому невірно застосовано коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки.

Позивач в письмовому запереченні на апеляційну скаргу (т.2, а.с.73-75) не погоджується з доводами скарги. Посилається, що підприємством був завищений валовий доход за минулі податкові періоди, у зв'язку з чим до Бердичівської ОДПІ була подана уточнююча податкова декларація з податку на прибуток за перший квартал 2004р., яка  необґрунтовано не прийнята до відома Бердичівською ОДПІ  лише на цій підставі, що за перший квартал 2004р. вже здійснювалась документальна перевірка. Крім цього відповідачем  були виключені з податкового кредиту суми ПДВ, нараховані і сплачені за оренду майна на підставі договору оренди, як такі, що не призначалися для використання в господарській діяльності не дивлячись на те, що позивачем проводилися роботи по розпилу деревини згідно актів переробки. На реалізований товар підприємством  нараховувалися податкові зобов'язання, а тому виключення з податкового кредиту ПДВ в сумі 1987 грн. за оренду майна є безпідставним та необґрунтованим. Зазначив, що  під час складання розрахунків по платі за землю та обчисленні розміру податку за землю позивачем відповідно до вимог законодавства використовувались відомості Бердичівського міського відділу земельних ресурсів, зазначені у відповідних довідках,  а тому підприємством було вірно застосовано коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки.

Представники  відповідача в судовому засіданні  підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважають постанову господарського суду Житомирської області необґрунтованою,  просять її скасувати та прийняти новий судовий акт, яким в позові відмовити.

Представник позивача в засіданні суду заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, вважає постанову господарського суду першої інстанції законною та  обґрунтованою,  просить її залишити без змін, а апеляційну скаргу -  без задоволення.

Згідно розпорядження голови Житомирського апеляційного господарського суду від 28.02.2007р. №210 розгляд апеляційної скарги Бердичівської ОДПІ здійснюється колегією суддів у складі: головуючого судді Горшкової Н.Ф., суддів   Філіпової Т.Л. та Щепанської Г.А.

З матеріалів справи вбачається:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи Бердичівською ОДПІ проведено планову виїзну документальну перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства ВАТ "Бердичівське спецпідприємство по матеріально-технічному забезпеченню сільськогосподарського виробництва "Агроспецпостач" за період з 01.07.2004р. по 30.09.2005р., за результатами якої складено акт №1516/23-01 від 30.11.05р. (т.1, а.с.66-80).

В акті перевірки зазначено, що позивачем, крім іншого:

- порушено вимоги п.4.1.1 п.4.1 ст.4, пп.5.3.2, пп.5.3.9 п.5.3 ст.5, пп.8.4.4 п.8.4 ст.8 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", в результаті чого занижено податок на прибуток у 4 кварталі 2004р. на суму 9800,00грн. та завищено податок на прибуток у 1-3 кварталах 2005р. на суму 6300,00грн. Як підстава зазначено, що позивачем не прийнятий до уваги скоригований (знижений) валовий дохід в сумі 16,1тис.грн., як самостійно виявлена помилка за результатами минулих податкових періодів, на тій підставі, що  за перше півріччя 2004р. була проведена перевірка Бердичівською ОДПІ (податкове повідомлення-рішення від 06.12.05р. №/0);

- порушено пп.7.2.6 п.7.2, пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", в результаті чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 2221грн. Зокрема, перевіряючими були виключені із податкового кредиту суми ПДВ, нараховані і сплачені за оренду майна згідно договору оренди  від 01.04.04р., на тій підставі. що орендоване майно не використовувалось в господарській діяльності позивача, (податкове повідомлення-рішення від 06.12.05р. №/0);

- порушено ч.1 ст.2, ч.1 ст.7, ст.23, ст.24 Закону України "Про плату за землю" від 19.09.96р. №378/96-ВР (із змінами і доповненнями) та п.3.4 ст.3 Порядку проведення грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом Держкомзему України, Держкоммістобудування України, Мінсільхоспроду України від 27.11.95р. №76/230/325/150, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.11.95р. за №427/963 (із змінами і доповненнями), в результаті чого занижено земельний податок в сумі 4100,00грн. (податкове повідомлення-рішення від 06.12.05р. №/0). Зокрема, за твердженням перевіряючих підприємством було невірно застосовано коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки.

На підставі акту за наслідками перевірки Бердичівська ОДПІ прийняла:

- податкове повідомлення-рішення  від 06.12.2005р. №/0 (т.1, а.с.60), яким на підставі підпункту "б" пп.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами від 21.12.2000р. №2181-ІІІ (надалі - Закон-2181), за порушення вимог пп.4.1.1 п.4.1 ст.4, пп.5.3.2 п.5.3, п.5.9 ст.5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" від 22.05.1997р. №283/97-ВР (із змінами і доповненнями) визначено позивачу суму податкового зобов'язання з податку на прибуток в сумі 7520,00грн., з яких 3600,00грн. основний платіж та 3920,00грн. штрафні санкції;

- податкове повідомлення-рішення Бердичівської ОДПІ від 06.12.2005р. №/0 (т.1, а.с.63), яким на підставі підпункту "б" пп.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону-2181, за порушення вимог пп.7.2.6 п.7.2, пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03.04.97рю №168/97-ВР (із змінами і доповненнями) визначено позивачу суму податкового зобов'язання з податку на додану вартість в сумі 3332,00грн., з яких 2221,00грн. основний платіж та 1111,00грн. штрафні санкції;

- податкове повідомлення-рішення Бердичівської ОДПІ від 06.12.2005р. №/0 (т.1, а.с.61) яким на підставі підпункту "б" пп.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону-2181, за порушення вимог ч.1 ст.2, ч.1 ст.7, ст.23, ст.24 Закону України "Про плату за землю" від 19.09.96р. №378/96-ВР (із змінами і доповненнями) та п.3.4 ст.3 Порядку проведення грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом Держкомзему України, Держкоммістобудування України, Мінсільгосппроду України від 27.11.1995р. №76/230/325/150, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.11.1995р. за №427/963 (із змінами і доповненнями) визначено позивачу суму податкового зобов'язання по земельному податку в сумі 6150,00грн., з яких 4100,00грн. основний платіж та 2050,00грн. штрафні санкції.

Позивач частково не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, звернувся  до господарського суду першої інстанції з позовом про  часткове скасування податкових повідомлень-рішень Бердичівської ОДПІ, а саме: податкового повідомлення-рішення від 06.12.2005р. №/0 в частині нарахування податкового зобов'язання з податку на прибуток  в сумі 5200,00грн. (в т.ч. основний платіж на суму 3600,00грн., штрафні санкції на суму 1600,00грн.), №/0 в частині нарахування податкового зобов'язання з податку на додану вартість в розмірі 2928,00грн., (в т.ч. основний платіж на суму 1987,00грн., штрафні санкції на суму 941,00грн.), та №/0 в повному обсязі (в т.ч. основний платіж по земельному податку в сумі 4100,00грн., штрафні санкції - 2050,00грн.).

Задовольняючи позов, місцевий господарський суд виходив з того, що позов підтверджується належними доказами, заявлений у відповідності до вимог чинного законодавства, у зв'язку з чим є обґрунтованим.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального законодавства,  апеляційний господарський суд вважає скаргу необґрунтованою, виходячи з наступного:

Згідно приписів п.16.4 ст.16 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств"  платники  податку  у  строки,  визначені  законом, подають до податкового органу податкову декларацію про прибуток за звітний період, розраховану наростаючим підсумком з урахуванням від'ємного значення об'єкта оподаткування минулих податкових періодів у разі його наявності відповідно до пункту 6.1 статті 6 цього Закону. При цьому за звітні квартал, півріччя та три квартали платники податку подають спрощену декларацію, а за результатами звітного року - повну.

Виявлена позивачем помилка (безпідставно збільшені валові доходи у 1-му кварталі 2004 р.) була відкоригована в уточнюючій податковій декларації з податку на прибуток за ІІІ квартал 2004р., яку позивач направив Бердичівській ОДПІ згідно листа від 16.11.04р. №126 (т.1 а.с.111).

Відповідач, не здійснюючи перевірку підставності коригування валових доходів за 1квартал 2004р., не визнав це коригування лише на тій підставі, що за 1-й квартал  2004р. вже здійснювалась документальна перевірка. При цьому відповідачем не наведено будь-яких аргументів та не надано доказів, що дані, вказані позивачем в уточнюючій декларації, не відповідають дійсності.

Пунктом 5.1. ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" передбачено, що у разі коли в майбутніх податкових періодах платник податків самостійно виявляє помилки у показниках раніше поданої податкової декларації, такий платник податків має право надати уточнюючий розрахунок.

Платник податків має право не подавати такий уточнюючий розрахунок, якщо такі уточнені показники зазначаються ним у складі податкової декларації за будь-який наступний податковий період, протягом якого такі помилки були самостійно виявлені.

Таким чином, у Бердичівської ОДПІ були відсутні правові підстави для донарахування позивачу 3600,00грн. податку на прибуток та застосування штрафних санкцій в сумі 1600,00грн., в зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення від 06.12.05р. №/0 (т.1, а.с.60) в цій частині є безпідставним та обґрунтовано скасоване судом першої інстанції.

Згідно акту перевірки від 30.11.05р. №1516/23-01 позивачу були виключені із податкового кредиту суми ПДВ, нараховані і сплачені за оренду майна на підставі договору оренди від 01.04.04 р. (т.1 а.с.17) з посиланням на п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.97р., як такі, що не призначаються для використання в господарській діяльності.

В період дії договору оренди від 01.04.04р. проводилися роботи по розпилу деревини згідно актів переробки, при цьому в штатному розкладі та табелі обліку робочого часу на підприємстві позивача є фахівці в галузі деревообробки, яким згідно платіжних відомостей нараховувалася і виплачувалася заробітна плата.

В акті перевірки вказано, що серед основних постачальників, з якими підприємство проводило фінансово-господарську діяльність, є ВАТ "Олевський лісгосп", а серед основних покупців переробленої сировини є: В/ч №1327 м. Київ, ПП Сирота, ДП "Новий дім".

На реалізований товар підприємством  нараховувалися податкові зобов'язання, а тому виключення з податкового кредиту ПДВ в сумі 1987грн. за оренду майна є безпідставним та необґрунтованим, в зв'язку з чим податкове повідомлення-рішення від 06.12.2005р. №/0 (т.1, а.с.63)  в частині донарахованого ПДВ в сумі 1987грн. та в частині застосованих на вказану суму штрафних санкцій в сумі 941грн. є безпідставним, тому обґрунтовано  скасовано судом першої інстанції в зазначеній частині.

За висновками перевіряючих, зазначених в акті перевірки від 30.11.2005р. №1516/23-01, позивачем було невірно застосовано коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки.

Такий висновок Бердичівської ОДПІ не є переконливим, оскільки відповідно до ст.2 Закону України "Про плату за землю" використання землі в Україні є платним; плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель; власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі, крім орендарів та інвесторів - учасників угоди про розподіл продукції, сплачують земельний податок.  Згідно зі ст.5 Закону України "Про плату за землю" об'єктом плати за землю є земельна ділянка, а також земельна ділянка (пай), яка перебуває у власності або користуванні, зокрема на умовах оренди. Суб'єктом плати за землю (платником) - власник земельної ділянки, земельної частки (паю) і землекористувач, зокрема орендар. Відповідно до ст.13 Закону України "Про плату за землю" підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Статтею 14 Закону України "Про плату за землю" встановлено, що платники земельного  податку самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Грошова  оцінка  земельної  ділянки  проводиться Державним комітетом України по земельних ресурсах за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України. (ст.23 Закону України "Про плату за землю").

Юридичні особи при обчисленні земельного податку керуються довідкою про грошову оцінку землі, яка надається  відділом земельних ресурсів та містить дані щодо платника, площі земельної ділянки, коефіцієнта на функціональне використання земельної ділянки, локальні та узагальнюючи коефіцієнти, тощо.

Під час складання розрахунків по платі за землю та обчисленні розміру податку за землю позивачем використовувались відомості Бердичівського міського відділу земельних ресурсі, зазначені у відповідних довідках, зокрема - довідкою Бердичівського міського відділу земельних ресурсів від 30.01.04р. №113/2 (т.1 а.с.110).

Таким чином, застосування інших, ніж наведені у вказаних довідках, відомостей про грошову оцінку землі для обчислення податку за землю за період, що перевірявся, є безпідставним.

Виходячи з викладеного, у Бердичівської ОДПІ були відсутні правові підстави для донарахування позивачу 4100,00грн. земельного податку та застосування 2050грн. штрафних санкцій, тому обґрунтовано скасовано в повному обсязі судом першої інстанції.

Оскільки податкові повідомлення-рішення від 06.12.2005р. №/0 (по податку на прибуток) та від 06.12.2005р. №/0 (по ПДВ) оскаржувались позивачем частково, Житомирським апеляційним господарським судом був витребуваний розрахунок визначених позивачу податкових зобов'язань за вказаними податковими повідомленнями-рішеннями. Як вбачається з наданого Бердичівською ОДПІ розрахунку  та підтверджено представниками сторін в судовому засіданні оскаржувані позивачем суми податку на прибуток та податку на додану вартість визначені (з відповідними штрафними санкціями) ВАТ "Агроспецпостач" саме у зв'язку з безпідставним неприйняттям ОДПІ уточнюючої податкової декларації по податку на прибуток на суму 16100грн. та виключенням з податкового кредиту сум ПДВ за оренду майна для обробки деревини.

З врахуванням викладених обставин колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що господарський суд першої інстанції  обґрунтовано задовольнив  позовні вимоги позивача.

Судовою колегією не встановлено порушень або неправильного застосування норм процесуального чи матеріального права судом першої інстанції, які можуть бути підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Доводи відповідача, наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та не  ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Постанова господарського суду Житомирської області від 11.10.2006р. у справі №10/175"НА" відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для скасування вказаної постанови та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 160, 195, 196, 198, 200, 205, 206, 212, 254, п.п.6,7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Постанову господарського суду Житомирської області від 11 жовтня 2006 року у справі №10/175 "НА" залишити без змін, а апеляційну скаргу Бердичівської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Бердичів Житомирської області - без задоволення.

2. Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційну скаргу може бути подано безпосередньо до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

3. Справу №10/175 "НА" повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя

судді:

Віддруковано 4прим.:

-------------------------------------

1 - до справи;

2 - позивачу;

3 - відповідачу;

4 - в наряд