ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

17.04.2007  року                                                                      Справа № 16/682

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Баннової Т.М.

суддів                                        Бойченка К.І.

Парамонової Т.Ф.

за присутністю секретаря

судового засідання                    Сідорової О.А.

та за участю

представників сторін:

від позивача                              Сердюченко Ю.В., дов. від 16.04.2007 № 62

від відповідача                              не прибув

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                              Приватного підприємства „Виробничо -

комерційна фірма „Променергоресурс”

на рішення

господарського суду          Луганської області

від                                                  02.02.2007

у справі                                        №16/682 (суддя –Шеліхіна Р.М.)

за позовом                                          Товариства з обмеженою відповідальністю

„Спецбудтехніка”

до відповідача                               Приватного підприємства „Виробничо -

комерційна фірма „Променергоресурс”

про                                                  стягнення 267415 грн. 35 коп.

За результатами розгляду апеляційної скарги Луганський апеляційний господарський суд  у складі колегії суддів

ВСТАНОВИВ:

Позивач –Товариство з обмеженою відповідальністю „Спецбудтехніка” (далі –ТОВ „Спецбудтехніка”) звернувся до господарського суду Луганської області з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства „Виробничо - комерційна фірма „Променергоресурс” (далі –ПП „ВКФ„Променергоресурс”) заборгованості, а саме: передоплати в сумі 186000 грн., штрафу у розмірі 15500 грн., пені – 65915 грн. 35 коп. відповідно до укладеного між сторонами договору про поставку баштового крану КБ-403-б від 14.09.2005 №28 (далі –договір) –всього на суму 267415 грн.             35 коп.

Згідно доповнень до позову від 02.02.2007 позивач просив також розірвати договір, оскільки позивач впевнений, що відповідач не мав реального наміру і реальних можливостей для поставки продукції позивачу.

Рішенням господарського суду Луганської області від 02.02.2007 клопотання відповідача про зупинення провадження у справі залишено без задоволення, заяву позивача про доповнення позову вимогою про розірвання договору відхилено, позов задоволено частково, а саме: стягнуто з відповідача на користь позивача передоплата в сумі 186000 грн. 00 коп., штраф у сумі 15500 грн., судові витрати в загальній сумі 2104 грн. У решті позову відмовлено.

Мотивоване дане рішення підтвердженням відповідачем факту отримання суми передоплати та порушення ним зобов’язання договору по поставці, умовами договору, положеннями ст.ст. 526, 549, 550, 624, 626, 627, 629, 655, 693 Цивільного кодексу України.

У частині стягнення з відповідача пені в сумі 65915 грн. 35 коп. за період з 02.10.2005 по 02.12.2006 позов судом першої інстанції залишений без задоволення, оскільки, за висновком суду, позивачем нарахована пеня за вказаний період з порушенням вимог ст. 232 Господарського кодексу України. Також суд першої інстанції зазначив, що позивач відмовився від виконання відповідачем зобов’язання в натурі 05.12.2006 за претензією від 05.12.2006, яка направлена відповідачу за належною адресою, але повернута ТОВ „Спецбудтехніка” за спливом строку зберігання.

Позовні вимоги щодо стягнення штрафу в сумі 15500 грн. місцевий господарський суд задовольнив згідно з умовами договору та вимогами законодавства.

ПП „ВКФ„Променергоресурс” не погодилося з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій йдеться про скасування рішення та прийняття нового.

Заявник апеляційної скарги посилається на порушення судом норм процесуального права, на ігнорування судом того факту, що позивач не представив до суду ніяких доказів спроби досудового врегулювання спору, як того вимагають умови договору.

Скаржник стверджує, що суд першої інстанції, відхиливши його клопотання про зупинення провадження у справі у зв’язку із розслідуванням кримінальної справи за фактом шахрайських дій посадових осіб ПП „ВКФ„Променергоресурс” за ч. 4 ст. 190 Кримінального кодексу України, порушив при цьому права відповідача та вимоги        ст. ст. 55, 129 Конституції України, ст. 79 Господарського процесуального кодексу України. Висновок суду, що здійснення провадження по кримінальній справі не має відношення до вирішення спору, скаржник вважає безпідставним.

Також за доводами відповідача при винесені рішення з моменту подачі позову вбачається зацікавленість суду в позитивному для позивача розгляду справи, а саме: судом прийнято до розгляду позовну заяву, яка не відповідає вимогам п. п. 3, 5, 6 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач доводи заявника скарги оспорює, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін.

Розглянув матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги, заслухав представника позивача, дослідив правильність застосування судом першої інстанції при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційній скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, зобов’язання за договором щодо здійснення авансового платежу згідно п. 3.2 договору позивачем виконано шляхом перерахування суми 186000 грн. за платіжним дорученням від 15.09.2005 № 272.

За умовами п. 1.1 договору відповідач прийняв на себе зобов’язання здійснити „Покупцю” (позивачеві) поставку, транспортування та монтаж баштового крану            КБ-403–б, укомплектований усіма необхідними для його експлуатації елементами, заводський номер 1112, рік випуску 1990.

Поставку та передачу позивачеві майна відповідач відповідно до умов п. 2.1 договору повинен був здійснити протягом 15 календарних днів з моменту здійснення „Покупцем” авансового платежу.

Прийняті на себе за договором зобов’язання відповідачем не виконані.

Отримання від ТОВ „Спецбудтехніка” авансового платежу та факт невиконання зобов’язань по поставці майна відповідачем підтверджено листом від 18.01.2007 (арк. справи 22).

Укладений сторонами договір містить елементи різних договорів, у тому числі елементи договору поставки.

Зміст договору не суперечить вимогам ст. 628 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ч. 2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, з урахуванням викладених приписів законодавства вимога позивача про стягнення з відповідача суми авансового платежу є обґрунтованою.

Здійснення провадження по кримінальній справі, що порушена у відношенні посадових осіб ПП „ВКФ” „Промелектроресурси”, на що посилається скаржник, не стосується вирішення спору по даній справі, про що обґрунтовано зазначив суд першої інстанції за рішенням, що оскаржується, та також обґрунтовано відхилив клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

Не можуть бути прийняті до уваги і доводи скаржника стосовно порушення позивачем умов п. 7.1 договору, згідно якого вирішення спорів і розбіжностей сторін здійснюється шляхом переговорів, а у разі недосягнення згоди –господарським судом.

Передбачене ст. ст. 8, 55 Конституції України та ст. 1 Господарського процесуального кодексу України право позивача на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів не може бути обмежено угодою сторін за умовами договору.

За відсутністю підстав, з урахуванням вимог ст. 104 Господарського процесуального кодексу України не можуть бути прийняті до уваги й інші доводи скаржника: стосовно ігнорування судом права відповідача на захист своїх прав, необ’єктивності та зацікавленості суду при вирішенні спору, ігнорування судом факту існування кримінальної справи тощо.

У частині стягнення з відповідача суми передоплати рішення суду відповідає обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Відповідальність відповідача за порушення строків поставки і передачі майна передбачена п. 6 договору, умовами якого передбачено сплату „Постачальником” штрафу та пені на вимогу „Покупця”. Вказана угода сторін не суперечить законодавству з урахуванням положень ст. ст. 6, 627 Цивільного кодексу України щодо свободи договору.

Згідно матеріалів справи вимогу про сплату штрафу позивачем пред’явлено у претензії від 05.12.2006 № 5/2 –06 та від 18.01.2007 № 6/1. Проте належні докази направлення відповідачеві претензії від 05.12.2006 № 5/2 –06 та повернення її позивачу за спливом строку зберігання, про що зазначено у рішенні суду, у матеріалах справи відсутні, тому вказана претензія не може бути прийнята до уваги.

Претензія від 18.01.2007 № 6/1 згідно фіскального чека та опису вкладання до цінного листа (арк. справи № 66-67) направлена позивачем на адресу відповідача 26.01.2007, тобто після пред’явлення ТОВ „Спецбудтехніка” 06.12.2006 позову по даній справі.

З урахуванням викладеного, умов п.6.2 договору щодо уплати штрафу „Постачальником” протягом 20 днів з моменту вимоги позивача прийняття судом 02.02.2007 року рішення про стягнення з відповідача штрафу є необґрунтованим.

Пеня нарахована позивачем за період з 02.10.2005 по 02.12.2006. З урахуванням умов п.6.3 договору та дати пред’явлення позивачем вимоги про сплату пені відмова суду першої інстанції у задоволенні позовних вимог у частині стягнення пені є обґрунтованою.

Судові витрати підлягають віднесенню на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 43, 49, 99, 101, п.2 ст. 103, п. п. 2, 4 ч.1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Приватного підприємства „Виробничо - комерційна фірма „Променергоресурс”  на рішення господарського суду Луганської області від 02.02.2007 по справі №16/682 задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Луганської області від 02.02.2007 по справі №16/682 скасувати частково.

3. У задоволенні позову про стягнення штрафу відмовити.

4. Пункт 4 рішення викласти в наступній редакції:

Стягнути з Приватного підприємства „Виробничо-комерційна фірма „Променергоресурс”, м. Луганськ,  кв. Сонячний, 14, к. 43, ідентифікаційний код 32968202, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбудтехніка", м. Харків, пр. Постишева, 93, ідентифікаційний код 33478487, передоплату в сумі 186000 грн. 00 коп., 1860 грн. витрат по сплаті держмита за позовною заявою та              82 грн. 07 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Спецбудтехніка",  м. Харків, пр. Постишева, 93, ідентифікаційний код 33478487, на користь Приватного підприємства „Виробничо-комерційна фірма „Променергоресурс”, м. Луганськ,  квар. Сонячний, 14, к. 43, ідентифікаційний код 32968202, державне мито за подання апеляційної скарги в сумі 77 грн. 50 коп.

Доручити господарському суду Луганської області надати відповідні накази.

6. В решті рішення залишити без змін.

Головуючий суддя                                                  Т.М.Баннова

Суддя                                                                      К.І.Бойченко

Суддя                                                                      Т.Ф.Парамонова