ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2007 р.
№ 2-14/12021-2006

Вищий господарський  суд України у складі колегії суддів:

Кочерової Н.О., - головуючого,

Рибака В.В.,
Черкащенка М.М.,

розглянувши матеріали касаційних скарг
ТОВ “Фірма “Сервісгаз” та ТОВ “РосУкрОйл”

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.02.2007 року

у справі господарського суду
АР Крим

за позовом
Підприємства “ЩИТ” Донецького обласного благодійного фонду “Фонд сприяння правоохоронним органам”

до
3-ті особи
ТОВ “Фірма “Сервісгаз”
ТОВ “РосУкрОйл”,
Донецький обласний благодійний фонд “Фонд сприяння правоохоронним органам”

про
стягнення 327000,00 грн.,

В засіданні взяли участь представники:

- позивача:
не з’явився,

- відповідача:
Ягодинська І.А., Браславський Р.Г.,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2006 року Підприємства “ЩИТ” Донецького обласного благодійного фонду “Фонд сприяння правоохоронним органам” звернулось до господарського суду з позовом до ТОВ “Фірма “Сервісгаз” про стягнення 327000,00 грн.

У листопаді 2006 року позивач подав до господарського суду заяву про уточнення позовних вимог та просило розірвати договір № 65, укладений 29.07.2004 року між Підприємством “ЩИТ” Донецького обласного благодійного фонду “Фонд сприяння правоохоронним органам” та ТОВ “Фірма “Сервісгаз” на виготовлення обладнання та здійснення монтажу та пуско-налагоджувальних робіт та просило стягнути з відповідача 327000,00 грн.

Доповідач: Черкащенко М.М.

Рішенням господарського суду АР Крим від 12.12.2006 року позов задоволено. Розірвано договір № 65, укладений 29.07.2004 року Підприємством “ЩИТ” Донецького обласного благодійного фонду “Фонд сприяння правоохоронним органам” (Замовник) та ТОВ “Фірма “Сервісгаз” (Виконавець) на виготовлення обладнання та здійснення монтажу та пуско-налагоджувальних робіт. Стягнуто на користь позивача 327000,00 грн. за попередньо оплачене і не поставлене обладнання та 3473,00 грн. судових витрат.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.02.2007 року рішення місцевого господарського суду від 12.12.2006 року залишено без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями ТОВ “Фірма “Сервісгаз” подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.02.2007 року та рішення господарського суду АР Крим від 12.12.2006 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями ТОВ “РосУкрОйл” подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.02.2007 року та рішення господарського суду АР Крим від 12.12.2006 року скасувати, позов залишити без розгляду.

В обґрунтування своїх вимог скаржники посилаються на те, що судами неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових рішень.

Судова колегія, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга ТОВ “Фірма “Сервісгаз” підлягає задоволенню, касаційна скарга ТОВ “РосУкрОйл” частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до роз’яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у пункті 1 постанови від 29.12.76 №11 “Про судове рішення”, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності –на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України.

Судові рішення цим вимогам не відповідають.

Відповідно до ст. п.1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано.

Як вбачається з матеріалів справи, подану до господарського суду позовну заяву до ТОВ “Фірма “Сервісгаз” та уточнення позовних вимог було підписано Директором Підприємства “ЩИТ” Донецького обласного благодійного фонду “Фонд сприяння правоохоронним органам” Конопльовим В.Т.

Згідно ст. 17 Закону України “Про благодійництво та благодійницькі організації”, вищим органом управління благодійницької організації є колегіальний орган (загальні збори, з”їзд, конференція), який здійснює свої повноваження згідно із статутом (положенням) благодійної організації.

Під час розгляду справи, суди попередніх інстанцій не надали належної юридичної оцінки п.5.1 та 5.4 Статуту Підприємства “ЩИТ” Донецького обласного благодійного фонду “Фонд сприяння правоохоронним органам” відповідно до яких управління поточною діяльністю здійснює директор, який призначається за рішенням Правління/Засновників Донецького обласного благодійного фонду “Фонд сприяння правоохоронним органам”.

Суди попередніх інстанцій також не надали належної юридичної оцінки та не врахували протокол № 7/04 від 06.08.2004 року зборів правління Донецького обласного благодійного фонду “Фонд сприяння правоохоронним органам”, яким виведено зі складу членів Донецького обласного благодійного фонду “Фонд сприяння правоохоронним органам”            Конопльова В.Т., як засновника та звільнено його ж з займаної ним посади Президента.; протокол № 7/05 від 19.09.2005 року відповідно до якого заборонено директору “ЩИТ” Конопльову В.Т. підписувати фінансові та банківські документи, а також протокол № 8/05 від 20.09.2005 року відповідно до якого, на посаду директора позивача було призначено Чукмарьова Ю.Б.

Судова колегія зазначає, що наведені вище протоколи в судовому порядку не були визнанні недійсними, а також не були скасовані.

За таких обставин, судова колегія вважає, що суди першої інстанції порушили вимоги ст.43 ГПК України та прийняли незаконні судові рішення.

Згідно до частини 2 статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Правова оцінка обставин та достовірності доказів по справі є виключна прерогатива першої та апеляційної інстанції.

За таких обставин, постановлені судові рішення підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд.

При новому розгляді суду необхідно врахувати вищевикладене, витребувати докази у відповідності з вимогами ст.36 ГПК України, повно, всебічно та об’єктивно дослідити всі обставини справи, перевірити доводи позивача та відповідача, дати їм належну юридичну оцінку, вирішити питання про залишення позову без розгляду.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 –11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ТОВ “Фірма “Сервісгаз” задовольнити.

Касаційну скаргу ТОВ “РосУкрОйл” задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 05.02.2007 року та рішення господарського суду АР Крим від 12.12.2006 року у справі № 2-14/12021-2006 скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду АР Крим.

Головуючий, суддя                                                                  Н. Кочерова

Судді                                                                                     В. Рибак

М. Черкащенко