ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

03.12.07                                                                                           Справа № 4/147

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Дубник О.П.

Орищин Г.В.

при секретарі Горбач Ю.Б.,

з участю представників:

від позивача –не з’явився

від відповідача (скаржник) – не з’явився

розглянув апеляційну скаргу Хустської міської ради вих.№58-70 від 27.07.2007 року

на рішення господарського суду Закарпатської області від 05.07.2007 року (підписане 13.07.2007р.), суддя Ушак І.Г.

у справі №4/147,

за позовом Закритого акціонерного товариства «Хустський м’ясокомбінат», м.Хуст

до відповідача Хустської міської ради, м.Хуст

про визнання недійсним рішення ІХ сесії ІІ скликання Хустської міської ради №148 від 31.01.2003 року в частині включення до переліку об’єктів приватизації шляхом аукціону приміщення магазину «М’ясо», розташованого за адресою м.Хуст, вул.Духновича,9, і заміну способу приватизації з аукціону на викуп

в с т а н о в и в :

рішенням господарського суду Закарпатської області від 05.07.2007 року по справі №4/147 позов ЗАТ «Хустський м’ясокомбінат»задоволено частково, визнано недійсним рішення ІХ сесії ІІ скликання Хустської міської ради №148 від 31.01.2003 року в частині включення до переліку об’єктів призначених до продажу з аукціону, магазину «М’ясо», розташованого за адресою м.Хуст, вул.Духновича,9. В іншій частині позовних вимог провадження у справі припинено.

Суд при винесенні рішення виходив з того, що відповідач прийняв оспорюване рішення, не розглянувши заяву позивача про приватизацію спірного об’єкта, чим порушив приписи ч. 2 ст. 19 Конституції України та чинне законодавство, що регулює питання приватизації невеликих державних підприємств, та права позивача як орендаря на приватизацію спірного об’єкта на підставі його заяви шляхом викупу.

Суд прийшов до висновку, що оспорюване рішення в частині включення до переліку об’єктів приватизації шляхом аукціону приміщення магазину „М’ясо” належить визнати недійсним відповідно до п. 10 ст. 59 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні".

Поряд з цим, суд першої інстанції вказує на те, що при визнанні недійсним акту відповідного органу приватизації, суд не вправі своїм рішенням змінювати чи скасовувати визначений спосіб приватизації конкретного об’єкта, тому позовні вимоги в частині зміни способу приватизації з аукціону на викуп не підлягають розгляду судом, таким чином провадження у справі припинено у цій частині за непідвідомчістю спору господарським судам України відповідно до п.1 ст.80 ГПК України.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням господарського суду Хустська міська рада подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Закарпатської області від 05.07.2007 року по справі №4/147 в частині задоволених позовних вимог, прийняти нове рішення, яким в позові ЗАТ «Хустський м’ясокомбінат» щодо визнання недійсним рішення ІХ сесії ІІ скликання Хустської міськради №148 в частині включення до переліку об’єктів призначених до продажу з аукціону приміщення магазину «М’ясо» за адресою м.Хуст, вул.Духновича,9 відмовити.

Зокрема скаржник вказує на те, що господарський суд Закарпатської області у своєму рішенні посилається на ст. 11 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств", що є обов'язковим для органу приватизації та органів, які затверджують перелік об'єктів малої приватизації. Відповідно до ч. 1 якої - викуп застосовується щодо об'єктів малої приватизації:

- не проданих на аукціоні, за конкурсом;

- включених до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу;

- зданих в оренду, якщо право на викуп було передбачено договором оренди.

Проте жодного з цих пунктів не можна застосувати до приватизації спірного приміщення магазину „М'ясо". Договором оренди № 32 від 05.01.1999р. не передбачено можливості викупу об'єкта оренди, а тому претендувати на викуп за цим пунктом ЗАТ „Хустський м'ясокомбінат" не може, оскільки відсутні підстави передбачені Законом.

Поряд з цим, скаржник зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою п. 6.11 договору оренди від 05.01.99р., відповідно до якого всі поліпшення, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди об'єкту, переходять у власність орендодавця, а капітальний ремонт орендованих приміщень магазину позивач здійснював без згоди власника - Хустської міської ради.

Представники сторін в судові засіданні 24.09.2007 року, 29.10.2007 року, 03.12.2007 року не з’являлись, надсилаючи клопотання про відкладення розгляду справи, в зв’язку з неможливістю забезпечення явки.

Оскільки явка представників сторін не визнавалась обов’язковою, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників сторін, за наявними у справі матеріалами.

Суд, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

05.01.1999 року між представництвом Фонду Державного Майна України у м.Хуст (в тексті договору - орендодавець) та Акціонерним товариством «Хустський м’ясокомбінат»(в тексті договору - орендар) укладено договір №32 на оренду - нежитлового приміщення (магазин „М’ясо”) площею 64 кв. м, розташованого по вул. Духновича, 9 у м. Хуст, експертна оцінка якого становить 16350 грн. Вказаним договором викуп приміщення (об’єкту оренди) не передбачено.

Листом від 11.03.2002 року №26 позивач звернувся до орендодавця з проханням погодити локальний кошторис та дати дозвіл на проведення капітального ремонту орендованого приміщення.

Листом від 14.03.2002 року вих.№193 Регіональне відділення Фонду Державного майна по Закарпатській області представництво фонду держмайна в м.Хуст, повідомляє, що погоджує кошторис та надає дозвіл на проведення капітального ремонту магазину «М’ясо»по вул.Духновича,9 (арк.справи 9 т.І),

Рішенням Хустської міської ради від 29.05.2002 року №282 заборонено позивачу проводити капітальний ремонт магазину «М’ясо»до оформлення дозволу у встановленому порядку.

На дане рішення Хустський міжрайонний прокурор вніс протест, який був відхилений рішенням виконкому Хустської міської ради від 24.07.02 року № 345. За змістом п.п.2, 3 рішення №345, визнано недійсним затвердження міським головою локального кошторису на капітальний ремонт магазину та заборонено ЗАТ „Хустський м’ясокомбінат” проведення зазначеного капітального ремонту.

Постановою господарського суду Закарпатської області у справі № 11/198 від 18.04.06, яка набрала законної сили 31.08.06 року, визнано недійсним рішення виконкому Хустської міської ради від 24.07.02 № 345 у частині наведених пунктів 2 і 3.

Заслуговує також на увагу суду те, що дозвіл на проведення капітального ремонту (арк. справи 9 т.І), наданий начальником представництва Фонду державного майна, не відповідає встановленим вимогами документообігу, які передбачені п.4.6.15 Примірної інструкції з діловодства у міністерствах, інших центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів АРК, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №1153 від 17.10.1997 року, а саме на документах, що засвідчують права громадян та юридичних осіб, фіксують факт витрати грошових коштів і матеріальних цінностей, а підпис відповідальної особи повинен завірятися гербовою печаткою.

До того ж відповідно до Закону України «Про Державний герб України»на бланках державних установ поміщується зображення державного герба, що передбачено і додатком №9 до Примірної інструкції з діловодства, в якому зазначається склад реквізитів організаційно-розпорядчих документів. Крім того, відповідно до зазначеного Додатку №9 на організаційно-розпорядчих документах повинні бути зазначені, крім Державного герба України, індекс підприємства зв’язку, поштова квитанція і телеграфна адреса, номер телефону, номер рахунку в банку, печатка. Цих реквізитів лист Регіонального відділення Фонду державного майна по Закарпатській області №193 від 14.03.2002 року не містить (див. арк. справи 9 т.І).

Таким чином, наведене протирічить п.4.1.2 Примірної інструкції з діловодства, де зазначено, що всі службові документи повинні оформлятися на бланках установи. І знову ж таки це є свідченням того, що дозвіл надавався не Представництвом як державним органом, а тому не може братися судом до уваги як належний доказ того, що ЗАТ «Хустський м’ясокомбінат»отримало згоду Представництва ФДМУ.

До того ж, відповідно до Додатку №2 Рішення ІV сесії ХХІІ скликання Хустської міської ради 16.05.1995 року, яким закріплені повноваження, передані Хустською міською радою представництву ФДМУ в м.Хуст, в перелік повноважень Представництва як орендодавця майна комунальної власності не входить надання дозволу на проведення капітального ремонту орендованого приміщення. А тому, відповідно цей дозвіл повинен був надаватися за погодженням із власником майна - Хустською міською радою.

Все вищезазначене свідчить про те, що Представництво ФДМУ у м.Хуст як державний орган не мало права надавати такий дозвіл без погодження з Хустською міською радою.

Згідно листа ВАС України № 01-8/500 від 25.04.2001р., у разі здійснення поліпшень без погодження з орендодавцем орендар не набуває права пільгового викупу державного майна та втрачає право на відповідну компенсацію незалежно від обсягу та вартості невідокремленого поліпшення.

До того ж ЗАТ «Хустський м’ясокомбінат»почало здійснювати капітальний ремонт магазину «М’ясо»без дозволу інспекції державного архітектурно-будівельного контролю на ведення будівельних робіт, що є обов’язковим при проведенні зазначених робіт, чим порушено вимоги ст.29 Закону України «Про планування і забудову територій».

Відсутність цього дозволу підтверджується Актом про перевірку наявності дозволу на ведення будівельних робіт від 28.10.2003 року та довідкою начальника районної інспекції держархбудконтролю №136 від 10.11.2003 року.

Слід зазначити також про те, що згідно листа Регіонального відділення Фонду Державного майна по Закарпатській області представництво фонду держмайна в м.Хуст від 25.07.2002 року (арк. справи 96 том І), дозвіл на проведення капітального ремонту магазину «М’ясо», який розташований за адресою м.Хуст, вул.Хмельницького,9 не видавався.

Апеляційним судом також взято до уваги висновки Вищого господарського суду України у постанові від 25.01.2005 року по даній справі, де ВГСУ зазначив, обов’язковим врахування судом при новому розгляді спору приписів абзацу 1 п.5 мотивувальної частини та пунктів 1 і 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2000р. №14-рп/2000 у справі №1-16/2000, згідно яких доцільність застосування того чи іншого способу приватизації визначається органом приватизації самостійно, окрім випадків, визначених законодавством.

Як вказано вище, відповідно до ст. 11 Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств" викуп застосовується щодо об'єктів малої приватизації: - не проданих на аукціоні, за конкурсом; - включених до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу; - зданих в оренду, якщо право на викуп було передбачено договором оренди..

Проте, жодного з цих пунктів не можна застосувати до приватизації приміщення по вул.Б.Хмельницького,9 в м.Хуст.

Договором оренди № 32 від 05.01.1999р., як вже вказано вище не передбачено викупу об'єкта оренди орендарем..

Відповідно до п. 30 ч. 1 ст.26 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні" виключено компетенція сільських, селищних, міських рад щодо прийняття рішень про відчуження відповідно до закону комунального майна; затвердження місцевих програм приватизації, а також переліку об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації; визначення доцільності, порядку та умов приватизації об'єктів права комунальної власності; вирішення питань про придбання в установленому законом порядку приватизованого майна, про включення до об'єктів комунальної власності майна, відчуженого у процесі приватизації, договір купівлі-продажу якого в установленому порядку розірвано або визнано недійсним, про надання у концесію об'єктів права комунальної власності, про створення, ліквідацію, реорганізацію та перепрофілювання підприємств, установ та організацій комунальної власності відповідної територіальної громади.

Частиною 6 ст. 60 Закону „Про місцеве самоврядування в Україні" також передбачено, що доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою.

Хустська міська рада, як власник орендованого приміщення, в якому знаходиться магазин „М'ясо", у відповідності до норм чинного законодавства прийняла рішення про приватизацію даного об'єкту шляхом аукціону, тобто прийняте рішення відповідає вимогам законодавства і визначеній компетенції міської ради.

Позивач обґрунтовує своє право на викуп тим, що ним були здійснені невід'ємні покращення орендованого майна за рахунок власних коштів, проте позивачем не подано жодного належного доказу того, що ним здійснені невід'ємні поліпшення орендованого майна за рахунок власних коштів та жодного доказу того, що ним зроблені дійсно невід'ємні поліпшення.

Так, подані ним платіжні доручення № 256 та № 257 від 08.12.2003р. видані на купівлю конвектора та лічильника газу, які не є невід'ємними поліпшеннями. Облицювання стін декоративним пластиком, що здійснено відповідно до відомості розрахунку вартості невід'ємних поліпшень, також не є невід'ємними поліпшеннями.

Слід зазначити, що у позивача є можливість взяти участь у купівлі, приміщення магазину «М’ясо»при вибраному власником способі приватизації майна на загальних підставах.

Крім того, п.6.11 договору оренди № 32 від 05.01.1999р. передбачено, що всі поліпшення, здійснені орендарем за рахунок власних коштів, які неможливо відокремити без заподіяння шкоди об’єкту, переходять у власність орендодавця.

Таким чином, будь-які покращення навіть якщо вони складають 25% вартості об'єкта є власністю Хустської міської ради згідно Договору оренди. Окрім того, підписуючи договір позивач знав про цю умову.

Виходячи з наведеного суд першої інстанції безпідставно визнав недійсним рішення ІХ сесії ІІ скликання Хустської міської ради №148 від 31.01.2003 року в частині включення до переліку об'єктів, призначених до продажу з аукціону, приміщення розташованого в м. Хуст по вул. Духновича, 9.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог слід скасувати.

Керуючись ст.ст. 101, 102, 103, 104, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу Хустської міської ради задоволити.

Рішення господарського суду Закарпатської області від 05.07.2007 року по справі №4/147 скасувати в частині визнання недійсним рішення ІХ сесії ІІ скликання Хустської міської ради №148 від 31.01.2003 року щодо включення до переліку об’єктів, призначених до продажу з аукціону приміщення магазину «М’ясо», розташованого в м.Хуст по вул.Духновича,9. В задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя: Якімець Г.Г.

Судді: Дубник О.П.

Орищин Г.В.