ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"23" січня 2007 р.                                                  Справа № 16/346/14

„11”год. „20” хв.

Господарський суд Чернігівської області

у складі –судді Фесюри М.В.,

при секретарі –Козацькому А.В.,

за участю представників сторін:

від позивача –Паншиної Н.В.;

від відповідача –не з’явився;

розглянувши  в м. Чернігові у відкритому судовому засіданні справу

за ПОЗОВОМ :             Чернігівської міжрайонної державної податкової інспекції

14000 м. Чернігів вул. Воровського,6

до ВІДПОВІДАЧА:           Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтер - Сервіс”

15543 Чернігівський район с. Пакуль вул. Жовтнева,33

Про стягнення  за рахунок активів 18111 грн.

Заявлено адміністративний позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтер - Сервіс” 18111 грн. податкової заборгованості, в тому числі 170грн. недоїмки з податку на прибуток приватних підприємств та 17941,0грн. з податку на додану вартість.

Відповідач в судові засідання від 12.12.06, 09.01.07 та 23.01.07 не з’явився. Судові повістки про виклик, надіслані за юридичною адресою Відповідача: 15543 Чернігівський район, с. Пакуль, вул. Жовтнева,33, повернулись до суду з відміткою відділення зв’язку про відсутність адресата за вказаною адресою.

Відповідно до наявних в матеріалах справи копій розпорядження про державну реєстрацію від 18.06.04 №362 та свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи №239464, Відповідач знаходиться за реєстраційною адресою: 15543 Чернігівський район, с. Пакуль, вул. Жовтнева,33.

Відповідно до ч.8 ст.35 КАС України вважається, що повістку вручено юридичній особі, якщо вона доставлена за адресою, внесеною до відповідного державного реєстру, або за адресою, яка зазначена її представником, і це підтверджується підписом відповідної службової особи.

Доставлення повісток відповідачу та неможливість їх отримання представником підприємства за реєстраційною адресою підтверджується підписами відповідних службових осіб відділення поштового зв”язку, отже такі повістки вважаються врученими юридичній особі.

Враховуючи наявні в матеріалах справи документи, які містять дані щодо місцезнаходження юридичної особи відповідача та передбачену ст. 122 КАС України можливість розгляду і вирішення адміністративної справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, суд вважає за можливе розглянути справу з прийняттям рішення за відсутності відповідача.

Розглянувши подані документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ :

На підставі розпорядження № 362 від 18.06.2004р. Чернігівської районної державної адміністрації видано свідоцтво про державну реєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності –юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтер-Сервіс”, код 32936652, (далі –Відповідач) та 02.07.2004р. Відповідача взято на облік в Чернігівській МДПІ (далі –Позивач) як платника податків.

Відповідно до Закону України №1251-ХІІ від 25.06.1991р. “Про систему  оподаткування” Відповідач є платником податків і тому зобов’язаний подавати до державних податкових органів та інших державних органів відповідно до законів декларації, бухгалтерську звітність та інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов'язкових платежів), та сплачувати належні суми податків і зборів у встановлені законами терміни.

Згідно ст.11 цього Закону платник податків несе відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків та дотримання вимог чинного законодавства.

Згідно з пунктами 5.1 та 5.2 ст.5 Закону України “Про  порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-III від 21.12.2001р. (далі - Закон 2181- III) податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій  декларації,  вважається  узгодженим  з  дня подання такої податкової декларації. Платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму узгодженого податкового зобов’язання на протязі 10-ти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку для подання розрахунку.

Податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим  органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 Закону 2181-III, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за винятком випадків здійснення процедури адміністративного оскарження рішення контролюючого органу платником податків.

У разі визначення податкового зобов'язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах "а" - "в" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону 2181-III, платник податків зобов'язаний погасити нараховану суму податкового зобов'язання протягом десяти календарних днів від дня отримання податкового повідомлення, крім випадків коли протягом такого строку такий платник  податків розпочинає процедуру апеляційного узгодження.

Відповідно до п.5.4  ст. 5 Закону 2181 –III, узгоджена  сума податкового зобов'язання,  не сплачена платником податків у строки,  визначені цією  статтею,  визнається сумою податкового боргу платника податків.

Статтею 16 цього Закону встановлено, що за порушення строків сплати податкового зобов’язання нараховується пеня.

Як вбачається з наданих позивачем доказів, станом на 20.11.2006р. Відповідач має  податковий борг в сумі 170 грн. ( в т.ч. 170 грн. основного боргу) по податку на прибуток приватних підприємств.

Відповідно до наявного в матеріалах справи акту №311/15-015 від 26.12.05 перевірки своєчасності подання декларації з податку на прибуток підприємств, перевіряючими при перевірці своєчасності подання Відповідачем податкової звітності –декларації з податку на прибуток підприємства за 11 місяців 2005р., встановлено порушення вимог ст. 96 Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про державний бюджет на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України” № 2505-IV від 25.03.05 та абзацу  „а” п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону 2181-III, яким встановлено, що у терміни, передбачені для подачі декларації за базовий податковий період, що дорівнює місяцю –платники протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця подають податкову звітність відповідним органам державної податкової служби, згідно чинного законодавства. Граничний термін подачі декларації з податку на прибуток за 11 місяців 2005р. –20.12.05, фактично зазначена декларація з податку на прибуток подана товариством –22.11.05. Керуючись п.п. 17.1.1 п. 17.1 ст. Закону 2181-III, якою передбачено, що за неподання податкових декларацій у строки, визначені законодавством, сплачується штраф у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або затримку, податковим органом до відповідача застосовано штраф у розмірі 170 грн., який визначено податковим повідомленням –рішенням форми „Р” № /0 від 27.12.05. Відповідно до наявної в матеріалах справи копії повідомлення про вручення поштового відправлення, вказане податкове повідомлення –рішення вручено уповноваженому представнику відповідача 30.12.05.

Отже, вказана сума податкового боргу є узгодженою та підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про заборгованість.

Одночасно, в матеріалах справи наявні докази існуючої заборгованості з податку на додану вартість, яка станом на 20.11.06 становить 17941, в тому числі 17771 грн. основного платежу та 170 грн. штрафу. Відповідно до свідоцтва № 33758147 про реєстрацію платника податку на додану вартість з 07.07.04 Товариство з обмеженою відповідальністю „Інтер - Сервіс” є платником податку на додану вартість. За висновками акту про результати позапланової документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства ТОВ „Інтер - Сервіс” за період з 02.07.04 по 31.12.04 від 30.03.05 № 28/23-105/32936652 встановлено порушення п. 4.1 ст. 4, п.п. 3.1.1 ст. 3, п.п. 7.3.1 п. 7.3 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями), в результаті чого занижено податок на додану вартість за вересень 2004р. на суму 11854грн., у зв’язку з чим податковим органом на підставі вказаного акта прийнято податкове повідомлення –рішення від 30.03.05 № /0/0, яким визначено податкове зобов’язання на суму 17781 грн. , у тому числі 11854грн. основного платежу та 5927грн. штрафних санкцій. Податкове повідомлення –рішення №/0/0 від 30.03.05 отримане директором ТОВ „Інтер - Сервіс” 31.03.05року, про що свідчить підпис на копії корінця податкового повідомлення –рішення. Вказане податкове рішення було оскаржено відповідачем в судовому порядку, про що свідчить копія рішення господарського суду Чернігівської області від 10.06.05 по справі № 3/105а, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.05 дане рішення залишено без змін, та за результатами касаційного оскарження Вищий адміністративний суд України ухвалою від 22.03.06 дані судові рішення залишено без змін.

Згідно ч. 3 ст. 254 КАС України, у разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Таким чином, сума податкового зобов’язання з податку на додану вартість в розмірі 17781 грн. є узгодженою та підлягає сплаті, яка згідно картки обліку зменшилась за рахунок переплати та становить 17771грн.

За результатами проведеної перевірки своєчасності подання податкової звітності за вересень 2005року, лютий та березень місяці 2006року по податку на додану вартість платником податку ТОВ „Інтер - Сервіс”, податковим органом складено акт № 125/15-017 від 29.08.06 та встановлено порушення вимог п. 4.1.4 ст. 4 Закону 2181-III, яким встановлено, що у терміни, передбачені для подачі декларації за базовий податковий період, що дорівнює календарному місяцю –протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця, календарному кварталу –протягом 40 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу платник подає декларацію по податку на додану вартість за листопад 2005року. Термін подання –не пізніше 20 грудня 2005року, відповідачем фактично декларацію подано  –22.12.05р. За дане правопорушення передбачена відповідальність п.п. 17.1.1 п. 17.1 ст. 17  Закону 2181- III у вигляді штрафу у розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне неподання або затримку подачі відповідної декларації. На підставі акту податковим органом винесено податкове повідомлення –рішення від 30.08.06 № /0, яким визначено податкове зобов’язання на суму 170грн., у тому числі 170грн. за штрафними санкціями, (повернулась до податкового органу у зв’язку з неможливістю вручення адресату, про що складено акт №363 про неможливість вручення податкових вимог (повідомлень) від 04.10.06 та розміщена на дошці податкових оголошень).

Отже, сума податкового зобов’язання з податку на додану вартість становить 17941 грн. є узгодженою та підлягає сплаті.

На виконання вимог статті 6 Закону 2181- III Позивачем були сформовані податкові вимоги: перша податкова вимога  за № 1/341 від 23.12.2005р., якою визначено 17771грн. податкового зобов’язання, в тому числі за основним платежем –11854грн. та за штрафними санкціями –5917грн., (як свідчить копія повідомлення про вручення поштового відправлення № 13567 вимога вручена відповідачу 27.12.05) та друга податкова вимога за № 2/135 від 12.05.2006р. на суму 17941грн., в тому числі 11854грн. за основним платежем та 6087грн. за штрафними санкціями, (повернулась до податкового органу у зв’язку з неможливістю вручення адресату, про що складено акт №77  про неможливість вручення податкових вимог (повідомлень) від 21.06.06 та розміщена на дошці податкових оголошень).

У зв’язку з тим, що вжиті податковим органом заходи не дали результатів, останнім прийнято рішення № 22 від 22.07.2006р. про стягнення коштів та продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового боргу.

Таким чином, враховуючи, що податкові зобов’язання з податку на прибуток Товариства з обмеженою відповідальністю „Інтер - Сервіс” у розмірі 170грн. (в т.ч. 170грн. основного платежу) та 17941грн. з податку на додану вартість (в тому числі 17771грн. основного платежу та 170грн. штрафу) не сплачені, вони підлягають стягненню за рахунок активів такого платника на підставі п.п.3.1.1 ст.3 Закону 2181-III від 21.12.2001р. в судовому порядку.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 94,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України , суд –

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити повністю.

2.          Стягнути за рахунок активів з Товариства з обмеженою відповідальністю ”Інтер –Сервіс” (15543 Чернігівський район, с. Пакуль, вул. Жовтнева, 33, код 32936652, р/р 0043 в філії АКІБ „Укрсиббанк” м. Київ, МФО 300733) в доход державного бюджету Чернігівського району (р/р 0522 УДК в Чернігівській області, МФО 853592, код платежу 11021000, код одержувача 22826386) 170 грн. боргу з податку на прибуток (в тому числі 170 грн. штрафних санкцій).

3.          Стягнути за рахунок активів з Товариства з обмеженою відповідальністю ”Інтер –Сервіс” (15543 Чернігівський район, с. Пакуль, вул. Жовтнева, 33, код 32936652, р/р 0043 в філії АКІБ „Укрсиббанк” м. Київ, МФО 300733) в доход державного бюджету Чернігівського району (р/р 0522 УДК в Чернігівській області, МФО 853592, код платежу 14010100, код одержувача 22826386) 17941 грн. боргу з податку на додану вартість (в тому числі 17771грн. основного платежу та 170 грн. штрафних санкцій).

4.           Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу –з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена в повному обсязі 26 січня 2007 року.

Суддя                                                                                                                                М.В. Фесюра