ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2007 р.
Справа № П-3/65

за позовом  Заступника прокурора м.Івано-Франківська, вул.Грюнвальдська,11 м.Івано-Франківськ в інтересах держави в особі Івано-Франківської міської ради  вул. Грушевського,21, м.Івано-Франківськ,76000

до відповідача  Відкритого акціонерного товариства "Добробут"  вул.Стефаника, 42а, м.Івано-Франківськ,76000

про зобов"язання укласти договір оренди та відшкодування збитків

Cуддя  Фрич Марія Миколаївна

При секретарі   Толочко Інна Валеріївна

Представники:

Позивача: Не зявився.

Відповідача:Не зявився

Прокуратури:  Журавльов Н.Є - прокурор,

СУТЬ СПОРУ:  про зобов"язання укласти договір оренди та відшкодування збитків.

Ухвалою суду від 30.08.2006 року суд повернув позовну заяву без розгляду з посиланням на п. 3 ст. 63 ГПК України,  маючи на увазі, що цивільно правові угоди, якою є договір оренди землі, укладаються при наявності згоди двох сторін. Такий висновок випливає із ст. 187 ГК України. Стаття 1 ГПК України передбачає право сторін звертатись до суду, але не з метою зобов"язати суд вчинити якусь дію, а за захистом порушених прав. Таким чином, звертаючись до суду - сторона повинна обгрунтувати та подати докази, що свідчать про наявність порушеного права. Прокурор звертаючись до суду з вимогою про зобов"язання укласти договір - не подав суду доказів та не обгрунтував: наявність правових підстав для примусового укладення договору та відмову сторони від укладення такого договору.

Крім того, в позовній заяві заявлена вимога про відшкодування збитків без зазначення суми цих збитків, а в матеріалах позовної заяви подано тільки довідку про розрахунок орендної плати за землю.

Відсутність обгрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми відповідно до п. 3 ст. 63 ГПК України є вже підставою для повернення позовної заяви.

Проте, прокуратурою не було взято до уваги зауваження суду та не вжито заходів по детальнішому вивченню та доопрацюванню матеріалів позову, а прокуратура міста звернулась з апеляційною скаргою на ухвалу суду, внаслідок чого апеляційний суд зобов"язав суд першої інстанції розглянути позов по суті.

Виконуючи вимоги апеляційного суду, суд встановив:

Позовна заява заступника міста Івано-Франківська з вимогою укласти договір оренди земельної ділянки  на вул.Слави Стецько,4 у м.Івано-Франківську площею 0,0486 га поступила до суду 21.08.2006року.

Представником відповідача  в судове засідання подано відзив на позов, в якому проти позовних вимог заперечує посилаючись на наступне:

- договір між позивачем та відповідачем про оренду земельної ділянки  по вул. Слави Стецько,4,  укладено 22.08.2006р. Хоча ВАТ »Добробут»з заявою  у відповідності до ст.15 Закону України «Про оренду землі»звертався ще 27.05.2003р. Однак вирішення даного питання постійно затягувалося. Тільки 18.05.2004р виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради прийняв рішення №189, яким надав дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки ВАТ «Добробут»на вул.Слави Стецько, 4 що в м.Івано-Франківську для обслуговування кафе. І 02.08.2005року рішенням XXVIIсесії Івано-Франківської міської ради IV демократичного скликання було затверджено проект відведення земельної ділянки, та вирішено передати цю земельну ділянку ВАТ «Добробут»в оренду терміном на три роки.

- відшкодування 8275 грн збитків завданих безпідставним використанням земельної ділянки відхиляє з підстав, що ст.156 Земельного  кодексу України така підстава не передбачена; крім того за користування вказаною ділянкою постійно, своєчасно та в повному обсязі відповідач сплачував земельний податок.

В судовому засіданні, яке відбулось 11.05.2007р представником прокуратури подано договір  оренди землі від 22.08. 2006року який укладено між Івано-Франківською міською радою, в особі міського голови Анушкевичуса В.А. Та Відкритим акціонерним товариством «Добробут», м.Іано-Франківськ, вул.Бельведерська,27 в особі голови правління п.Бакай М.Б., на земельну ділянку на вул.Слави Стецько, 4 загальною площею 0,0486 га.

Даний договір посвідчено нотаріусом Дорошенко О.В. 22.08.2006р, зареєстровано за №Д-858, та зареєстровано у Івано- Франківському міському відділі Івано-Франківської регіональної філії центру ДЗК при Держкомземі України, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 51 від 04.10.2006р.

Крім того, прокуратурою подана заява ( уточнення позовних вимог) за №223в-07 від 04.04.2007р в якій заступник прокурора м.Івано-Франківська відмовляється від позовних вимог в частині зобовязання  відповідача укласти договір оренди земельної ділянки, оскільки такий укладено на момент розгляду справи по суті.

Ухвалою суду від 05.04.07р зобовязано Прокуратуру подати суду:

- докази направлення самого розрахунку збитків та матеріалів в його підтвердження відповідачу;

- відповідно до ст.27 Закону України "Про плату за землю" контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки здійснюється органами державної податкової служби. З огляду на викладене, прокуратурі провести відповідну перевірку у податковій інспекції, матеріали перевірки подати суду;

- докази та визначеня підстав відшкодування збитків відповідно до ст.156 Земельного кодексу України;

- докази терміну та розрахунків фактичного користування землею.

Прокуратура вимоги   суду не виконала,  доказів витребуваних ухвалою суду не подала, а тому у відповідності до ст.75 ГПК України,  суд розглядає справу  за наявними в ній матеріалами.

Прокурором в судове засідання  подано договір оренди земельної ділянки та подано заяву у відповідності до ст.29 ГПК Ураїни, в якій прокурор відмовляється в частині позову  щодо зобовязання укласти договір оренди, а тому в цій частині припиняється провадження  у справі у відповідності до ст.80 ГПК України.

Щодо вимог майнового характеру, то необхідно врахувати:

Відповідно до тексту позовної заяви:»...внаслідок володіння і користування земельною ділянкою на вул.Слави Стецько, 4 у м.Івано-Франківську сума орендної плати, яку повинен був сплатити відповідач станом на 1 серпня 2006року становить 8275грн.За змістом ч.2 ст.22 Цивільного кодексу України, вказана сума є збитками, що заподіяні територіальній громаді.»

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, висновки, зроблені прокуратурою не  обгрунтовані  належними доказами та не відповідають  вимогам діючого законодавства з огляду на наступне:

- прокуратурою до заяви про уточнення позовних вимог долучено  Розрахунок відшкодування витрат від неотримання коштів за фактичне землекористування в період з 02.08.2005р по 01.08.2006р, який зроблено відповідно до Розрахунків нормативної  грошової оцінки земельної ділинки  за 2005р та 2006р., який судом не береться до уваги. Оскільки,  розрахунок за 2006р підписано особою посадове становище якої не вказано у відповідності до ПРИМІРНОЇ ІНСТРУКЦІЇ  затверджено Постановою К М У від 17 жовтня 1997 р. N 1153 п.п. 4.6.9. передбачено, що  якщо посадова особа, підпис якої зазначений на проекті документа,  відсутня,  то документ підписує особа,  яка виконує її обов'язки,  або  її заступник.  При цьому обов'язково зазначається посада особи,  яка підписала документ,  і її прізвище (виправлення вносяться чорнилом або машинописним способом,  наприклад:  "в.о.","заст.").

Не допускається підписання документа з прийменником "за"  або проставленням косої риски перед найменуванням посади.

Таким чином, єдиний доказ прокуратури щодо розміру збитків не може бути визнано судом за належний. Крім того, важливою обставиною для розміру збитків є встановлення  терміну фактичного користування земельною ділянкою. Проте, відсутні докази в підтвердження і цієї обставини спору.

Наведене унеможливлює визначити розмір збитків за схемо,  як  це пропонує  прокуратура   ( оскільки збитки ототожнено з орендною платою, а орендна плата є строкове  користування).

Посилання заступника прокурора міста Івано-Франківська на ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу не є підставою для задоволення вимоги про стягнення збитків, оскільки вказана частина норми права передбачає, що саме слід вважати збитками, але ч. 1 ст. 22 Цивільного кодексу зазначає, що особа, якій завдано збитків має право на їх відшкодування, але тільки у результаті порушення її цивільного права.

Відповідно до позовної заяви такими порушеннями позивач вказує:

- не укладення договору оренди;

- володіння і користування земельною ділянкою безоплатно

Проте, жодна із цих підстав не може визнаватися як порушення права позивача. оскільки  терміни укладення договору оренди землі не були встановлені  та відсутні докази про відмову відповідача від укладення договору, а також не доведено суду про фактичне користування та терміни такого користування земельною ділянкою.

Крім того, посилання прокуратури на  ч.1 ст.22 Цивільного кодексу  не береться до уваги з наступних підстав:

- ч.1 ст9 Цивільного кодексу чітко закріплене застосування Цивільного кодексу України, а саме положення цього Кодексу застосовуються до врегулювання відносин, які виникають у сфері використання природних ресурсів та охорони довкілля, ..., якщо вони не врегульовані іншими актами законодавства.

У відповідності до п.1 ст.2 Земельного кодексу  земельні відносини- це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядженн землею, згідно п.1 ст.3 даного кодексу Земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом (Земельним), а також прийнятими відповідно до них нормативно правовими актами.

В ст.156 Земельного кодексу  передбачено чіткий перелік підстав вішкодування збитків власникам землі та землекористувачам.:

а) вилучення  (викупу)  сільськогосподарських угідь,  лісових земель   та   чагарників   для   потреб,    не    пов'язаних    із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом;

б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь,  лісових земель та чагарників для інших видів використання;

в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок;

г) погіршення якості ґрунтового  покриву  та  інших  корисних властивостей сільськогосподарських   угідь,  лісових  земель  та чагарників;

ґ) приведення сільськогосподарських угідь,  лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан;

д) неодержання  доходів  за  час  тимчасового  невикористання земельної ділянки.

У відповідності до  частини 2 ст. 157 Земельного кодексу передбачено,  що порядок визначення та відшкодування  збитків  власникам землі і землекористувачам встановлюється  Кабінетом Міністрів України. На сьогодні діє Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекориствача, затверджений постановою Кабінету Міністрів України  від 19 квітня 1993р. № 284. Проте, порядок визначення збитків в даному спорі не відповідає вимогам наведеному нормативному документу.

Отже, з урахуванням наведених обставин та вимог діючого законодавства - вимоги прокуратури є недослідженими, недостатньо вивченими та безпідставними.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 124 Конституції України, ст2, 26 ЗУ "Про плату за землю",  ст.ст2,3,156,157 Земельного кодексу України, ст. 49, 80, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.В частині позавних вимог, щодо зобовязання укласти договір оренди  прийняти  відмову від позову та провадження по справі припинити.

В решті вимог в позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                            Фрич Марія Миколаївна

рішення підписане 18.05.07

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________ Жураківська Мар'яна Ігорівна