ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

19.03.07                                                                                           Справа  № 2/114

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді                                Мельник Г.І.

суддів:                                          Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.

розглянувши апеляційну скаргу ПМП «Дивосвіт»№01-0/25-25 від 09.11.06р.

на рішення господарського суду Тернопільської області від 30.10.2006року

у справі    №2/114

за позовом ПМП «Дивосвіт», м. Київ

до відповідача Українського ДППЗ «Укрпошта»в особі Рівненської дирекції

про стягнення заборгованості, пені, збитків в розмірі 35404,41 грн.

За участю:

Від позивача Харченко В.М.

Від відповідача: Філінова В.Г.

В ході судового засідання представникам сторін права та обов’язки, передбачені ст. 22 ГПК України роз’яснено, заперечення щодо складу суду не поступило.

Встановив: рішенням господарського суду Рівненської області (суддя Мельничук С.С.) від 30.10.2006р. у справі №2/114 відмовлено в задоволенні позовних вимог, додатковим рішенням від 31.10.06р. з позивача стягнуто судові витрати.

Позивач з рішенням господарського суду та додатковим рішенням не погоджується, посилаючись на необгрунтованість їх та обмеження процесуальних прав позивача, а тому подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить судові рішення скасувати та постановити нове рішення  про задоволення позовних вимог. В обгрунтування доводів апеляційної скарги покликається на не погодження з висновком суду про відсутність конкретних доказів по предмету спору та звертає увагу, що у матеріалах справи фактично наявні докази незбереження відповідачем непроданої продукції. Вважає, що при прийнятті рішення господарським судом неповно з’ясовано обставини, зокрема, суд не задоволив клопотання позивача та не витребував у сторін письмових доказів.

Відповідач у поясненні на апеляційну скаргу зазначив, що судом було взято до уваги всі наявні в матеріалах справи докази, висновки експерта повністю підтверджують відсутність заборгованості відповідача, позивач жодних доказів на підтвердження існування заборгованості ні суду, ні експертам не подав, тому просить рішення залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

За клопотанням позивача справа слуханням відкладалася з 12.02.07р. на 12.03.07р., а також оголошувалася перерва до 19.03.07р.

В судовому засіданні 12.03.07р. представником позивача було заявлено відвід головуючому судді колегії суддів, у зв’язку з чим оголошувалася перерва до 19.03.07р. Ухвалою голови Львівського апеляційного господарського суду від 15.03.07р. в задоволенні клопотання відмовлено.

19.03.07р. представник позивача в судове засідання не з’явився, при цьому надіслав телеграму з клопотаннями про відкладення розгляду справи у зв’язку з хворобою та клопотаннями про витребування додаткових доказів та призначення експертиз. Враховуючи те, що покликання на хворобу не підтверджене належним доказом, колегія визнає таке клопотання безпідставним і у задоволенні клопотання про відкладення справи відмовляє. З огляду на те, що позивачем в судовому засіданні з 12.03.07р. було дано пояснення по доводах апеляційної скарги, надано можливість подати додаткові докази з урахуванням вимог ст. 101 ГПК України, та враховуючи довготривалість знаходження справи у судових інстанціях, колегія вважає за можливе та доцільне закінчити розгляд справи у відсутності представника позивача за наявними у справі доказами.

Розглянувши клопотання про витребування доказів та про призначення експертиз, колегія розцінює їх як неконкретизовані та такі, що не грунтуються на вимогах законодавства та матеріалах справи, а тому визнає їх не обгрунтованими та безпідставними, внаслідок чого у задоволенні їх відмовляє.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Рівненської області від 30.10.2006 року та додаткове рішення від 31.10.06р. слід залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

При цьому колегія виходила з наступного:

3.08.1994р. між ПМП «Дивосвіт»(комітент) та агенством «Торгпреса», правонаступником якого є УДППЗ «Укрпошта»в особі Рівненської дирекції (комісіонер) укладено договір №92-3Б, згідно якого позивач здає, а відповідач приймає на умовах комісії для продажу через кіоскову мережу різноманітну друковану продукцію. Товари приймаються на умовах комісії терміном до 30 днів. Після закінчення строку комісії, комісіонер повинен зібрати весь непроданий товар для повернення комітентові протягом 15 робочих днів, а комітент повинен одержати непроданий товар у комісіонера протягом 10 робочих днів. Строк дії договору визначений до 31.12.1994 року.

Аналізом доказів у справі встановлено, що згідно поданого розрахунку ПМП "Дивосвіт", на адресу ТРП "Торгпреса" відвантажено друкованої продукції у кількості 2600 штук на суму 127,60 грн., вилучено з продажу 136 при мірника на суму 4,49 грн., борг станом на 31.12.1994 року склав 123,11 грн. Крім того, до розрахунку боргу за 1994 рік позивачем включено суму боргу вартості друкованої продукції, поставленої по усній домовленості на суму 97,76 грн. в кількості 1970 примірників журналів та календарів.

Первинних документів на підтверження відвантаженої продукції від ПМП "Дивосвіт" агенству "Торгпреса" по договору комісії №92-3Б від 03.08.1994 року позивач суду не подав.

З матеріалів справи видно, що для підтвердження суми позову по вказаному договору позивач надав відомості (списки) розсилки друкованої продукції, відправлених через ЦПП м. Київ. Одночасно, при експертному досліденні оригіналів списків розсилки журналів встановлено, що вони завірені печаткою Київ ЦПП, цех №5, датованою 19.05.1997р., тобто через два роки після відправки, тому такі докази не можуть бути визнані достовірними, при цьому, позивачем не надано доказів отримання вказаної продукції відповідачем.

Крім цього, 19.04.1995р. між ПМП «Дивосвіт»(комітент) та агенством «Торгпреса»(комісіонер), правонаступником, якого є відповідач укладено договір №109-3Б, згідно умов якого позивач здає, а відповідач приймає продукцію на умовах комісії для продажу через кіоскову мережу газету "Гея". Газета приймається на умовах комісії терміном у один ка лендарний місяць. Після закінчення строку комісії комісіонер повинен зібрати весь непроданий товар та списати його згідно акту, один примірник якого направити комітенту. Строк дії договору до 31.12.1995 року.

Аналізом доказів у справі встановлено, що згідно розрахунку ПМП "Дивосвіт" на адресу агенства "Торгпреса" у 1995р. відвантажено друкованої продукції - газети "Гея" у кількості 200 штук на суму 14 грн., а тому позивач визначає заборгованість відповідача у 14 грн. та до розрахунку боргу за 1995 рік включає суму вартості друкованої продукії, поставленої по усній домовленості на суму 668,93 грн.

Первинних документів, що засвідчують одержання відповідачем продукції позивачем не подано. Відповідно до списку розсилки, завірених печатками 1995 року на Рівненську дирекцію відправлено 200 примірників газети "Гея", проте документального підтвердження отримання їх Рівненською дирекцією немає, у матеріалах справи наявний акт №1 про знищення бухгалтерських документів по Рівненській дирекції УДППЗ «Укрпошта»за 1995-1997р.р.

4.01.1996р. між ПМП «Дивосвіт»(комітент) та агенством «Торгпреса»(комісіонер), правонаступником якого є відповідач укладено договір №16-3Б/69 згідно умов якого відповідач приймає на умовах комісії для продажу через кіоскову мережу різноманітну друковану продукцію. Газети приймаються на умовах комісії, терміном у 2 календарних місяці, журнали та інша поліграфічна продукція терміном на 3 календарних місяці. Після закінчення строку комісії комісіонер повинен зібрати непродані газети, списати та знищити, згідно акту та вислати непродані журнали на адресу комітента за його рахунок, або за неможливості пересилки зберігати на складі комісіонера протягом 30 днів з повідомлення комітента про необхідність її одержати. Строк дії договору з моменту підписання до 31.12.1996 року.

Як видно з матеріалів справи, за розрахунком позивача заборгованість відповідача за відвантажену продукію складає 1669, 45 грн., борг відповідача за неповернуту продукцію по даному договору складає 2317,35 грн., пеня 40,91 грн., втрати від інфляії-1761,30 грн.

Відвантаження друкованої продукції по договору №16-ЗБ/69 04.01.1996 року підтвер джується списками-накладними, списками дорученнями, затвердженими печаткою Київ ЦПП, цех№1 і вартість друкованої продукції складає 7256,80 грн. Крім цього, на думку позивача не включено повернення календарів на суму 152,07 грн., крім того, різниця в цінах на друковану продукцію по даному договору складає 7 грн.

Аналізом доказів у справі встановлено, що у 1997р. по договору №16-ЗБ/69 від 04.01.1996р. списано по опису акту від 15.01. 1997р. продукції на суму 238 грн., по опису акту від 20.02.1997р. на 409 грн., по опису акту від 15.03.1997р. - 160,50 грн., по опису акту від 20.03.1997р. - 200,30 грн., по опису акту від 19.05.1997р. - 142,50 грн., по опису акту від 20.06.1997р. - 71,50 грн., по опису акту від 20.07.1997р. -7,50 грн.; у 1997 році по цьому договору (№16-ЗБ/69 від 04.01.1996р.) списано продукції на загальну суму 1229,30 грн. Всього за 1996 рік підтверджується списання по описах-актах друкованої продукції на суму 1095,05 грн. та повернуто календарів на суму 152,07 грн.

У липні 1996 року проведено оплату за друковану продукцію; по платіжному дорученню №507 від 26.07.1996 року на суму 2350 та №510 від 29.07.1996 року на суму 1000 грн., а всього на суму 3350 грн.

По акту звірки Рівненської дирекції УДППЗ "Укрпошта" з ПМП "Диво світ" за період з 1994 року по 2001 рік, підписаному працівниками пошти, за 1996 рік на адресу агенством "Торгпреса" відвантажено продукції на суму 7279,60 грн., оплачено за продукцію 3350 грн., списано продукції 1247,12 грн., залишок на 01.01.1997 року склав 2682,48 грн.

Перевіривши докази у справі та провівши розрахунки, господарський суд встановив, що заборгованість УДППЗ "Укрпошта" по договору №16-3Б/69 від 04.01.1996р. станом на 01.08.1997 року складала 7256,8 грн. - 1095,05 грн. - 152,07 грн. –3350 грн. = 2659,68 грн. - 1229,30 грн. = 1430,38 грн.

4.01.97р. між ПМП «Дивосвіт»(комітент) та АППЗ «Рівнепошта»(комісіонер), правонаступником якого є відповідач, укладено договір згідно умов якого відповідач приймає наклад вида нь, вказаних в додатку №1, для продажу через роздрібну мережу. Газети приймаються на умовах комісії терміном у 2 календарних місяці, журнали та інша поліграфічна продукція терміном на 3 календарних місяці. Нереалізована продукція після закінчення терміну реалізації пересилається на адресу комітента за його рахунок. Відповідно до п.2.5 договору, після закін чення терміну реалізації, вказаного в п.1.5 договору, комісіонер повинен не пізніше 20 числа наступного місяця після закінчення терміну реалізації, направити на адресу комітента акт на списання нереалізованої продукції. Термін дії договору з 02.01.1997р. до 31.12.1997р. Якщо за 15 днів до закінчення дії договору жодна із сторін письмово не виявили бажання припинити дію цього договору то договір автоматично вважається продовженним на наступ ний рік. Погодження цін на друковану продукцію по даному договору викладено в протоколах від 01.01.1997р. та 09.01.1998р.

Аналізуючи докази у справі встановлено, що за розрахунком позивача грошовий борг по поверненню друкованої продукції становить 21 143,35 грн., грошовий борг за відвантажену продукцію - 3106,15 грн., сума пені - 373,78 грн., сума втрат від інфляції - 3277,09 грн. Крім цього, до розрахунку боргу за 1997 рік включено суму вартості друкованої продукції, поставленої по усній домовленості на суму 656 грн.

При цьому позивач покликається, що по вказаному договору відвантажено продукції на 30 769,30 грн., вилучено з продажу на 19 399,80 грн., повернуто на 522,80 грн., повернуто без документів на загальну суму 139,60 грн., оплачено за продукцію 6000 грн.

В ході розгляду справи було проведено судово-економічну (бухгалтерську) експертизу – висновок №1640 від 23.06.06р., до участі у справі притягнуто експертів Тернопільського відділення Київського НДІСЕ.

При експертному дослідженні наданих сортувальних таблиць документально не підтвер джено вартість відвантаженої друкованої продукції ПМП "Дивосвіт" на адресу центру "Торгпреса" за 1997 рік по договору №27-№Б від 04.01.1997 року у сумі 3232,60 грн.

Згідно висновку експертизи: за 1998р. поставлено продукції на 4300 грн., за 1999р. на 1162,50 грн., розбіжностей у вартості поступлення продукції експертами не встановлено.

При дослідженні доказів відвантаження друкованої продукції за 1997-1999 роки по договору №27-3Б від 4.01.97р. на суму 27 536,70 грн. встановлено, що накладні форми 33, 33а, 33б, форми 16 на відвантаження відсутні, за виключенням 3-х накладних (№327 від 5.06.1998р., форма СП22, №118 від 8.12.1998р. та №50 від 14.10.1999р.). Уцінка та списання продукції за 1997-2000р.р. проведено по описах-актах на уцінку та списання.

При проведенні бухгалтерської експертизи та в ході судового розгляду справи при дослі дженні описів-актів на уцінку та списання газет та журналів по договору №27-3Б від 04.01. 1997 року вартість списаної друкованої продукції складає 21550,55 грн.

Встановлено, що Рівненською дирекцією на рахунок ПМП «Дивосвіт» протягом 1997-2001р.р. перераховано за друковану продукцію 12 874,15 грн., в т.ч. врахована сума 123,11 грн. на погашення заборгованості по договору №92 від 3.08.1994р. та по усній домовленості –97,76 грн.

Тому, відповідно за період 1997-1999р.р. по договору №027-3Б/48 від 4.01.1997р. одержано друкованої продукції на 27 536,70 грн., вилучено (списано) на 21 550,85 грн., оплачено 9644,90 грн., а тому станом на 1.01.2002р. відсутня заборгованість відповідача перед позивачем по договору №027-3Б/48 від 4.01.1997р.

В ході розгляду справи встановлено, що господарським судом Тернопільської області виконано вимоги постанови Вищого господарського суду України від 20.10.04р., проведено детальний аналіз доказів і діючого законодавства щодо з’ясування питання правонаступництва відповідача, правової природи договорів, розмежування виконання зобов’язань, в тому числі щодо проведення розрахунків за кожним договором. У матеріалах справи наявні докази правонаступництва ДП ОППЗ «Укрпошта»по відношенню до агенства «Торгпреса», які стверджують цей факт і позивачем не оспорюються.

Господарським судом проведено грунтовний аналіз документальних доказів у справі по кожному договору і з урахуванням вимог ст. 33 ГПК України, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд підставно дійшов висновку, що вимоги позивача не підтверджені конкретними доказами, спростовані висновками судових експертиз та матеріалами справи. Доводи апеляційної скарги цього висновку суду не спростовують.

Отже, з огляду на вище викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Рівненської області відповідає матеріалам справи, грунтуються на чинному законодавстві і підстав для їх скасування немає, зазначені в апеляційній скарзі інші доводи скаржника, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваних рішень.

Керуючись ст.ст.1,2,33,43,49,67,91,99,101,103,105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Рішення господарського суду Рівненської області від 30.10.2006 року та додаткове рішення від 31.10.2006р. по справі за №2/114 залишити без змін.

2.В задоволенні апеляційної скарги відмовити.

3.Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

4.Матеріали справи направляються в господарський суд Рівненської області.

Головуючий–суддя                         Мельник Г.І.

Судді                                    Новосад Д.Ф.

Михалюк О.В.