ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.07 р.                                                                             Справа № 29/77а

14 год.20 хвилин, м. Донецьк, вул.Артема157, нарадча кімната         Господарський суд Донецької області у складі  головуючого судді  Гаврищук Т.Г. при секретарі судового засідання Пашко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом – Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” м.Донецьк

до відповідача –  Державної податкової інспекції у Ворошиловському  районі м.Донецька

про визнання податкового повідомлення-рішення ДПІ недійсним

за участю представників сторін

від позивача – Гребенюк Н.В. – заст..головного бухгалтера(за довір.), Коржова О.О.. – в.о. заст..генерального директора з правових питань(за довір.)

від відповідача –  Ваховська Г.О. – ст.держподатковий інспектор (за довір.)

Позивач, Обласне комунальне підприємство “Донецьктеплокомуненерго” , звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Державної податкової інспекції у Ворошиловському  районі м.Донецька про визнання недійсним  повідомлення-рішення №/0 від 24.07.2006р. про застосування штрафних санкцій з податку на додану вартість в сумі 210грн.

Заявою від 20.03.2007р. позивач уточнив позовні вимоги та просить визнати недійсним податкове повідомлення-рішення №/0 від 24.07.2006р. про застосування штрафних санкцій з податку на додану вартість в сумі 210грн.

В обгрунтування позову  позивач посилається на безпідставне застосування штрафних санкцій, оскільки ним 24.10.2005р. не здійснювалась сплата податкового зобов”язання з податку на додану вартість згідно уточнюючого розрахунку податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок, наданого до податкового органу 22.04.2005р. (вхід..№32139). Позивач вважає, що відповідач не мав права самостійно змінювати призначення платежу, яке було визначено ним  в платіжних дорученнях.

Відповідач  надав відзив, у якому проти позову заперечує і вважає, що ним правомірно було застосовано до позивача штрафні санкції згідно до п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  по встановленому актом перевірки факту порушення позивачем граничних термінів сплати самостійно узгодженої суми податкового зобов”язання з податку на додану вартість. Відповідач зазначив, що згідно до п.п.7.7 ст.7  Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов”язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами(обов”язковими платежами) – у рівних пропорціях.

У судовому засіданні досліджені надані сторонами письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, господарський суд, встановив :

Позивач є юридичною особою, включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України за №03337119 та взятий на облік як платник податку у Державній податковій інспекції у Ворошиловському районі м.Донецька.

Податковим повідомленням-рішенням №/0 від 24.07.2006р. відповідачем на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” до позивача був застосований штраф в розмірі 50% в сумі 210 грн. за затримку на 183 календарних дні граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов‘язання з податку на додану вартість в розмірі 420 грн.

Наведене податкове повідомлення-рішення  було прийнято відповідачем на підставі акту перевірки своєчасності сплати податкового зобов”язання з ПДВ за №576/15-3/03337119 від 19.07.2006р., яким встановлено порушення позивачем вимог п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

За правилами п.1.2 ст.1 Закону України №2181-ІІІ від 21.12.2000р. “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове  зобов'язання це - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Строки сплати узгодженого податкового зобов‘язання визначені у п.5.3. ст.5  наведеного Закону, відповідно до п.п.5.3.1 якого  платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.  Згідно з п.”а” вищенаведеного підпункту 4.1.4 податкові  декларації  за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю подаються протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Узгоджена  сума податкового зобов'язання,  не сплачена платником податків у строки, визначені цією статтею, визнається сумою податкового боргу платника податків( п.п.5.4.1 п.5.4 ст.5 цього Закону).

За вимогами п.1 ст.9 Закону України “Про систему оподаткування” платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.

За приписами п.3 ст.9 цього Закону України обов'язок юридичної особи щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) припиняється із сплатою податку, збору (обов'язкового платежу).

Відповідно до п.п.17.1.7. п.17.1. ст.17   Закону  України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли платник  податків  не  сплачує  узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:  при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за  останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;    при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

З викладеного вбачається, що встановлений підпунктом 17.1.7  пункту 17.1 цієї   статті розмір штрафу може бути застосований до платника податку у випадках несплати ним узгодженої суми податкового зобов’язання протягом граничних строків, визначених цим Законом залежно від терміну такої несплати, та виходячи від фактично сплаченої платником податку суми саме цього податкового зобов’язання.

Відповідачем фінансові санкції були застосовані до позивача за несвоєчасну сплату самостійно узгодженої суми податкового зобов‘язання з податку на додану вартість згідно уточнюючого розрахунку податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок (поданий до податкового органу 22.04.2005р. (вхід..№32139),  у якому заявлено збільшення суми, яка підлягала сплаті до бюджету за серпень 2003р. на 420 грн., при сплаті  платіжним дорученням №243 від 20.10.2005р. суми  420 грн.

Відповідач у судовому засіданні підтвердив, що при розрахунку штрафних санкцій ним були враховані платежі саме за наведеним платіжним дорученням.

У  судовому засіданні досліджено платіжне доручення №243 від 20.10.2005р. , з якого вбачається, що позивачем було сплачено заборгованість з податку на додану вартість станом на 01.01.2005р.  в сумі 3585039 грн. згідно протоколу-погодження №05/2 від 11.10.2005р., ст..39 ЗУ “Про Дер. Бюд.”  та постанови КМУ від 29.07.2005р.  №664.

Статтею 39 Закону України "Про Державний  бюджет України  на  2005  рік"  встановлено, що у 2005 році розрахунки з погашення зобов'язань держави по знецінених грошових заощадженнях громадян в установах Ощадного банку колишнього СРСР та державних цінних паперів колишнього СРСР здійснюються за рахунок відповідної субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам шляхом погашення заборгованості таких громадян, що утворилася станом на 1 вересня 2004 року, за спожиті електричну і теплову енергію, природний газ, тверде паливо, послуги водопостачання і водовідведення, квартирну плату, в рахунок податкового боргу минулих років, у тому числі розстроченого, підприємств (структурних підрозділів підприємств) житлово-комунального господарства, паливно-енергетичного комплексу та інших підприємств, що надають ці послуги, за видами податків, визначеними у пункті 24 статті 12 цього Закону, та за рахунок частини виручки від реалізації природного газу у 2000 році, що отримувалась як плата за транзит природного газу через територію України, в обсязі 6.000.000 тис. гривень по сплаті податків і зборів (обов'язкових платежів) до Державного бюджету України, а також пені, штрафних санкцій, нарахованих у зв'язку з порушенням податкового законодавства, повернення бюджетних позичок та кредитів, наданих під гарантію Кабінету Міністрів України, в тому числі шляхом переводу боргу, та додаткових податкових зобов'язань підприємств, які виникають в результаті виконання цієї статті.

Зазначені розрахунки проводяться територіальними органами Державного казначейства України, які відкривають усім учасникам спеціальні рахунки.

Порядок проведення таких розрахунків затверджений постановою Кабінету Міністрів України   від 29 липня 2005 р. N 664.

На виконання вимог наведеного Порядку між Управлінням Державного казначейства України в Донецькій області, Головним фінансовим управлінням Донецької облдержадміністрації та позивачем було складено  протокол-погодження №05/2 від 11.10.2005р., за яким сума, що приймається до розрахунку, складає 3585039 грн., яка і була перерахована позивачем платіжним дорученням №243 від 20.10.2005р.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що оскільки спірним платіжним дорученням позивачем було здійснено сплату  заборгованості з податку на додану вартість станом на 01.01.2005р.  в сумі 3585039 грн. згідно до вимог ст. 39 Закону України "Про Державний  бюджет України  на  2005  рік"  та постанови Кабінету Міністрів України від 29.07.2005р.  №664, то  відповідач не мав права самостійно змінювати “призначення платежу” та направляти зазначені кошти в рахунок сплати податкових зобов’язань інших податкових періодів. За таких обставин, застосування штрафних санкцій суд вважає безпідставним.

Посилання відповідача на п. 7.7. ст. 7  Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» судом не прийнято до уваги, оскільки  зазначеною нормою не встановлено право чи обов’язок саме податкового органу змінювати  податкові зобов’язання  в рахунок сплати яких платник податків спрямував кошти. Не передбачено таке право податкового органу і будь якими іншими нормами Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» або іншими законами з питань оподаткування.

З урахуванням  викладеного,  вимоги позивача про  визнання недійсним податкового  повідомлення-рішення №/0 від 24.07.2006р. про застосування штрафних санкцій з податку на додану вартість в сумі 210грн. підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.1,4,5, п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, п.п.7.7.3 п.7.7 ст.7 Закону України “Про податок на одану вартість”  та ст.ст.17-20,69-72,86,94,158-163, 167,185,186,254, п.6,7 розділу V11 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

П О С Т А Н О В И В  :

Позов Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомунерго” до Державної податкової інспекції у Ворошиловському  районі м.Донецька про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення №/0 від 24.07.2006р. про застосування штрафних  санкцій з податку на додану вартість в сумі 210 грн. задовольнити .

Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ворошиловському  районі м.Донецька  №/0 від 24.07.2006р. про зобов’язання Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” сплатити штраф в розмірі 50% у сумі 210  грн.

Присудити Обласному комунальному підприємству “Донецьктеплокомуненерго”   (83086, м.Донецьк, вул.Донецька,38, р/рахунок №9331 в обласній філії АКБ  “Укрсоцбанк”, МФО 334011, ) з Державного бюджету України судовий збір  в розмірі 03грн.40коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде подано, але апеляційна скарга не була подана у зазначений строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку .Про апеляційне оскарження постанови суду спочатку подається заява. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через господарський суд Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суддя                                                                                              Гаврищук Т.Г.

Постанова в повному обсязі виготовлена 22.03.2007р.

Надрук. 3 примір.

1 суду

2 сторонам