ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

05.02.07                                                                                           Справа  № 5/1807-13/313А

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої судді                                          Орищин Г.В.

суддів                                                              Дубник О.П.

Якімець Г.Г.

при секретарі судового засідання Чубатюк О.В.

розглянув апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Датський текстиль»

компанії «ПВН Холдінг А/С»(Данія), м.Сокаль (далі –ДП) б/н від 04.12.2006 р.

на постанову господарського суду Львівської області від 16.11.2006 року

у справі № 5/1807-13/313А

за позовом ДП «Датський текстиль»компанії «ПВН Холдінг А/С»(Данія),

м.Сокаль

до відповідача ДПІ у Сокальському районі, м.Сокаль

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

з участю представників:

від скаржника –Кулак І.О. –юр.

від відповідача –Яремко В.П. –ГДПІ юр. сект.

Права і обов”язки, передбачені ст. ст. 49, 51 КАС України, представникам сторін роз”яснені.

Постановою господарського суду Львівської області від 16.11.2006 р. у справі №5/1807-13/313А (суддя Станько Л.Л.) відмовлено в позові дочірньому підприємству «Датський текстиль»компанії «ПВН Холдінг А/С»(Данія), м.Сокаль (далі –ДП) про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення ДПІ у Сокальському районі від 26.09.2006 р. №000856231/0. Дана постанова суду мотивована тим, що оскільки, доказів сплати контрагентами позивача суми ПДВ до бюджету  немає, тобто, джерела відшкодування ПДВ не встановлено, у ДП «Датський текстиль»компанії «ПВН Холдінг А/С»(Данія) відсутнє право на його відшкодування.

Позивач у справі –ДП «Датський текстиль»компанії «ПВН Холдінг А/С»(Данія), в якій зазначає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, без з»ясування судом обставин справи. Зокрема, зазначає скаржник, віднесення сум ПДВ до податкового кредиту здійснено ним правильно, з дотриманням вимог п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», а правовідносини ДП «Датський текстиль»та ПП «Західпромкабель»підтверджені податковими накладними, не супреречать інтересам держави і не спрямовані на ухилення від сплати податків та зборів, їх не визнано незаконними, і.т.і.

Відповідач у справі з вимогами скаржника не погоджується з підстав, викладених у запереченнях на апеляційну скаргу (а.с.69-72) та в усних поясненнях в судовому засіданні.

При розгляді матеріалів справи та апеляційної скарги судовою колегією встановлено наступне:

За результатами проведеної ДПІ у Сокальському районі виїзної позапланової перевірки ДП «Датський текстиль»компанії ПВН Холдінг А/С (Данія) з питань відшкодування з бюджету податку на додану вартість за період з 01.01.2006 р. по 28.02.2006 р., 20 вересня 2006 року складено акт за № 609/23-1/31588791, яким зафіксовано порушення позивачем п.п.7.2.3 п.7.2, п.п.7.7 ст.7, п.1.8 ст.1, п.1.3 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість», в результаті чого встановлено відсутність права на отримання бюджетного відшкодування в сумі 8084,40 грн.

На підставі вказаного акту перевірки податковим органом 26.09.2006 року прийнято податкове повідомлення-рішення № 000856231/0 про відмову в наданні позивачу бюджетного відшкодування суми ПДВ в розмірі 8084 грн.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані сторонами докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія відзначає наступне:

У відповідності із п.п.7.2.1 п.7.2, п.п.7.4.1 та п.п.7.4, п.п.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”, для включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту достатньо таких підстав, як здійснення операції з придбання товарів, наявність належним чином оформленої податкової накладної, виданої платником податку на додану вартість.

В той же час, наведена норма п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 вищевказаного Закону, передбачає обов”язкову наявність ще й такої підстави, як сплата платником податку у звітному періоді відповідних сум податку.

Згідно із п.п.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” суми податку на додану вартість зараховуються до Державного бюджету України, а зараховані суми використовуються у першу чергу для бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно з цим законом.

Тобто, законодавцем чітко передбачено, що однією з обов”язкових підстав включення сум до податкового кредиту з податку на додану вартість є сплата цих сум до Державного бюджету України.

Висновок про те, що відшкодуванню підлягають лише суми, які були сплачені до бюджету випливає з самої суті поняття податку, його основної функції – формування доходів Державного бюджету України (п.19 ст. 2, ст. 9 Бюджетного кодексу України), а також, з поняття платника податку як особи, яка згідно Закону України “Про податок на додану вартість” зобов”язана здійснювати утримання та внесення до бюджету податку, що сплачується покупцем (п.1.3 ст.1 цього Закону).

Тобто, Законом України “Про податок на додану вартість” встановлено прямий взаємозв”язок між сплатою, надходженням до бюджету податку на додану вартість та відшкодуванням такого податку. При цьому, зазначені етапи нерозривно пов”язані між собою: сплата податку, а потім включення відповідних сум до податкового кредиту з податку на додану вартість та відшкодування податку на додану вартість за рахунок коштів, що були сплачені у вигляді податку.

За змістом вищезазначеного Закону, право на відшкодування виникає лише при фактичній надмірній сплаті податку на додану вартість, а не з самого факту існування зобов”язання по сплаті податку на додану вартість в ціні товару.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, зокрема, з проведених податковим органом перевірок вбачається, що постачальником позивача було ПП "Західпромкабель" і по взаєморозрахунках з ДП "Датський текстиль" суми ПДВ (8084,40 грн.) по податкових накладних включені до податкових зобов'язань відповідного періоду, відображені в книзі обліку продажу товарів (робіт, послуг) та відповідають даним податкової декларації з ПДВ. Проте, дане підприємство є посередником, отримувало відвантажений товар від постачальників: ТзОВ "Карнеол", м.Львів (ідн. под. номер 48) по податковій накладній: №20/20/30 від 02.02.2006р. на суму 56024,90 грн., в т.ч. ПДВ 8003,56 грн. Підприємство ТзОВ "Карнеол" отримувало товар від постачальників: БПКФ ТзОВ "Експо-Маркет", м.Київ (ідн.под.номер 51) по податковій накладній: № 0007/02 від 01.02.2006 р. на суму 161004,94 грн., ПДВ 26834,16 грн. та від ПП "Деметра-2002", м.Київ (ідн.под.номер 38) по податковій накладній: № 0010/02 від 01.02.2006 р. на суму   872412,63 грн., ПДВ 145402,11 грн.

В ході проведення перевірки підприємства позивача, на виконання Наказу ДПА України №376 від 01.08.98 "Про затвердження методичних вказівок по організації порядку адміністрування відшкодування ПДВ" було направлено запити для проведення зустрічних перевірок з питань правильності обчислення та сплати до бюджету ПДВ контрагентами позивача.

Згідно отриманих відповідей встановлено, що підприємство ПП "Деметра-2002" () звітує до ДПІ у Дніпровському районі м.Києва, останню декларацію по ПДВ подано за жовтень місяць 2004 року (ПЗ -10722 грн., ПК –10034 грн., 43 –688 грн.), декларацію з податку на прибуток - за III кв. 2004 року (ВД - 254,8 тис.грн., ВВ - 247,6 тис. грн.). Місцезнаходження підприємства не встановлено. Підприємство БНКФ ТзОВ "Експо-Маркет" () звітує до ДПІ у Печерському районі м.Києва, але місцезнаходження не встановлено, згідно поданої до ДПІ декларації з ПДВ за лютий 2006 року рядок 9 –70 грн., рядок 27 - 20 грн.

Червоноградським ВПМ УПМ ДПА у Львівській області отримано відповідь від ДПІ у Печерському р-ні м.Києва, де зазначено, що дане підприємство має ознаки "фіктивності", а саме: за юридичною адресою не знаходиться, до ДПІ за місцем реєстрації не звітується.

Тому, судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що оскільки доказів оплати контрагентами позивача ПДВ немає, тобто, джерела відшкодування ПДВ не встановлено, то і у ДП "Датський текстиль" компанії "ПВН Холдінг А/С" (Данія) відсутнє право на його відшкодування.

З врахуванням викладеного, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови, як такої, що прийнята у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підставі фактичних обставин і матеріалів справи.

Отже, керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209, п.п.6 і 7 р.YІІ Кодексу адміністративного судочинства України, -

Львівський апеляційний господарський суд  У Х В А Л И В :

Постанову господарського суду Львівської області від 16.11.2006 року у справі №5/1807-13/312А залишити без змін, апеляційну скаргу ДП «Датський текстиль»компанії «ПВН Холдинг А/С»(Данія) - без задоволення.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку, у відповідності із ст.ст. 211, 212  КАС України.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

головуючий  суддя                                                      Г.В. Орищин

судді                                                                              О.П. Дубник

Г.Г. Якімець