Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" лютого 2007 р.                                                           Справа № 07/380-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Безлепкіній І.П.

за участю представників сторін:

позивача - Коломієць В.А.

відповідача -  Мартинець О.В., Владіміров А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційні скарги Закритого акціонерного товариства “Укрпромспілка”, м. Київ (вх № 4508Х/3) та  Акціонерного товариства "Харківпродмаш", м. Харків  (вх. № 311 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 13.11.06 р. по справі № 07/380-06

за позовом Закритого акціонерного товариства "Укрпромспілка", м. Київ

до Акціонерного товариства"Харківпродмаш", м. Харків

про стягнення 44010,00 грн.

встановила:

Позивач – ЗАТ „Укрпромспілка” звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з відповідача – АТ „Харківпродмаш”  44010,00 грн., в тому  числі, 26010, 00 грн.  вартості товару, 15000,00 грн.  збитків, 3000,00 грн. моральної шкоди та покладання на відповідача судових витрат по справі, обґрунтовуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем зобов’язань за договором поставки № 255 від 11.04.06 р., а саме, простроченням постачання, неналежною якістю товару, що, на його думку, призвело до спричинення збитків, а саме, сплати 15000 грн. штрафу за попереднім договором, укладеним  18.04.06 р. між  ТОВ „Агрофірма „Україна” та ВАТ „Укрпромспілка” та підриву його ділової репутації.

В процесі розгляду справи від АТ „Харківпродмаш” надійшла зустрічна позовна заява про зобов’язання  ВАТ „Укрпромспілка”  вчинити дії щодо виконання договору поставки № 255 від 11.04.06 р., шляхом прийняття товару та стягнення 16275 грн. витрат, понесених внаслідок відмови  від прийняття товару. В подальшому АТ „Харківпродмаш” заявив про уточнення зустрічних позовних вимог, визнавши належною до стягнення суму 16275 грн., яка складається з  суми збитків  13600 грн., пов’язаних зі зберіганням товару та 2675 грн. пов’язаних зі зворотнім його транспортуванням.

Рішенням господарського суду Харківської області від 13.11.2006р. по справі № 07/380-06 (суддя Інте Т.В.) в задоволенні первісних та зустрічних позовних вимог відмовлено.

В частині відмови в задоволенні первісних позовних вимог рішення мотивоване тим, що позивач не довів факту поставки відповідачем неякісного товару, а саме, ковшового шнекового погрузчика Р6-КШП-6. Крім того, позивачем порушені вимоги Інструкції П-7 „Про  порядок приймання продукції  виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку за якістю”, а також відсутній прямий причинно-наслідковий зв’язок між порушенням позивачем попереднього договору, укладеного з ТОВ „Агрофірма „Україна” та простроченням поставки товару відповідачем, що виключає право позивача на стягнення моральної шкоди з відповідача.

Взадоволенні зустрічних позовних вимог АТ «Харківпродмаш» відмовлено в зв’язку з їх недоведеністю.

ВАТ «Укрпромспілка»  з рішенням суду першої інстанції не погодився, надав апеляційну скаргу та додаткові пояснення на неї, в яких посилається на те, що судом при прийнятті рішення порушені норми матеріального та процесуального права, невірно з’ясовані обставини справи, вважає, що висновки суду ґрунтуються не на підставі доказів, а на припущеннях При цьому зазначає, що відповідач порушив свої договірні зобов’язання не передав у власність позивача обладнання у визначений строк, посилаючись при цьому на відсутність акту прийому-передачі. В зв’язку з викладеними обставинами, ВАТ «Укрпромспілка»  наполягає на тому, що воно втратило інтерес до набуття у власність цього товару та цій підставі вимагає повернення сплаченої суми з розірванням Договору. Просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2006р. у справі № 07/380-06 в частині відмови у задоволенні первісних позовних вимог ЗАТ «Укрпромспілка»  , задовольнити апеляційну скаргу.

АТ «Харківпродмаш» у відзиві на апеляційну скаргу зазначає про безпідставність первісних позовних вимог, оскільки ЗАТ «Укрпромспілка»  не надав можливості не тільки провести спірне обладнання в робочий стан для подальшої експлуатації, а й позбавив можливості АТ «Харківпродмаш» взагалі виконати свої зобов’язання за договором № 255 від 11.04.2006р. Просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні первісних позовних вимог – без змін.

АТ «Харківпродмаш»  також з рішенням місцевого господарського суду не погодилось, звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою, в якій зокрема зазначає, що суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що позовні вимоги ЗАТ «Укрпромспілка» не підлягають задоволенню, оскільки позивач за первісним позовом під час розгляду справи не навів підтверджуючих доказів невиконання умов договору поставки №255 від 11.04.2006р. Однак при цьому стверджує, що місцевий господарський суд помилково відмовив у задоволенні зустрічного позову до ЗАТ «Укрпромспілка», вважає, що надані позивачем за зустрічним позовом докази дають підстави вимагати відшкодування збитків внаслідок невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання. Просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2006р. в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог, задовольнити апеляційну скаргу.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши уповноважених представників сторін, які підтвердили свої позиції, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційних скарг без задоволення, а рішення господарського суду Харківської області від 13.11.06р. по справі № 07/380-06  без змін, виходячи з наступних  обставин.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив, що  11 квітня 2006 р. між сторонами по справі було укладено договір № 255 від 11.04.06 р. (далі –договір) (а.с. 11), відповідно до умов якого, АТ „Харківпродмаш”  зобов’язалось  передати у власність ЗАТ „Укрпромспілка”  бувший у використанні відновлений ковшовий  шнековий погрузчик Р6-КШП-6 ( далі –товар), а останній –прийняти і оплатити його (п.1.1 договору). Постачання товару на склад покупця здійснюється постачальником за рахунок покупця (п. 1.2 договору).

У виконання  умов п.4.1 договору,  позивачем за первісним позовом була здійснена 100% попередня оплата товару та послуг з транспортування в  загальній сумі  29220 грн., що підтверджено копією платіжного доручення № 386 від 17.04.06. (а.с.14) та відповідає умовам договору (п. 2).

Постачання товару, на умовах п. 4.2 договору відповідач за первісним позовом зобов’язався виконати протягом 10 робочих днів з моменту надходження оплати на його поточний рахунок.

Однак,  в порушення умов договору, поставка товару на адресу, вказану в договорі, була здійснена  відповідачем за первісним позовом 22.05.06 р., замість очікуваної 04.05.06 р.

Після того, як водієм-експедитором АТ «Харківпродмаш» 22.05.2006р. навантажувач доставлено за адресою, яка була обумовлена в п. 3.3 договору №255 від 11.04.2006р., а саме на територію ТОВ „Агрофірма „Україна”, що підтверджується відмітками печатки ТОВ „Агрофірма „Україна” у посвідченні про відрядження водія-експедитора АТ „Харківпродмаш” Тюпи М.І.(а.с.47), сторони повинні були відповідно до п. 3.4 підписати акт приймання-передачі.

Проте, ЗАТ «Укрпромспілка» відмовилось приймати навантажувач, посилаючись на те, що він за технічними якостями не відповідає їх вимогам.

В підтвердження постачання відповідачем за первісним позовом товару неналежної якості, позивачем був наданий суду акт виявлених недоліків від 23.05.06 р., складений в с. Холмовка,  Бахчисарайського району, АР Крим, комісією у складі трьох осіб, без зазначення їх місця роботи, фаху та займаної посади.

Пунктом 9.1 договору, сторони передбачили, що всі правовідносини, що виникають з цього договору, або пов’язані із ним, у тому числі пов’язані із дійсністю, укладанням, виконанням, зміною та припиненням цього договору,  тлумаченням його умов, визначенням наслідків недійсності або порушення договору, регламентуються цим договором та відповідними нормами чинного в Україні законодавства, а також застосовуваними до таких правовідносин звичаями ділового обороту на підставі принципів  добросовісності, розумності та справедливості. Тобто, при здійсненні перевірки якості товару при його прийманні,  позивачем за первісним  позовом  повинна була застосовуватись затверджена постановою Держарбітражу СРСР від 25.04.66 р. Інструкція П-7 „Про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю” ( далі –Інструкція), як єдиний чинний документ, який застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними та Особливими  умовами постачання або другими, обов’язковими для сторін правилами не встановлено інший порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якістю та комплектністю.

В порушення  Інструкції, приймання товару проводилось особами, не уповноваженими на те керівником підприємства - одержувача,  не підтверджена належним чином їх компетентність, відповідно до вимог п. 13 Інструкції. При виявленні недоліків товару, в порушення п. 16 Інструкції,  приймання не було призупинено, не складено акт, в якому б було зазначено кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів.

Отже, наданий позивачем за первісним позовом  на підтвердження  виявлених недоліків акт від 23.05.06 р. вимогам даної Інструкції не відповідає.

В наданому позивачем  акті від 23.05.06 р. відсутні його номер,  час початку та закінчення приймання, місце роботи, посади та повноваження членів комісії, номер та дата договору на постачання продукції, не зазначено  рахунок –фактура або накладна на отримання товару, документ, яким підтверджено його якість, не зазначені умови зберігання товару до часу його прийняття за якістю, стан тари та упаковки на час приймання, не зазначені номери стандартів, технічних умов, згідно який проводилась перевірка якості товару, не зроблено висновків щодо характеру та причин  виникнення виявлених недоліків. І, нарешті, акт не  затверджений керівником підприємства –одержувача.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що наданий позивачем за первісним позовом акт від 23.05.06 р. не містить доказів вини відповідача  в постачанні неякісного товару, що є умовою ст. 679 ЦК України, згідно якої, продавець відповідає за недоліки товару, якщо покупець доведе, що вони виникли до передання товару покупцеві або з причин, які існували до цього моменту.

Дані факти а ні актом, а ні іншими документами, які є в матеріалах справи, не  підтверджені, що виключає можливість покладання відповідальності за постачання неякісного товару на відповідача.

Крім того, згідно п. 5.1 та п. 5.2  договору №255 від 11.04.2006р. АТ «Харківпродмаш» встановив для навантажувача гарантійний термін у шість місяців, протягом якого останній прийняв на себе  зобов’язання за свій рахунок та своїми силами усувати несправності, які можуть з’явитися під час експлуатації навантажувача, але  ЗАТ «Укрпромспілка» гарантійними послугами, передбаченими договором, не скористався, від послуг прибувших спеціалістів відповідача відмовився.

Дані факти підтверджуються, зокрема листом – зверненням ЗАТ «Укрпромспілка» до за №224 від 22.06.2006р. (т. 1, а.с. 24), відповідно до якого АТ «Харківпродмаш»  повідомляло, що для вирішення питань згідно п. 5.1 та п. 5.2 Договору на адресу позивача виїхали фахівці з технічною документацією для запуску обладнання та усунення виниклих недоліків цього обладнання, а також просило забрати сплачене позивачем обладнання.

В судовому засідання представником АТ «Харківпродмаш» для огляду також були надані документальні докази звернення до ЗАТ «Укрпромспілка» (зокрема телеграма від 05.07.2006р.)  з проханням забрати навантажувач.

Натомість позивач не надав ні письмових доказів відповіді на зазначені звернення відповідача, ні документальних доказів відмови від спірного товару.

Відповідно до ч. 2 ст. 678 Цивільного кодексу України у разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недостатків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов’язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з’явились знов після їх усунення) покупець має право за своїм вибором відмовитись від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; вимагати заміни товару.

За таких обставин, а також враховуючи, що ЗАТ «Укрпромспілка» гарантійними послугами, передбаченими договором, не скористався, від послуг прибувших спеціалістів відповідача відмовився,  письмових доказів відмови від договору №255 від 11.04.2006р. не надав, а тому відсутні правові підстав для повернення сплаченої за товар грошової суми.

На підставі викладеного, колегія суддів  визнає правомірність висновків суду першої інстанції щодо відмови позивачу за первісним позовом по стягненню вартості неякісного товару в зв’язку з  недоведеністю його вимог.

В зв’язку з визнанням судом недоведеним факт постачання відповідачем за первісним позовом  неякісного товару, відсутні підстави для покладання на нього обов’язку відшкодування понесених позивачем збитків по сплаті 15000 грн. штрафу  ТОВ „Агрофірма „Україна”, відповідно до п.  3.1 попереднього договору від             18.04.06 р.

Не підлягає задоволенню і заявлена позивачем за первісним позовом вимога про стягнення 3000 грн. моральної шкоди, нібито, спричиненої відповідачем за первісним позовом,  в зв’язку з неукладанням основного договору між ВАТ „Укрпромспілка” та ТОВ „Агрофірма „Україна” і порушенням ділової репутації. Позивачем за первісним позовом не доведений причинно –наслідковий зв’язок, вина відповідача за первісним позовом у неукладанні основного договору та протиправність його дій чи бездіяльності, які, відповідно до ст. 1167 ЦК України є умовою відшкодування  винною особою  моральної шкоди, завданої  фізичній або юридичній особі.

З метою покриття понесених витрат, АТ „Харківпродмаш” звернувся до суду з зустрічним позовом, прийнятим судом до розгляду, про стягнення з ВАТ „Укрпромспілка, з урахуванням уточнень, 16275,00 грн., в тому числі, 2675 грн. транспортних витрат та 13600 грн. затрат на зберігання повернутого  товару.

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов’язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб’єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата  або пошкодження її майна..

Як зазначено в ст. 225 ГК України,  додаткові витрати, що підлягають відшкодуванню повинні бути стороною понесені.

Крім того, ст. 226 ГК України передбачено, що учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов’язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру.

Позивачем  за зустрічним позовом не доведено вжиття будь-яких заходів по недопущенню понесення додаткових витрат, а надана копія картки обліку роботи  вантажного автомобіля (т.1, а.с. 89), калькуляція  на автомобільне перевезення               ( т.1, а.с.91), наказ директора АТ „Харківпродмаш”  від 28.11.05 р. № 30-ОД „Про  встановлення вартості зберігання обладнання” (т.1, а.с. 92) та розрахунок затрат на зберігання виробу КШП-3.21 ПО ЗПИ г. належними доказами понесення затрат не визнаються.

За таких обставин відсутні правові підстави для задоволення зустрічних позовних вимог.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На думку колегії суддів ні позивачем, ні відповідачем ці обставини, на які вони посилаються в апеляційних скаргах як на підставу своїх вимог та заперечень, не доведені належним чином.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційні скарги ЗАТ «Укрпромспілка» та АТ «Харківпродмаш» позбавлені фактичного та правового обґрунтування, рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2006р. по справі № 07/380-06 прийняте без порушень норм матеріального та процесуального права, а доводи, з яких подані апеляційні скарги про скасування рішення, не можуть бути підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись ст. ст. 32-34 43, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105, 110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду, -

постановила:

Апеляційні скарги позивача та відповідача залишити без задоволення.Рішення господарського суду Харківської області від 13.11.2006р. по справі              № 07/380-06 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді