донецький апеляційний господарський суд
УХВАЛА

Іменем України

20.02.2007р.                                                                                                 справа №7/293а

Донецькій апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:

при секретареві судового засідання:

за участю представників сторін:

від позивача:
не з'явились,

від відповідача:
Шевченко І.П. - за дов. від 05.07.2006р. б/н,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу:
Державної податкової інспекції у м.Сніжному

на постанову  господарського суду:

Донецької області

від:
07.12.2006 року (викладена в повному обсязі 12.12.2006р.)

по справі:
№7/293а

за позовом:
Державного підприємства "Сніжнеантрацит" м.Сніжне

до:
Державної податкової інспекції у м.Сніжному

про:
визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Державне підприємство “Сніжнеантрацит” (м.Сніжне) (далі за текстом –ДП “Сніжнеантрацит”), звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державної податкової інспекції у м.Сніжному (далі за текстом –ДПІ у м.Сніжному) про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 12.09.2006р. №/0.

Постановою від 07.12.2006р.  (викладена в повному обсязі 12.12.2006р.) у справі №7/293а господарський суд Донецької області (суддя: Малашкевич С.А.) позовні вимоги задовольнив в повному обсязі, визнавши нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Сніжному від 12.09.2006р. №/0.

Постанова місцевого господарського суду мотивована положеннями п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000р. (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин); тим, що органом державної податкової служби, сплачені позивачем кошти по збору за геологорозвідувальні роботи в сумі 33400грн., були зараховані на погашення попереднього податкового боргу позивача за 2005 рік в сумі 47600грн., що виник за розрахунком від 03.11.2005р. №13199; тим, що норма п.7.7 ст.7 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000р. (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) не встановлює право чи обов’язок саме контролюючого органу якимось чином змінювати податкові зобов’язання, в рахунок сплати яких платник податків спрямував кошти; тим, що податковий орган не мав законних підстав для зміни призначення платежу та зарахування сплаченої суми в погашення податкового боргу за 2005 рік згідно розрахунку від 03.11.2005р. №13199..

Відповідач, ДПІ у м.Сніжному, з прийнятою постановою місцевого господарського суду не погодився, посилаючись в обгрунтування вимог про скасування на недодержання господарським судом першої інстанції п.7.7 ст.7 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000р. (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин); на те, що позивач при здійсненні платежів зі збору за геологорозвідувальні роботи у платіжних дорученнях не вказує, за який податковий період (квартал) проводиться сплата узгодженого податкового зобов’язання зі збору за геологорозвідувальні роботи за 2006р.

В судовому засіданні представником ДПІ у м.Сніжному заявлено клопотання про залучення до матеріалів справи першої та другої податкових вимог. Заявлене клопотання про залучення до матеріалів справи як додаткового доказу зазначених податкових вимог судовою колегією апеляційної інстанції відхилено оскільки відсутні процесуальні підстави для залучення в порядку ст.195 Кодексу адміністративного судочинства України нового доказу до матеріалів справи, а саме –надані представником відповідача податкові вимоги не були предметом дослідження в господарському суді першої інстанції та стосуються іншого предмету спору.

Позивач, ДП “Сніжнеантрацит” (м.Сніжне), у відзиві на апеляційну скаргу заперечення заявника відхилив з підстав, викладених в постанові місцевого господарського суду.

ДП “Сніжнеантрацит” (м.Сніжне) представників в судове засідання не направив, хоча належним чином було повідомлено про дату, час та місце слухання справи.

01.11.2005р. набрав чинності Закон України “Про внесення змін до Кодексу адміністративного судочинства України” від 06.10.2005р. №2953-ІV, яким п.6 та п.7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України були викладені в новій редакції, згідно якої до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991р., вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 05.01.2007р. відкрито апеляційне провадження по адміністративній справі №7/293а.

Розпорядженням першого заступника голови Донецького апеляційного господарського суду від 05.01.2007р. в порядку ст.28, ст.29 Закону України “Про судоустрій України” від 07.02.2002р. №3018-ІІІ призначено склад судової колегії (головуючий суддя: Алєєва І.В., М’ясищев А.М., Шевкова Т.А.) по розгляду апеляційної скарги ДПІ у м.Сніжному на постанову господарського суду Донецької області від 07.12.2006р. (викладена в повному обсязі 12.12.2006р.) у справі №7/293а.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 10.01.2007р. справу №7/293а призначено до апеляційного розгляду.

Розпорядженням першого заступника голови Донецького апеляційного господарського суду від 19.02.2007р. в порядку ст.28, ст.29 Закону України “Про судоустрій України” від 07.02.2002р. №3018-ІІІ в зв’язку з виходом з відпустки судді Величко Н.Л. змінено склад судової колегії (головуючий суддя: Алєєва І.В., Величко Н.Л., М’ясищев А.М.) по розгляду апеляційної скарги ДПІ у м.Сніжному на постанову господарського суду Донецької області від 07.12.2006р. (викладена в повному обсязі 12.12.2006р.) у справі №7/293а.

Судове засідання апеляційної інстанції фіксувалось за допомогою технічних засобів фіксації відповідно до положень ст.41, ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вивчивши матеріали справи, наявні докази, заслухавши пояснення, доводи та заперечення  учасників процесу, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду встановила:

Предметом спору є податкове повідомлення-рішення ДПІ у м.Сніжне від 12.09.2006р. №/0, яким на підставі п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000р. до позивача застосовано штраф в розмірі 50% в сумі 16426,98грн. за затримку на 266 календарних днів граничних строків сплати узгодженої суми податкового зобов’язання за платежем: збір на геологорозвідувальні роботи (див.6арк.справи).

Оспорене податкове повідомлення-рішення було прийняте ДПІ у м.Сніжному на підставі акта від 11.09.2006р. №180/15-31906124 про результати проведення невиїзної документальної перевірки ДП “Сніжнеантрацит” з питання своєчасності сплати узгоджених сум податкових зобов’язань за період з 30.06.2005р. по 05.09.2006р., відповідно до якого перевіряючими зазначено про встановлення несвоєчасної сплати підприємством узгодженої суми податкових зобов’язань зі збору за геологорозвідувальні роботи за 2005 рік в сумі 32853,95грн., оскільки податковий борг за 2005 рік був погашений відповідачем за рахунок платежів, які ДП “Сніжнеантрацит” здійснювало для сплати податкового зобов’язання за 2006 рік (див.7-10арк.справи).

Згідно п.1.2 ст.1 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000р. (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) податкове зобов’язання –зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000р. (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) податкове зобов’язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим з дня подання такої декларації.

Згідно з п.п.5.3.1.п.5.3.ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 20.12.2000р. №2181-ІІІ (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4.п.4.1.ст.4 цього Закону для подання податкової декларації.

Згідно п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»№2181-ІІІ від 21.12.2000р. (в редакції, чинній на момент прийняття оспореного податкового повідомлення-рішення) у разі коли платник податків не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов’язаний сплатити штраф у таких розмірах:

-          при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, - у розмірах 10% погашеної суми податкового боргу;

-          при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, - у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу;

-          при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, - у розмірі 50% погашеної суми податкового боргу.

З матеріалів справи вбачається, що ДП “Сніжнеантрацит” платіжними дорученнями від 07.08.2006р. №1524 на суму 28000грн., від 14.08.2006р. №1592 на суму 5400грн. (на загальну суму 33400грн.) було здійснено сплату зі збору за геологорозвідувальні роботи за 2006р. (див.11-12арк.справи).

В платіжних дорученнях від 07.08.2006р. №1524 на суму 28000грн., від 14.08.2006р. №1592 на суму 5400грн. позивачем зазначено призначення платежу –“перераховується за  ГРР за 2006р.” (див.11-12арк.справи).

Місцевий господарським судом встановлено, що сплачені позивачем кошти зі збору за геологорозвідувальні роботи в сумі 33400грн., були зараховані органом державної податкової служби на погашення попереднього податкового боргу позивача за 2005 рік в сумі 47600грн., що виник за розрахунком від 03.11.2005р. №13199.

Податкові зобов’язання позивача зі збору за геологорозвідувальні роботи за 2006р. неможливо вважати погашеними у тому порядку та у тих сумах, на яких наполягає відповідач, що обумовлює безпідставність застосування до позивача штрафних санкцій за оспореним податковим повідомленням-рішенням.

Апеляційні вимоги відповідача базуються на посиланнях на норми п.п.7.7.ст.7 Закону України  “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 20.12.2000р. №2181-ІІІ.

Згідно з п.п.7.7.ст.7 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 20.12.2000р. №2181-ІІІ (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) податковий борг погашається попередньо погашенню податкових зобов’язань, які не є податковим боргом, у порядку календарної черговості його виникнення, а в разі одночасного його виникнення за різними податками, зборами (обов’язковими платежами) –у рівних пропорціях.

Зазначена норма не визначає коло осіб, на яких розповсюджується її дія, чи то контролюючий орган, чи платник податків. Ця норма не визначає коло осіб, хто зобов’язаний  здійснювати погашення у встановленому нею порядку, такий обов’язок взагалі не визначений.

Господарським судом першої інстанції правомірно зазначено, що вищезазначеною нормою Закону України  “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 20.12.2000р. №2181-ІІІ не встановлено право чи обов’язок саме контролюючого органу змінювати податкові зобов’язання, в рахунок сплати яких платник податків спрямував грошові кошти.

За результатами апеляційного провадження по справі судова колегія дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню, оскільки постанова місцевого господарського суду відповідає фактичним обставинам, нормам чинного законодавства і з заявлених підстав не підлягає скасуванню.

Результати апеляційного провадження по справі ухвалені колегією суддів в нарадчій кімнаті відповідно до положень ст.196 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень ст.101, ст.103, ст.158, ст.159, ст.160, ст.167, ст.196, ст.198, ст.200, ст.205  Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини ухвали Донецького апеляційного господарського суду про залишення без зміни постанови господарського суду Донецької області від 07.12.2006р. (викладена в повному обсязі 12.12.2006р.) у справі №7/293а.

В порядку п.4 ст.167 Кодексу адміністративного судочинства України сторонам повідомлено про виготовлення повного тексту ухвали в п’ятиденний термін з моменту проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини ухвали.

Беручи до уваги викладене, керуючись  п.6, п.7 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, ст.101, ст.103, ст.154, ст.158, ст.159, ст.160, ст.167, ст.185, ст.186, ст.195, ст.196, ст.198, ст.199, ст.200, п.1 ст.205, ст.206, ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України, Донецький апеляційний господарський суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Сніжному на постанову господарського суду Донецької області від 07.12.2006р. (викладена в повному обсязі 12.12.2006р.) у справі №7/293а –залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Донецької області від  07.12.2006р. (викладена в повному обсязі 12.12.2006р.) у справі №7/293а –залишити без зміни.

Ухвала Донецького апеляційного господарського суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після складання повного тексту ухвали.

Ухвала складена в повному обсязі 26.02.2007р.

Головуючий:

Судді: