ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"14" березня 2007 р.

Справа №  15/413/06

м. Миколаїв

за позовом

Приватного підприємця ОСОБА_1,
АДРЕСА_1.

до відповідача

Первомайської ОДПІ у
Миколаївській обл.

до
відповідача

ГУДК
України у Миколаївській обл.

про

Стягнення коштів бюджету

Суддя                                                                                                       Ткаченко
О.В

Секретар
Засядівко О.О.

Представники:

Від позивача

ОСОБА_2

Від відповідача

Трифонов Д.В.

Від відповідача

Лагода О.В.

Суть спору:    Згідно договору НОМЕР_1 між СПД
ОСОБА_1 та СПД ОСОБА_3 про надання конструкторських, технічних та інформаційних
розробок ОСОБА_1 було придбано конструкторські, технічні, інформаційні розробки
комплекту апаратури АППК-2000, зразок комплекту апаратури с технічною
документацією на двох СО дисках по податковій накладній №НОМЕР_2 на загальну
суму 368000грн., в т.ч. ПДВ-61333,33грн. та акту прийому -передачі  виконаних робіт від 30.04.2004 року на суму
368000грн.

За квітень 2004 року СПД-фізичною
особою ОСОБА_1 подано до Первомайської ОДШ податкову декларацію з податку на
додану вартість, затверджену наказом ДПА України від 30.05.1997 року №166 (в
редакції наказу ДПА України від 02.11.2000року №568), згідно якої чиста сума
податкових зобов'язань, відображена в п. 18 Декларації має від'ємне значення в
сумі 61333грн.

30.07.2004р. податковою службою
прийнято податкове повідомлення-рішення №НОМЕР_3, яким визначено, що сума бюджетного
відшкодування завищена на 61333грн.

Рішенням господарського суду
Миколаївської обл. №6/367 від 17.01.2006р., залишеним без змін ухвалою
Одеського апеляційного суду від 18.04.2006р. рішення податкової служби
скасовано.

29.01.2007р. підприємство звернулося
з позовом про стягнення з бюджету коштів, зазначених в декларації і
16110,45грн. відсотків за період з 19.08.2004р.по 31.01.2006р.

Податкова служба позов не
визнала,  посилаючись на ті ж підстави,
що  були вказані в акті перевірки і у
скасованому рішенні. Крім того, зазначено, що позивачем не надано копії
податкової декларації, відповідно до пп.7.7.4 п.7.7 ст.7 Закону України від
03.04.1997  № 168/97-ВР "Про податок
на додану вартість", і заявлено клопотання про зупинення  провадження у справі у зв'язку з поданням
касаційної скарги.

ГУДК України у Миколаївській обл.
зазначило, що бюджетне відшкодування можливе лише на підставі висновку
податкової служби або рішення суду.

Господарський суд, розглянувши
матеріали справи, приходить до такого.

Згідно з пп.7.7.3 п.7.7 ст.7 Закону
України від 03.04.1997  № 168/97-ВР
"Про податок на додану вартість"(в редакції на час подання
декларації) підставою для отримання відшкодування є дані тільки податкової
декларації за звітний період.

Суми, не відшкодовані платнику
податку протягом місяця, наступного після подачі декларації, вважаються
бюджетною заборгованістю. На суму бюджетної заборгованості нараховуються
проценти на рівні 120 відсотків від облікової ставки Національного банку
України, встановленої на момент її виникнення, протягом строку її дії,
включаючи день погашення.

Платник податку має право у  будь-який момент після виникнення бюджетної
заборгованості звернутися до суду з позовом про стягнення коштів бюджету.

Отже, враховуючи, що строк для
відшкодування суми, зазначеної в декларації закінчився, а сума на даний час не
відшкодована, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Клопотання про зупинення
провадження у справі не підлягає задоволенню, оскільки п.3 ст.156 КАС України
не передбачає можливість зупинення провадження за обставин, зазначених
відповідачами.

Керуючись ст.ст. 94,161-163
КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О
В И В  :

Стягнути з державного бюджету на
користь Приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1.  через ГУДК України у Миколаївській обл.
61333грн бюджетного відшкодування по ПДВ за квітень 2004р. і 16110,45грн.
відсотків.

Постанова  або
ухвала суду першої інстанції,  якщо інше
не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова
або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього
строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд  першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга,
подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без
розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не
знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко