ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

26.02.07                                                                                           Справа№ 5/258-3/40А

Суддя    Н.Березяк   при секретарі І. Сеник розглянула матеріали справи

за позовом  товариства з обмеженою відповідальністю „Трансмодуль”, м. Львів

до  відповідача : Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова

Про  визнання нечинним податкового повідомлення - рішення № /1 від 17.06.2005р.

За участю представників:

Від  позивача:  Сілецька Л.В.-представник

Від  відповідача: Саковець В.П.-представник

Представникам сторін роз’яснено  права та обов‘язки , передбачені ст.ст.49,51   КАС України.

Суть спору: Подано позов товариством з обмеженою відповідальністю „Трансмодуль”, м. Львів до  Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова про  визнання нечинним податкового повідомлення - рішення № /1 від 17.06.2005р.

Постановою вищого адміністративного господарського суду від 06.12.2006 року скасовано постанову господарського суду Львівської області від 29.09.2005 року  у справі № 5/1459-19/289 А, що залишена без змін  ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.03.2006 року, про задоволення позову ТзОВ „Трансмодуль”  до ДПІ у Личаківському районі м. Львова та визнання недійсним податкового-повідомлення рішення № /1 від 17.06.2005р. Підставою скасування рішень судових інстанцій послужив той факт, що в матеріалах справи відсутні первинні документи, на які посилалися суди першої та апеляційної інстанцій.Справа направлена на новий судовий розгляд.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, просив задоволити  позовні  вимоги з  мотивів наведених  в позовній  заяві, матеріалах справи  та поясненнях наданих в судовому засіданні.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених в запереченні на позовну заяву.

В судовому засідання 21.02.2007 року оголошувалась перерва до 26.02.2007 року.

Повний текст рішення виготовлений  , підписаний  та оголошений 26.02.2007 року.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши  матеріали  справи, та оцінивши  докази в їх сукупності , встановив наступне:

В період з 09.02.2005 року по 23.03.2005 р. ДПІ у Личаківському районі м.Львова проведено комплексну планову документальну перевірку дотримання вимог податкового та валютного законодавства ТзОВ “Трансмодуль”. За результатами перевірки складено Акт №33/23-1/32801680 від 29.03.2005р. та винесено податкове повідомлення-рішення №/0/4851/25-1 від 31.03.2005р.

Не погоджуючись з висновками ДПІ про наявність порушень вимог закону та визначеними на цій  підставі податковими зобов’язаннями,  ТзОВ „Трансмодуль” оскаржило податкове повідомлення–рішення в адміністративному порядку.

За результатами розгляду скарги, прийнято нове податкове повідомлення-рішення №/1 від 17.06.2005р., яким згідно з п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” позивачу визначено податкові зобов’язання з податку на додану вартість на загальну суму 13552,55 грн., в т.ч. основний платіж –9035,03 грн. та штрафні санкції –4517,52 грн.

ТзОВ „Трансмодуль” не погоджується з прийнятим 17.06.2005 року податковим повідомленням-рішенням, що стало підставою для його оскарження в судовому порядку.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

При  прийнятті  постанови,  суд  виходив  з наступного :

Приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення ДПІ у Личаківському районі м.Львова посилалась на порушення позивачем п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” та п.п.7.44 п.7.4 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”, в зв’язку з безпідставним включенням до складу валових витрат у ІІ кварталі 2004р. вартостість послуг по ремонту вагонів та відповідно –безпідставного включення до податкового кредиту суми ПДВ, сплачених  у зв’язку з придбанням таких послуг.

Відповідно до п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно з п.п.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”, в редакції від 01.01.2004р., що діяла на момент проведення відповідних господарських операцій Позивачем,  у разі коли платник придбає товари (роботи, послуги), вартість яких не відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) і не підлягає амортизації, податки, сплачені у зв'язку з таким придбанням, відшкодовуються за рахунок відповідних джерел і до складу податкового кредиту не включаються.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2004 року між ТзОВ „Трансмодуль” та вагонним депо Константинівка було укладено договір №23/139 про капітальний ремонт вагонів. На виконання умов договору, позивачем проведено оплату за виконані ремонтні роботи, та в момент виникнення податкових зобов’язань, вагонним депо “Константинівка” складено податкову накладну №166/0212 від 14.06.2004р.

В підтвердження факту здійснення вказаної господарської операції, між сторонами підписано акт виконаних робіт від 14.06.2004р. Виконання робіт підтверджується карткою аналітичного обліку витрат на капітальний ремонт піввагонів.

Крім того, ТзОВ “Трансмодуль” отримувало послуги по ремонту вагонів від вагонного депо Куп’янськ без підписання окремих договорів. Оплату робіт позивачем проведено на підставі актів виконаних робіт від 28.05.2004р. та 30.06.2004р. Факт здійснення господарських операцій підтверджено також актами приймання-здачі відремонтованих реконструйованих та модернізованих об’єктів. Виконавцем робіт в момент виникнення податкових зобов’язань, виписано податкові накладні №768/7-7 від 30.06.2004р., №777/7-7 від 30.06.2004р., №758/7-7 від 28.05.2004р., на підставі яких суми ПДВ було включено позивачем до податкового кредиту за червень, серпень 2004р.

Як вбачається з матеріалів справи, витрати ТзОВ “Трансмодуль” проведені, у зв’язку з ремонтом вагонів у червні, серпні 2004р., правомірно включені до валових витрат підприємства, оскільки повністю підтверджені відповідними розрахунковими та платіжними документами.

Відповідно до п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість в редакції від 01.01.2004р.,  податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді, у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Як передбачено п.5.1 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” валові витрати виробництва та обігу - сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності. Згідно з п. 1.32 ст.1 вказаного Закону, господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах.

ТзОВ “Трансмодуль” здійснює діяльність пов’язану із оптовою торгівлею залізничною технікою. Відповідно, придбання робіт по ремонту залізничних вагонів, з метою їх подальшого продажу, відноситься до господарської діяльності Позивача, а тому, вартість таких робіт в розмірі  45175,13 грн. правомірно включена до валових витрат підприємства, а сума ПДВ –9035,03 грн. до податкового кредиту за відповідні звітні періоди.

Відповідно до ст.71 Кодексу Адміністративного судочинства, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. За адміністративними справами про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В порушення зазначеної норми Відповідач не надав суду жодних доказів правомірності прийняття ним оскаржуваного повідомлення-рішення від 17.06.2005 р., що є підставою для задоволення позовних вимог ТзОВ „Трансмодуль”.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судові витрати, за згодою сторін, покласти на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 21, 69, 70, 160-163, 167 КАС України, суд:

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовні вимоги задоволити повністю.

2.          Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Личаківському районі м. Львова №/1 від 17.06.2005р.

3.          Судові витрати покласти на Позивача.

Постанову може бути оскаржено в  порядку, визначеному главою 1 розділу IV Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                       Березяк Н.Є.