РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" травня 2007 р.

Справа № 16/60-1385

Господарський суд Тернопільської
області

у складі   судді Хоми
С.О.

Розглянув справу

за позовом   Тернопільської
об»єднаної державної податкової інспекції, м.Тернопіль,  вул. Білецька,1

До відповідача: Суб»єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1

За участю представників сторін:

Позивача: Переймибіда Р.Б.- представник ,
довіреність № 71/7/10-015 від 09.01.07р.

Відповідача: не зявився.

Суть справи:

Ухвалою суду від 10 травня 2007
року розгляд справи відкладено відповідно до п.п.1,2,3 ч.1 ст.77 ГПК України на
22 травня 2007 року на 9 год. 00 хв. в межах строку, передбаченого ст. 69 ГПК
України.

Тернопільська об'єднана державна
податкова інспекція звернулася до господарського суд з позовом  про стягнення з Суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1  - 1328
грн.52 коп., в т.ч. 1301 грн.18 коп. заборгованості по єдиному податку, 20
грн.00 коп. штрафних санкцій та 7 грн.34 коп. пені. за рахунок активів платника
податків.

Як зазначає позивач в позовній
заяві, підставою для звернення до суду з позовом є   порушення відповідачем вимог податкового
законодавства щодо сплати єдиного податку на підприємницьку діяльність.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, відзив на позов не надав, хоча судом було дотримано статті 64
Господарського процесуального кодексу України, своєчасно винесено і надіслано
ухвалу про порушення провадження у справі та призначення справи до розгляду в
засіданні господарського суду і необхідні дії щодо підготовки справи до
розгляду в засіданні. А тому згідно ст.75 ГПК України справа розглядається за
наявними в ній матеріалами.

Учаснику судового процесу
роз'яснено його права та обов'язки згідно ст.ст.20,22,81-1 ГПК України. Також
роз'яснено наслідки відмови позивача від позову та укладення мирової угоди.

Технічна фіксація (звукозапис)
судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за
відсутності  відповідного клопотання.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача,
суд встановив  наступне:

ОСОБА_1, АДРЕСА_1 зареєстрований 02
лютого 2005 року як суб'єкт підприємницької діяльності-фізична особа  виконавчим комітетом Тернопільської міської
ради, про що зроблено запис про державну реєстрацію за НОМЕР_1, видано
свідоцтво про державну реєстрацію
фізичної особи- підприємця та присвоєно ідентифікаційний номер НОМЕР_2
як суб'єкта підприємницької діяльності в Державному реєстрі  фізичних осіб-платників податків та інших
обов'язкових платежів.

Згідно статті 4 Закону України „Про
систему оподаткування” № 1251-ХІІ від 25.06.1991 року з наступними змінами
підприємець ОСОБА_1 є платником податків і зборів (обов'язкових платежів).

Відповідно до  заяви поданої відповідачем 03.03.2005
року   в Тернопільську ОДПІ  про право застосування спрощеної системи
оподаткування, обліку та звітності, ОСОБА_1 обрав спрощену систему
оподаткування.

Відповідно до ст. 1 Указу
Президента „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва” від 03.07.1998р. (далі Указ) спрощена система
оподаткування установлена для суб'єктів малого підприємництва, до яких
відносяться фізичні особи (далі підприємці), які здійснюють підприємницьку
діяльність без створення юридичної особи і у трудових відносинах з якими,
включаючи членів їх сімей, протягом року перебуває не більше десяти осіб і
обсяг виручки яких від реалізації продукції за рік не перевищує 500 тисяч грн.

Пунктом 2 Указу передбачено право
підприємців самостійно обрати спосіб оподаткування доходів за єдиним податком,
ставки яких встановлюються місцевими радами за місцем державної реєстрації
підприємця залежно від здійснюваного ним виду діяльності та сплачуються до 20
числа наступного місяця.

Перехід на спрощену систему
здійснюється шляхом видачі органом державної податкової служби за місцем
державної реєстрації підприємця Свідоцтва
про сплату єдиного податку.

За заявою підприємця від 03.03.2005
року про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та
звітності, за видом діяльності -інші види підприємницької діяльності, ремонти
житла та інших будівель,  Тернопільською
обєднаною Державною податковою інспекцією ОСОБА_1 видано свідоцтво про сплату
єдиного податку НОМЕР_3(належним чином засвідчений корінець свідоцтва
знаходиться в матеріалах справи).

Рішенням тринадцятої сесії
четвертого скликання Тернопільської міської ради НОМЕР_4  встановлено для даного виду послуг ставку
єдиного податку -200 грн.. Рішенням шістнадцятої сесії четвертого скликання
Тернопільської міської ради НОМЕР_4
встановлено для даного виду послуг ставку єдиного податку -200 грн.
Таким чином, за період з березня по грудень 2005р. відповідач взяв на себе
обов»язок щомісячно сплачувати по 200 грн.00 коп. єдиного податку не пізніше 20
числа наступного місяця на окремий рахунок відділення Державного казначейства
України. Однак, за період з червня 2005 року по грудень 2005 року підприємець
не сплачував вищезазначений податок до бюджету, в зв»язку з чим утворилась
заборгованість по сплаті єдиного податку в сумі 1301 грн. 18 коп. (з урахуванням
переплати  станом на червень 2005р. в
сумі 48 грн.82 коп. та сплати платіжним дорученням НОМЕР_5 50 грн.00 коп.)

Згідно п.п. 2.1.4., 2.3.1. п.  2.1. ст. 2 Закону України „Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами” від 21.02.2000р. № 2181-ІІІ (далі Закон) контролюючим
органом стосовно сплати податків є податкові органи, які уповноважені
здійснювати заходи з погашення податкового боргу.

Несплачені у встановлений Указом
строк єдиний податок є податковим боргом відповідно до п. 1.3. ст. 1  вищезазначеного закону .

Крім того, враховуючи,
заборгованість відповідача по сплаті Єдиного податку до державного бюджету,
тому у відповідності до ст.17 Закону № 2181 податковим органом було нараховано
штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкового зобов»язання
в розмірі 20,00грн. та прийнято податкове повідомлення-рішення НОМЕР_6.

Порядок погашення зобов'язань
юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків
і зборів (обов'язкових платежів) регулюється нормами спеціального закону з
питань оподаткування, яким є Закон України “Про порядок погашення зобов'язань
платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від
21.12.2000р. №2181-ІІІ (далі - Закон №2181).

Згідно з п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5
Закону №2181 податкове зобов'язання платника податків, нараховане контролюючим
органом, вважається узгодженим у день отримання платником податків податкового
повідомлення. Податкове повідомлення надсилається платнику податків в порядку,
передбаченому Порядком направлення органами державної податкової служби України
податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, затвердженому наказом ДПА України НОМЕР_7. Якщо
податковий орган не може вручити платнику податків податкове повідомлення у
зв»язку з незнаходженням фактичного місцезнаходження платника податків, в
такому випадку посадовою особою ДПІ оформляється відповідний акт, в якому
вказується причина, що призвела до неможливості вручення податкового
повідомлення. При цьому день розміщення такого податкового повідомлення на
дошці податкових оголошень, зафіксований в акті про неможливість його вручення
платнику податків, вважається днем його вручення. В матеріалах справи
знаходиться копія реєстру платників податку, яким не вручені податкові
повідомлення-рішення і розміщені на дошці оголошення станом на 22.02.2006р., в
якому зазначений і ОСОБА_1 з штрафними санкціями в сумі 200 грн.

На адресу відповідача надсилалися
перша та друга податкові вимоги ( відповідно НОМЕР_8 та НОМЕР_9)

Зважаючи на наявні в матеріалах
справи акти про неможливість вручення податкових вимог, складених посадовими
особами ДПІ через незнаходження
підприємця ОСОБА_1 за юридичною адресою та копії реєстрів від 12.07.05р.
та  03.10.05р. невручених податкових
вимог по фізичних особах, розміщених на дошці податкових оголошень, слід дійти
до висновку, що податковий борг відповідача, в тому числі і штрафні санкції,  узгоджений у встановленому Законом №2181  порядку.

Статтею 67 Конституції України
кожну особу зобов'язано сплачувати податки
і  збори  в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону
України „Про систему оподаткування” платники
податків і зборів (обов'язкових платежів) зобов'язані сплачувати належні
суми податків і зборів (обов'язкових платежів) у встановлені законами терміни.
Обов'язок фізичної особи щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів)
припиняється із сплатою податку і збору (обов'язкового платежу) або його
скасуванням, а також у разі смерті платника (ч. 4 ст. 9 вищеназваного Закону).

Статтею 10 Закону України “Про
державну податкову службу в Україні” №509-ХІІ від 04.12.1990р. передбачено, що
органи державної податкової служби наділені функціями по контролю за
додержанням законодавства про податки та правильністю їх обчислення і
своєчасного надходження.

28 листопада 2006 року
Тернопільською об»єднаною ДПІ винесено рішення НОМЕР_10 про стягнення коштів та
продаж інших активів платника податків в рахунок погашення його податкового
боргу, згідно з яким відповідно до Закону України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”
вирішено здійснити стягнення коштів та продаж інших активів, що перебувають у
власності платника податків, а також тих активів, права власності на які він
набуде у майбутньому, в рахунок погашення узгодженої суми податкового боргу
цього платника податків.

Відповідно до п.16.1.1,16.1.2 ст.16
Закону №2181 після закінчення строку погашення узгодженого податкового
зобов'язання на суму податкового боргу нараховується пеня. Нарахована
податковою службою та неоспорена відповідачем сума пені становить 7 грн. 34
коп..

У відповідності до наявних в
матеріалах справи розрахунку позовних вимог в частині податкового боргу по
єдиному податку на підприємницьку діяльність суб'єкта підприємницької
діяльності ОСОБА_1, виписки з картки особового рахунку платника податків
слідує, що заборгованість відповідача перед бюджетом станом на 03.03.2007 р., з
урахуванням суми пені в розмірі 7 грн. 34 коп., становить 1328 грн. 52 коп., з
яких 1301 грн.18 коп. боргу по єдиному податку, 20 грн.00 коп. штрафних санкцій
та 7 грн. 34 коп. пені, нарахованої за несвоєчасну сплату узгодженої суми
зобов»язання.

Згідно з п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3
Закону № 2181 активи  платника  податків можуть бути примусово стягнені в
рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням  суду.

Відповідно до приписів ст. ст. 32,
33 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин, позовні вимоги
підлягають задоволенню як обгрунтовано заявлені, не оспорені відповідачем та
такі, що не суперечать чинному законодавству.

Державне мито та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у відповідності до ст.49
ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 43,49,84,85 Господарського процесуального кодексу України, суд:

В И Р І Ш И В
:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності -ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2:

- 1328 грн.52 коп.  заборгованості
по єдиному податку на підприємницьку діяльність з фізичних осіб ( в т. ч. 1301
грн. 18 коп. - основного платежу, 20 грн. 00 коп. - штрафних санкцій та 7 грн.
34 коп. - пені), які перерахувати на р/рахунок № 0002, код платежу
16050200 зведеного бюджету ВДК у м. Тернополі, код одержувача 23588119, банк
УДК в Тернопільській області, МФО 838012.

3.Стягнути з Суб'єкта
підприємницької діяльності -ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2:

- 102 грн. 00 коп. - державного
мита  в доход Державного бюджету України;

- 118 грн. 00 коп. - витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на р/р 0002 у
ГУДКУ у Тернопільській області  МФО
838012 Одержувач: УДК у м. Тернополі.

Видати накази.

4.Рішення надіслати сторонам по
справі.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття
(підписання).

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право
подати апеляційну скаргу, а прокурор -апеляційне подання, протягом десяти днів
з дня прийняття (підписання) рішення
через місцевий господарський суд.

Дата
підписання: 29.05.2007 року

Суддя
С.О. Хома