ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" березня 2007 р.
Справа № 12/17-160

12 год. 10 хв.

м. Тернопіль

Господарський суд Тернопільської області

у складі

при секретарі судового засідання

розглянув адміністративну справу

за позовом: Тернопільського обласного комунального підприємства "Профілактична дезинфекція" в Борщівському районі, м. Борщів,

до відповідача: Борщівської міжрайонної Державної податкової інспекції, м. Борщів

про:  визнання протиправною відмову Борщівської міжрайонної Державної податкової інспекції та зобов'язання видати свідоцтво платника єдиного податку за ставкою 10 відсотків з 01 січня 2007р.

за участю представників сторін:

позивача: Кічула Я.П. –директор, довіреність від 09.08.2006р.

відповідача: Брик В.Г. –старший державний податковий інспектор, довіреність №43 від 10.01.2007р.

Суть справи:

Тернопільське обласне комунальне підприємство "Профілактична дезинфекція" в Борщівському районі, м. Борщів, надалі позивач, звернулося до господарського суду Тернопільської області з позовом до Борщівської міжрайонної державної податкової інспекції, м. Борщів, надалі відповідач, про визнання протиправною відмову Борщівської МР ДПІ у застосуванні Тернопільським ОКП "Профілактична дезинфекція" в Борщівському районі спрощеної системи оподаткування та зобов'язати Борщівську МР ДПІ видати свідоцтво платника єдиного податку за ставкою 10 відсотків з 01 січня 2007 року.

Позивач в обгрунтування своїх позовних вимог посилається на заяву про видачу свідоцтва про право сплати єдиного податку від 07.12.2006р. №5476, лист-відмову Борщівської МР ДПІ від 14.12.2006р. №7221/15-0/5, довідку про взяття на облік платника податків, свідоцтва про право сплати єдиного податку, Статут ТОКМ "Профілактична дезинфекція" в Борщівському районі, ухвалу Львівського апеляційного господарського суду від 30.01.2006р. по справі №12/185-2591, постанови господарського суду Тернопільської області по справі №12/185-2591 від 07.11.2005р. та №14/60-819 від 03.04.2006р., інші матеріали.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує.

Відповідач у поданому запереченні на позов №613 від 02.02.2007р. позовні вимоги відхиляє, мотивуючи тим, що засновником Тернопільського обласного комунального підприємства "Профілактична дезинфекція" в Борщівському районі є Тернопільська обласна рада (орган місцевого самоврядування), яка не є суб'єктом малого підприємництва і її частка в цьому підприємстві перевищує 25 відсотків, а тому положення Указу Президента України від 03.07.1998р. №727/98 "Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб'єктів малого підприємництва" на зазначене підприємство не поширюється.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін в судових засіданнях, судом встановлено.

Згідно Статуту Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція»в Борщівському районі, затвердженого розпорядженням голови Тернопільської обласної ради №180 від 23.06.2001р. та зареєстрованого Борщівською районною державною адміністрацією 23.07.2001р.за №02739465ю0010181 –Обласне комунальне підприємство «Профілактична дезинфекція»в Борщівському районі є заклад санітарно-епідемічного профілю системи Міністерства охорони здоров”я України, створено відповідно до Закону України «Про підприємництво»і Закону України «Про підприємства в Україні», є правонаступником Борщівського районного підприємства «Профілактична дезинфекція».

Підприємство засноване на спільній власності територіальних громад сіл, селищ і міст області, засновником якого є Тернопільська обласна рада, яке і їй підпорядковане. Органом галузевого управління є Тернопільське обласне комунальне об’єднання «Профілактична дезинфекція».

Згідно положень розділу 5 Статуту майно підприємства становлять основні фонди та оборотні кошти, а також цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства.

Майно підприємства є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст області, яке є в управлінні обласної ради і закріплене за ним на правах оперативного управління. З дозволу обласної ради підприємство має право продавати і передавати своє майно іншим підприємствам, організаціям, установам, здавати його в оренду, надавати безоплатно в тимчасове користування, здійснювати інші господарські операції.

Згідно довідки Борщівської МР ДПІ від 19.12.2006р. №3338 Тернопільське ОКП «Профілактична дезинфекція»в Борщівському районі взяте на облік як платника податків 27.02.1992р. за №50.

З метою отримання свідоцтва про сплату єдиного податку у 2007 році позивач по справі звернувся до податкового органу з відповідною заявою. Заява про видачу Свідоцтва про право сплати єдиного податку податковим органом отримана 07.12.2006р.

Однак, Борщівською МР ДПІ на адресу Тернопільського ОКП «Профілактична дезинфекція»в Борщівському районі був направлений лист від 14.12.2006р. №7221/15-0/5 «Про розгляд заяви про видачу Свідоцтва про право сплати єдиного податку», яким відповідача не переведено на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності з 01.01.2007р., мотивуючи тим, що засновники (органи державної влади та органи місцевого самоврядування) державних та комунальних підприємств не є суб’єктами малого підприємництва і їх частка в цих підприємствах перевищує 25 відсотків, а тому дія Указу Президента України від 03.07.1998р. №727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва»на Тернопільське ОКП «Профілактична дезинфекція»в Борщівському районі не поширюється.

Вказана відмова податкового органу оспорюється позивачем в судовому порядку, разом із зобов’язанням видати свідоцтво про право сплати єдиного податку.

Дослідивши зібрані по справі докази та оцінивши норми чинного законодавства, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Тернопільського ОКП «Профілактична дезинфекція»в Борщівському районі слід задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як підтверджено матеріалами справи позивач перебував на спрощеній системі оподаткування у 2000, 2002, 2004 та 2006 роках, що підтверджується свідоцтвами про право сплати єдиного податку суб’єктом малого підприємництва-юридичною особою № від 22.12.2000р., № від 24.12.2002р., № від 27.12.2004р. та № від 24.03.2006р., які видавалися ДПІ в Борщівському районі.

При розгляді адміністративних справ №12/185-2591 та №14/60-819 було досліджено та встановлено ряд обставин, які мають значення при розгляді даної справи, а саме підтвердження відсутності створеного статутного фонду в підприємства, визначено неправомірність застосування податковим органом п. 7 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва».

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справи, у яких беруть участь ті самі сторони або особа, щодо якої встановлено ці обставини. А тому, факти, встановленні даними судовими рішеннями мають преюдиційне значення для суду при вирішенні адміністративної справи між тими самими сторонами.

Згідно пункту 4 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності», надалі Указ №727/98, для переходу на спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єкт малого підприємництва подає письмову заяву до органу державної податкової служби за місцем державної реєстрації. Заява подається не пізніше ніж за 15 днів до початку наступного звітного (податкового) періоду (кварталу) за умови сплати всіх установлених податків та обов’язкових платежів за попередній звітний (податковий) період.

Орган державної податкової служби зобов’язаний протягом десяти робочих днів видати безоплатно свідоцтво про право сплати єдиного податку або надати письмову мотивовану відмову.

Мотивуючи відмову у видачі свідоцтва про право сплати єдиного податку на 2007 рік Борщівською МР ДПІ взято до уваги Наказ ДПА України №352 від 23.06.2006р. «Про затвердження Узагальнюючого податкового роз’яснення щодо застосування положень Указу Президента України від 03.07.1998р. №727/98 «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва».

В положеннях даного Роз’яснення зазначено, що згідно ст.ст. 63, 78 Господарського кодексу України комунальне підприємство –це підприємство, що діє на основі комунальної власності територіальної громади, утворюється органом, який є представником власника –відповідної територіальної громади і виконує його функції та майно якого закріплюється за ним на праві господарського відання або на праві оперативного управління.

Виходячи із зазначених роз’яснень відповідач стверджує, що незалежно від наявності чи відсутності статутного фонду, єдиним засновником (учасником) державних та комунальних підприємств є відповідно держава чи територіальна громада в особі уповноважених органів, відтак їх частка в цих підприємствах перевищує 25 відсотків.

Так, згідно пункту 7 Указу №727/98 його дія не поширюється, зокрема на суб’єктів підприємницької діяльності, у статутному фонді яких частки, що належать юридичним особам –учасникам та засновникам даних суб’єктів, які не є суб’єктами малого підприємництва, перевищують 25 відсотків.

Системний аналіз положень Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства та Господарського кодексу України дає підстави вважати, що статутним фондом є грошові кошти, цінні папери, інше майно, внесені учасниками, засновниками юридичної особи, шляхом придбання її акцій, часток.

Як вбачається з розділу 5 Статуту відповідача, джерелом формування майна підприємства, є доходи, отримані від проведення дезробіт; надання платних послуг населенню, торгово-посередницької діяльності; кредити банків та інші кредитори; амортизаційні відрахування; доходи від цінних паперів; благодійні внески, пожертвування; придбання майна іншого підприємства, організації; інше майно і грошові кошти, набуті на підставі, на заборонених чинним законодавством, дотації з бюджету.

Матеріалами справи, а саме реєстраційною карткою форми №6 про підтвердження відомостей про юридичну особу, яка долучена позивачем та Статутом Тернопільського ОКП «Профілактична дезинфекція» в Борщівському районі підтверджено, що форма власності підприємства є комунальна, статутний фонд на момент створення підприємства засновником – Тернопільською обласною радою не був створений, частка статутного фонду засновника відсутня (не вносилися ні вклади у грошовому виразі, ні майно для забезпечення діяльності підприємства), статутний фонд не сформований, а в установчих документах позивача не міститься відображення поняття статутного фонду.

Доказів, в підтвердження викладених Борщівською МР ДПІ районі заперечень не представлено.

Відповідно до статті 71 Кодексу Адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимог та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а саме податковим органом не доведено наявності у позивача статутного фонду, що є обов’язковою умовою для відмови у переході на спрощену систему оподаткування п. 7 Указу №727/98.

За таких обставин, позивач повністю відповідає критеріям, що обумовлені ст. 1 Закону України «Про державну підтримку малого підприємництва»та ст. 1 Указу Президента України «Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва»для визначення суб’єкта малого підприємництва, щодо яких може запроваджуватися спрощена система оподаткування, у тому числі за ставкою 10%.

Разом з тим, щодо посилання Борщівської МР ДПІ при наданні відмови у видачі свідоцтва про право сплати єдиного податку на «Узагальнююче податкове роз’яснення щодо застосування спрощено системи оподаткування, обліку та звітності суб’єктами малого підприємництва з державною, комунальною та іншими формами власності»суд зазначає, що відповідно до п.п. 4.4.2 п. 4.4 ст. 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»податкове роз'яснення є оприлюдненням офіційного розуміння окремих положень податкового законодавства контролюючими органами у межах їх компетенції, яке використовується при обгрунтуванні їх рішень під час проведення апеляційних процедур. Податкове роз'яснення не має сили нормативно-правового акта.

Дане визначення надається також в Порядку надання роз’яснень окремих положень податкового законодавства, затвердженого Наказом ДПА України №176 від 12.04.2003р.

За таких обставин, позовні вимоги Тернопільського ОКП «Профілактична дезинфекція»в Борщівському районі підлягають до задоволення як такі, що ґрунтуються на вимогах законодавства, підтвердженні матеріалами справи та не спростовані належними та допустимими доказами податковим органом.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України судове рішення, ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійсненні нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа). Стаття 258 КАС України передбачає, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист.

Разом з тим, судовий збір, сплачений у більшому розмірі, ніж встановлено законом, повертається ухвалою суду за клопотанням особи, яка його сплатила.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 69–71, 158, 161-163 КАС України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1.          Адміністративний позов задовольнити.

2.          Визнати протиправною відмову Борщівської міжрайонної Державної податкової інспекції Тернопільської області у застосуванні Тернопільським обласним комунальним підприємством «Профілактична дезинфекція»в Борщівському районі спрощеної системи оподаткування.

3.          Зобов’язати Державну податкову інспекцію в Борщівському районі видати Тернопільському обласному комунальному підприємству «Профілактична дезинфекція»в Борщівському районі, м. Борщів, вул. С.Стрільців,7, свідоцтво платника єдиного податку за ставкою 10 відсотків з 01 січня 2007 року.

4.          Стягнути з Державного бюджету на користь Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція»в Борщівському районі, м. Борщів, вул. С.Стрільців, - 3 грн. 40 коп. в повернення сплаченого судового збору.

5.          Виконавчий лист видати за заявою Тернопільського обласного комунального підприємства «Профілактична дезинфекція»в Борщівському районі.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. На постанову суду сторони мають право подати заяву про апеляційне її оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі „14” березня 2007 року до адміністративного суду апеляційної інстанції, а протягом двадцяти днів після подання заяви подати апеляційну скаргу.

Суддя