ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2007 р.
16:30
Справа №  1/563/06

м. Миколаїв

За позовом: Контрольно-ревізійне управління в Миколаївській області.
/54001, м. Миколаїв,  вул. Спаська, 42-А/

До відповідача: Миколаївський інститут агропромислового виробництва
Української академії аграрних наук.
/57217, Миколаївська область, Жовтневий район, с. Полігон, вул. Центральна, 17/

про: стягнення з відповідача на користь держави 740 300 грн.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Дьяченко Т.В.

Представники:

Від позивача: Петренко Н.Є., довіреність від 17.07.2006р.

Кустов В.В., довіреність від 17.07.2006р.

Від відповідача: Осташевська В.В., довіреність від 20.12.2006р.

В судовому засіданні 12.01.2007 року об’явлена перерва до 15.01.2007 року. Судове засідання продовжено 15.01.2007 року.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача  на користь держави 740 300 грн.  залишкової вартості  об’єкту нерухомості, оскільки за даними бухгалтерського обліку на балансі відповідача обліковується об’єкт –станція контрольного випробування свиней. Проведеною інвентаризацією цього об’єкту не встановлено.

Відповідач  проти позову заперечує, оскільки стягнення цих коштів паралізує діяльність наукової  державної установи . В судовому засіданні пояснив, що дійсно об’єкт –станція контрольного випробування свиней практично зруйнована, оскільки знаходиться за межами населеного пункту, в 90-ті роки  вона не експлуатувалась, відсутнє було фінансування на її утримання і охорону, про що неодноразово інформувалась  Українська Академія аграрних наук.

Дослідивши  надані сторонами докази, заслухавши доводи сторін у судовому засіданні, суд –

в с т а н о в и в:

На підставі  повноважень, наданих частиною 1 статті 2 Закону України “Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні” позивач здійснив ревізію відповідача щодо  окремих питань фінансово-господарської діяльності за 2005 рік та 1 квартал 2006 року.

За результатами перевірки позивач склав акт від  18 серпня 2006 року № 14-24/180, на сторінці 13-14 (а.с.18-19) якого зазначено, що  відповідно даних бухгалтерського обліку у позивача обліковується станція контрольного випробовування свиней на 1600 голів балансовою вартістю 2 467 800 грн., залишковою вартістю 740 300 грн. та фіз. дворик балансовою вартістю 80 700 грн., залишковою вартістю 0,0 грн. До станції контрольного випробовування свиней відносилось 11 будівель(виробничі та адміністративні блоки, різні склади, вагова, тощо). На теперішній час є лише часткові залишки будівлі складу концентрованих кормів, а решта будівель взагалі відсутня. Також відсутній у наявності фіз. дворик, який представляв собою одноповерхову кам’яну будівлю.

Посилаючись на  пункт 10 частини 1 статті 10 Закону України “Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні”, позивач просить стягнути залишкову вартість вказаних вище споруд з відповідача на користь держави.

Позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного:

в  позовній  заяві позивач не посилається на жодний  законодавчий акт, який би передбачав відповідальність  державної установи за втрату  основних засобів виробництва у формі стягнення в доход держави  залишкової вартості втрачених(зруйнованих) засобів виробництва.

Посилання позивача на   пункт 10 частини 1 статті 10 Закону України “Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні”, як на підставу для стягнення визначених ним коштів є неправомірним, оскільки зазначена норма закону визначає лише право позивача на звернення до суду у випадках якщо підконтрольною  установою  не  забезпечено  виконання  вимог  щодо усунення   виявлених  ревізією  порушень  законодавства  з  питань збереження і використання активів.

За результатами ревізії позивач направив відповідачу лист від 29.08.2006 року (а.с.24-26)  де в пунктах 4, 5 запропонував з’ясувати причини нестач та вжити всіх необхідних заходів по відшкодуванню нестач основних засобів. Вимога щодо перерахування залишкової вартості відсутніх основних засобів в доход держави  перед відповідачем не ставилась.

У відповідності зі статтею 326 Цивільного кодексу України у державній власності є майно, яке належить державі Україна.  Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснює відповідно орган державної влади. В даному випадку право власності на майно, яке фактично знищене - станція контрольного випробовування свиней, здійснює Академія аграрних наук України.

За своєю правовою природою стягувана сума - 740 300 грн.  є  завдана державі шкода.

Припис частини 3 статті 386  Цивільного кодексу України   визначає, що право на відшкодування шкоди, а значить і на звернення до суду з позовом щодо відшкодування завданої майнової шкоди має власник, права якого порушені, тобто Академія аграрних наук України, а не позивач.

За таких обставин  в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись  ст.ст. 94, 160, 162-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні позову відмовити.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя
Л.I.Васильєва