ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007 р.
Справа № 3/95

за позовом   Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго"  вул. Б.Хмельницького,59А, м.Івано - Франківськ,76007

до відповідача  ЖЕО №6  вул. Незалежності,161, м.Івано-Франківськ,76000

про стягнення заборгованості 235 529 грн. 75 коп.

Головуючий суддя Фрич Марія Миколаївна, Cуддя  Фрич Марія Миколаївна

При секретарі   Толочко Інна Валеріївна

Представники:

Від позивача:  Круць Володимир Богданович - юрисконсульт, (довіреність № 10-2/07 від 10.01.2007 року)

Від відповідача:Не зявився.

СУТЬ СПОРУ:  позивачем подано позовну заяву про стягнення з відповідача  235529грн. 75коп., що становить 199072грн. 38коп. основного боргу, 18520грн. 78коп. пені, 13886грн. 90коп інфляційних, 4049грн. 69коп. річних.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, вказуючи на:

–          укладені з відповідачем договори (Договір на відпуск теплової енергії № 6.1 від 01.04.1999 року та Договори на постачання теплової енергії № 6.1 від 18.10.2004р та 24.11.2005р.), згідно умов яких сторони взяли на себе відповідні права та обов”язки;

–          неналежне виконання відповідачем умов договорів щодо оплати за використану енергію, внаслідок чого виник борг в розмірі  199072грн. 38коп. .;

–       у відповідності до  ст.ст.546, 625 Цивільного кодексу України за неналежне виконання зобовязань позивачем нарахована відповідачу  пеня, інфляційні та річні.

Відповідач в судове засідання не з‘явився, вимог суду не виконав, не представив акт звірки розрахунків, обгрунтованого відзиву на позов, не подав довідку про включення в Єдиний державний реєстр підприємств та організацій,  хоча судом було дотримано ст.64 ГПК України, своєчасно винесено і надіслано ухвалу про порушення провадження у справі та призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду та відкладення розгляду справи і необхідні дії щодо підготовки справи до розгляду в засіданні. А тому згідно ст.75 ГПК України справа  розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, враховуючи вимоги діючого законодавства,  суд встановив:

Відповідно до умов укладених між сторонами Договору на відпуск теплової енергії № 6.1 від 01.04.1999 року та Договорів на постачання теплової енергії № 6.1 від18.10.2004р та 24.11.2005 року, позивач взяв на себе обов”язок постачати Споживачу (відповідачу) теплову енергію, а споживач зобов”язувався своєчасно проводити оплату за використану енергію.

Умовами укладених договорів передбачено обов”язок Споживача (відповідача) проводити оплату   за використану у встановлені терміни. Так, згідно п. 23 Договору № 6.1 від 01.04.1999 року, оплату за використану енергію Споживач зобов”язується продотити щомісячно не пізніше 15 числа поточного місяця;  згідно п.6.3.5 Договору № 6.1 від 18.10.2004р оплата платіжних документів здійснюється Споживачами самостійно з платежів поточного розрахункового періоду в 5 денний термін після дати зазначеної в платіжному документі але не пізніше 31-го числа розрахункового місяця; згідно п. 7.4 Договору № 6.1 від 24.11.2005 року, оплата здійснюється на підставі виставлених рахунків-фактур в 5-денний термін після дати одержання рахунку-фактури, які представлені в матеріалах справи.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року, зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку

Відповідно до ст.  526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, як вказав представник позивача, відповідач в порушення договірних зобов”язань, за період з 01.03.04р  по 01.03.07р частково оплачував надані послуги, в зв”язку з чим, згідно поданого розрахунку, станом на 01.03.07 утворилась заборгованість в розмірі 199072грн. 38коп., що і є предметом позову, доказів погашення якої відповідачем не подано.

За таких обставин, враховуючи наведене, беручи до уваги доводи позивача, неподання відповідачем доказів у спростування доводів позивача, доказів належного виконання договірних зобов”язань в частині оплати за використану енергію, відсутність доказів погашення заборгованості, суд приходить до висновку про обгрунтованість вимоги позивача в частині стягнення  199072грн. 38коп.  основного боргу та наявність підстав для її задоволення.

Щодо вимоги позивача про стягнення 18520грн. 78коп. пені, 13886грн. 90коп інфляційних, 4049грн. 69коп. річних, суд вказує на наступне:

Відповідно до  ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Частиною 2 вказаної статті встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 546,  ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), якою є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею у відповідності до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України  є  неустойка,  що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного  грошового  зобов'язання  за  кожен   день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Пунктом 7.5 Договору від 24.11.2005 передбачено  відповідальність Споживача (відповідача) в разі несплати за використану енергію у встановлені терміни у вигляді пені в розмірі 0,1 % за кожний день прострочення.

Згідно поданого розрахунку відповідачу нараховано 18520грн. 78коп. пені, 13886грн. 90коп інфляційних, 4049грн. 69коп. річних.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачем не подано доказів своєчасного здійснення розрахунків за поставлену енергію згідно укладених договорів, суд приходить до висновку про те, що порушення строків виконання зобов'язання в спірному випадку мало місце, що не спростовано відповідачем , а отже, вимоги позивача про стягнення 18520грн. 78коп. пені, 13886грн. 90коп інфляційних, 4049грн. 69коп. річних є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Судові витрати (2355грн.30 коп держмита, 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та понесені позивачем витрати на відправлення відповідачу позовної заяви в сумі 5грн. 04коп., що підтверджується наявною в справі квитанцією), відповідно до ст. 49 ГПК України, покласти на відповідача.

З огляду на викладене та керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 526, 546, 548, 549, 625 Цивільного кодексу України,  ст.ст. 49,  82-85 ГПК України, суд -

вирішив

позов задоволити.

Стягнути з Житлово-експлуатаційної організації № 6,  76000, м. Івано-Франківськ, вул Галицька,100 (п/р 1980 в ІФРУ банку"Фінанси і Кредит”, МФО 336235, код 19400185) на користь Державного міського підприємства "Івано-Франківськтеплокомуненерго", м. Івано–Франківськ,  вул. Б. Хмельницького, 59-а (п/р № 1 в Івано-Франківській філії ВАТ “Кредобанк”, МФО 336161, код 03346058) – 199072грн. 38коп. основного боргу, 18520грн. 78коп. пені, 13886грн. 90коп інфляційних, 4049грн. 69коп. річних. 2355грн. 30коп. витрат по сплаті державного мита, 118грн. 00коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 5грн. 04коп. витрат на відправлення  відповідачу позову.

Наказ суду видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                    Фрич Марія Миколаївна

рішення підписане 21.05.07

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________ Жураківська Мар'яна Ігорівна