ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007 р.
№ 17/313

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - судді                                                           Кривди Д.С.,

суддів                                                       Жаботиної Г.В., Уліцького А.М.

у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін:

від позивача:        Кальчев Л.В.

від відповідача:    Колода Л.В.

розглянувши  касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем Трейд"

на постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 06.12.2006р.

у справі №  17/313 Господарського суду Полтавської області

за позовом  Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем Трейд"

про стягнення 78783,95 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Дарницький вагоноремонтний завод" звернулося до Господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем Трейд" про стягнення 78783,95 грн. заборгованості, в т.ч. основного боргу у розмірі 71826,40 грн., пеня у розмірі 4600,00 грн. інфляційні у розмірі 1436,52 грн. та 3% річних у розмірі 920,65 грн.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.06.2006р. (суддя Ю.О.Коршенко) позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем Трейд" на користь Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" заборгованість за договором у розмірі 8195,83 грн., в т.ч. 7471,97 грн. основного боргу, 149,44 грн. інфляційні суми з червня по вересень 2004 року, 95,81 грн. –3% річних від простроченої суми за період з 24.05.2004р. по 21.10.2004р. та 478,61 грн. –пені, також стягнуто витрати по сплаті держмита у розмірі 81,96 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 12,28 грн.

Не погодившись з рішенням Господарського суду Полтавської області від 06.06.2006р., Державне підприємство "Дарницький вагоноремонтний завод" подало апеляційну скаргу.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 06.12.2006р. (судді: В.О.Швець, Г.М.Андрейцева, І.М.Фаловська) апеляційну скаргу  Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" залишено без задоволення, рішення Господарського суду Полтавської області від 06.06.2006р. скасовано, позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з  Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем Трейд" на користь Державного підприємства "Дарницький вагоноремонтний завод" заборгованість за договором у розмірі 78783,95грн., в т.ч. основного боргу у розмірі 71826,40 грн., пеня у розмірі 4608,00 грн., інфляційні у розмірі 1436,52 грн. та 3% річних у розмірі 920,65 грн., також стягнуто витрати по сплаті держмита у розмірі 787,84 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00 грн.

Не погодившись з постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 06.12.2006р., Товариство з обмеженою відповідальністю "Тандем Трейд" подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 06.12.2006р. та залишити в силі рішення Господарського суду Полтавської області від 06.06.2006р., мотивуючи свою вимогу тим, що  господарським судом першої та апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Розглянувши касаційну скаргу, перевіривши правильність застосування господарським судом попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, Вищий господарський суд України дійшов висновку, що касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем Трейд"  підлягає задоволенню частково.

Господарським судом встановлено, що 18.11.2003р. між сторонами укладено договір № 878/01 на капітальний ремонт шестивісних вагонів-самоскидів 2 ВС-105.

Згідно ст. 332 ЦК УРСР, що діяв на час виникнення спірних правовідносин, за договором підряду підрядчик зобов'язується виконати на свій риск певну роботу за завданням замовника з його або своїх матеріалів, а замовник зобов'язується прийняти й оплатити виконану роботу. Таким чином, із приписів даної правової норми випливає, що підрядчик за договором підряду зобов’язується виконати певну роботу за завданням замовника, а замовник зобов’язується прийняти й оплатити виконану роботу. Проте, господарським судом попередніх інстанцій не було досліджено обставини щодо того яку роботу (в якій кількості) зобов’язався виконати підрядник-позивач та прийняти замовник-відповідач.

Господарським судом встановлено, що сторонами укладалися додаткові угоди до договору №  878/01 від 18.11.2003р., якими внесено зміни у договір. Проте, господарським судом не було досліджено дані угоди та не дано їм належної оцінки.

Згідно ст. 843 ЦК України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу. Таким чином, приписами даної правової норми встановлено, що у договорі підряду визначається ціна роботи, а якщо її не встановлено, то ціна роботи встановлюється рішенням суду. Проте, вирішуючи даний спір, господарський суд попередніх інстанцій не дослідив обставин щодо встановлення сторонами ціни робіт, що є порушенням приписі вищенаведеної правової норми.

Наведене свідчить про неповне з'ясування судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, а, отже, і порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України  щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 111-5 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не наділена повноваженнями щодо встановлення обставин справи, а останні встановлені неповно, справа підлягає передачі на новий розгляд до господарського суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи господарському суду першої інстанції слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін і, в залежності від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, п. 3 ст. 111-9, 111-10, 111-11, 111-12 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Тандем Трейд"  задовольнити частково.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 06.06.2006р.  та постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 06.12.2006р. у справі №17/313 скасувати, а справу передати на новий розгляд до Господарського суду Полтавської області.

Головуючий - суддя                                                       Кривда Д.С.

судді                                                                                Жаботина Г.В.

Уліцький А.М.