ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2007 р.
Справа № 19/393

за позовом  ПП"Л"Транс"  вул.Кравчука,8/36,м.Луцьк,Волинська область,43026

до відповідача  ТзОВ "Ковчег-Плюс"  вул.Василіянок,62а,Івано-Франківськ,,76000

про майнові спори (стягнення коштів)

Представники сторін в судове засідання не з"явились.

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов про стягнення 9636грн.90коп.

Представники сторін в судове засідання не з"явились, вимоги суду, не виконали, хоча належним чином були повідомлені ухвалами суду, про що свідчать записи в реєстрі відправленої кореспонденції.

Згідно ст.75 ГПК України,  справа розглядається за наявними в ній документами.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи, суд

встановив:

06.07.06. ПП "Л" Транс" (перевізник) отримало від ТзОВ"Ковчег-Плюс" (замовник) заявку №9 на перевезення вантажу автомобільним транспортом. За даною транспортною заявкою позивач зобов"язався надати замовнику послуги по перевезенню вантажу, а саме вугілля деревного в кількості 11590кг., за наступним маршрутом: адреса завантаження - м.Біла Церква, Івано-Франківська обл., Україна, місце розвантаження - Франція (VERDUN).

ПП "Л" Транс" взяті на себе зобов"язання виконало в повному обсязі - надало транспортний засіб державний номер АС 5590 АЕ з причіпом АС 3037 ХХ, що підтверджується відмітками на міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) А №093195 від 08.07.06. та подорожнім листом №059480 вантажного автомобіля в міжнародному сполученні від 08.07.06. Дані відмітки на накладній підтверджують факт завантаження автомобіля в Україні 08.07.06. та факт розвантаження та одержання вантажу 13.07.06. в Франції (VERDUN).

Крім того, 25.07.06. сторонами підписано Акт здачі-приймання робіт (наданих послуг) 31-00000049, яким також підтверджується факт надання послуг п перевезенню та факт прийняття послуг Замовником, їхня вартість, а також те, що Замовник немає претензій щодо якості наданих Перевізником послуг.

25.07.06. ПП "Л" Транс" виставлено відповідачу рахунок-фактуру №1-00000050 на суму 9636грн.90коп. в т.ч. ПДВ.

Однак, відповідач взяте на себе зобов"язання щодо  оплати за надані послуги не виконав, тому станом на час розгляду справи заборгував позивачу  9636грн.90коп., що підтверджується розрахунком ціни позову.

Статтею 526 ЦК України передбачений обов’язок сторін виконувати зобов’язання належним чином та в установлений строк відповідно до умов договору, вказівок закону, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З метою врегулювання даного спору, згідно ч.2 ст.530 ЦК України  відповідачу надіслано 24.11.06. письмову вимогу про сплату боргу № 253, яку відповідач залишив без відповіді та виконання.

Відповідно до ст.909 ЦК України та ст. 307 ГК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов"язується доставити довіреній їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов"язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Згідно ст. 916 ЦК України за перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Так, згідно  із змісту ст.207 ЦК України випливає, що договір на перевезення вантажу між сторонами укладений у формі заявки на перевезення вантажу від 06.07.06.

Відповідач не подав доказів про виконання ним обов»язку щодо здійснення оплати за надані йому послуги,  не заперечив розмір заборгованості, а тому відповідно до приписів встановлених ст.33 ГПК України, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають  задоволенню.

Відповідно до положень ст.49 ГПК України судові витрати підлягають  стягненню з відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції України,  ст.ст.207, 526, 625, 909, 916 ЦК України, 307 ГК України, ст.ст. 33, 49, 75, 82 –85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з ТзОВ"Ковчег-Плюс", м.Івано-Франківськ, вул.Г.Мазепи, 132/3, код 32873928 на користь ПП "Л" "Транс", Волинська обл. , м.Луцьк, вул.Кравчука, 8/36, код 34396288 - 9636грн.90коп. заборгованості, 102грн. державного мита та 118грн. інформаційних послуг.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

рішення підписане 14.03.07

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

________________