ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16 січня
2007 р.

Вх.№
115

Cуддя  Фрич Марія Миколаївна, розглянувши матеріали

за
позовом Долинського
міжрайонного прокурора в інтересах держави Держкомітету лісового господарства
України Івано-Франківського обласного управління лісового господарства в особі
Дочірнього підприємства Болехівського лісового господарства, Івано-Франківська
обл., м. Болехів, вул. Коновальця, 101.

до відповідача  приватного
підприємця ОСОБА_1, м. Болехів.

про стягнення 19776грн 74коп
заборгованості.

ВСТАНОВИВ

Як вбачається з матеріалів справи
сторонами спірних правовідносин є суб"єкти господарської діяльності, спір
носить господарський характер, оскільки стосується розрахунків за отриману
відповідачем продукцію.

Відповідно до ст. 1 ГПК України
підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі
іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення
юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта
підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право
звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю
господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і
охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом
заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У випадках, передбачених
законодавчими актами України, до господарського суду мають право також
звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності.

Пунктом 2 ст. 121 Конституції України
на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадянина, або
держави, в суді у випадках, визначених законом.

За змістом ст. 36-1 Закону України
“Про прокуратуру”, представництво прокуратурою інтересів громадянина або
держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних
та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у
випадках, передбачених законом.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст.
36-1 Закону України “Про прокуратуру” прокурор самостійно визначає підстави для
представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво
в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Згідно із ст. 2 ГПК України
господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх
заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.                     Прокурор, який звертається
до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно
визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обгрунтовує необхідність
їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні
функції у спірних відносинах.

Крім того, відповідно до резолютивною
частиною рішення Конституційного Суду у справі № 1-1/99 від 8 квітня 1999 року
за конституційним поданням Вищого арбітражного суду України та Генеральної
прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного
процесуального кодексу України, прокурори та їх заступники вправі звертатись до
господарського суду з позовними вимогами виключно в інтересах держави, а не в
інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування і
форм власності, в особі органів державної влади чи органів місцевого
самоврядування, яким законом надано повноваження органів виконавчої влади. Під
поняттям “орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у
спірних відносинах” потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого
самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Згідно з частиною другою статті 29
ГПК України у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої
прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати
функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу
позивача. Відповідно до ст. 21 ГПК України позивачам в господарському процесі є
підприємства та організації, які подали позов або в інтересах яких подано позов
про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Відповідно до Статуту ДП
"Болехівське лісове господарство" (ст. 4), підприємство є юридичною
особою, веде самостійний баланс. Статтею 4.6 Статуту передбачено, що
підприємство має право укладати угоди, набувати майнові та особисті немайнові
права, нести обов"язки, бути позивачем та відповідачем в загальному,
господарському та третейському судах.

Як вбачається із матеріалів справи,
прокурор звернувся до господарського суду з позовною заявою в інтересах
держави,   проте позовна заява містить
позовні вимоги на користь  юридичної
особи -ДП "Болехівське лісове господарство". Тобто прокурор звернувся
фактично з позовом в інтересах підприємства, яке не є органом, уповноваженим
здійснювати функції держави у спірних правовідносинах.

Відповідно до п. 3 Роз”яснення
Президії Вищого господарського суду України № 04-5/570 від 22.05.2002
року,  у випадках   неправильного   визначення
прокурором   позивача,  тобто
органу,  уповноваженого  державою здійснювати  відповідні
функції   у   спірних
правовідносинах, господарський
суд  на  підставі пункту 1 частини першої статті 63
ГПК  повертає  таку
позовну  заяву  і додані до неї документи без розгляду.

Таким чином, на  підставі наведеного та керуючись ст. 121
Конституції України, ст.ст. 1, 2, 29 ГПК,
п.1 ч.1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ

позовну заяву (Вх. НОМЕР_1) та додані
до неї документи повернути прокурору без розгляду.

Повернення позовної заяви не
перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному
порядку після усунення допущених недоліків.

ДОДАТОК
на 16 аркушах.

Суддя
М.М. Фрич

Виготовлено в "Діловодстві"

Кучер Н.М.