ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2007 р.
№ 35/436

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

головуючого судді
Кривди Д.С. –(доповідача у справі),

суддів:
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
ВАТ “”Завод залізобетонних, бетонних виробів та конструкцій”

на рішення
господарського суду Донецької області від  24.01.2007 року

у справі
№35/436 господарського суду Донецької області

за позовом
ТОВ “Донпромпостачзбут”

до
ВАТ ”Завод залізобетонних, бетонних виробів та конструкцій”

про
стягнення суми,

за участю представників сторін від:

позивача:
не з’явились

відповідача:
не з’явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.01.2007р. (суддя Мальцев М.Ю.) позов задоволено повністю; стягнуто з ВАТ ”Завод залізобетонних, бетонних виробів та конструкцій” на користь ТОВ “Донпромпостачзбут” 30915,40грн. основного боргу, 869,01грн. річних, 2491,78грн. інфляційних витрат, 342,76грн. витрат по сплаті державного мита та 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Відповідач в касаційній скарзі просить скасувати рішення і припинити провадження у справі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Учасники процесу не скористалися наданим процесуальним правом на участь своїх представників в судовому засіданні касаційної інстанції.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали (фактичні обставини) справи на предмет правильності застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Місцевим господарським судом  встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений договір №101-19/11 від 03.11.2005р., за умовами якого позивач взяв на себе зобов’язання виготовити та відпустити, а відповідач прийняти та оплатити металопродукцію в кількості та асортименті, який вказаний в узгодженій сторонами специфікації, яка є невід’ємною частиною договору. Факт отримання підтверджується видатковими накладними. Відповідно до специфікацій до договору оплата проводиться по факту поставки на протязі 5 банківських днів. Внаслідок неповної та несвоєчасної оплати  продукції у відповідача виник борг перед позивачем в розмірі 30915,40грн.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції, застосувавши приписи ст.ст.525, 526, 625 дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача спірної суми.

При цьому місцевий господарський суд відхилив посилання відповідача на ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, яку відповідач поклав в основу заперечень на позовну заяву з огляду на наявність порушеної господарським судом Донецької області справи про банкрутство відповідача.

Однак, зазначений висновок господарського суду не є таким, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності керуючись законом, як це передбачено ст. 43 ГПК України, з огляду на наступне.

У відповідності до ст.1 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” кредитор -   юридична   або   фізична   особа,  яка  має  у встановленому порядку підтверджені документами вимоги щодо грошових  зобов'язань до боржника. Конкурсні кредитори - кредитори за  вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство та вимоги яких не забезпечені заставою майна боржника. До конкурсних кредиторів відносяться також кредитори, вимоги яких до боржника виникли внаслідок правонаступництва за умови виникнення таких вимог до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження  у  справі про банкрутство.

Згідно ст.14 цього ж Закону конкурсні  кредитори  за  вимогами,  які  виникли  до  дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Правові наслідки неподання заяви з грошовими вимогами до боржника у встановлений строк передбачені ч. 2 ст. 14 цього Закону.

Так, вказаною нормою передбачено, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає (ч.2 ст.14).

Отже, погашення вимог кредиторів щодо цивільно-правових зобов’язань, що відбувається внаслідок застосування ч.2 ст.14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, є припиненням цих зобов’язань відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України.

Вищевикладене місцевим господарським судом не взято до уваги, у зв’язку з чим висновок суду про те, що моментом погашення вимог конкурсних кредиторів є затвердження реєстру вимог кредиторів, не ґрунтується на вимогах закону.

За таких обставин ухвалене в справі судове рішення не може вважатися законним і обґрунтованим.

Оскільки передбачені процесуальним законом межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази, рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню, а справа –направленню на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. При новому розгляді справи слід врахувати наведене і вирішити спір відповідно до закону.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, п.3 ч.1 ст.1119, 11110, ст.11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,  –

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від 24.01.2007р. у справі №35/436 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий суддя                                                                      Д.Кривда

Судді                                                                                         Г.Жаботина

А.Уліцький