СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Луцьк, пр. Волі, 54 а
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"25" січня 2007 р.

Справа № 05/105/21-11А.

за
позовом Підприємця ОСОБА_1, м.Луцьк

до
відповідачів:-Луцької міської ради, м.Луцьк ;

-Луцької
об'єднаної державної податкової інспекції, м.Луцьк

про
визнання недійсними установчих документів

Головуючий суддя    Бондарєв С.В.

При
секретарі            Кулай А.В.

Представники:

Від
позивача:  ОСОБА_1. - підприємець

Від
відповідачів: Луцької міської ради - Маковецький В.М., дов. від 05.12.2006р.;
від Луцької ОДПІ - Шевчук В.В., дов. №66 від 23.06.2006р., Петухов М.В.,  дов.№48 від 18.12.2006р .

Права та обов'язки  представникам сторін   роз'яснені відповідно до ст.ст. 49,51 КАС
України. Згідно клопотання технічна
фіксація судового процесу не здійснюється, ведеться протокол судового
засідання. Заяв про відвід складу суду не поступило.

Суть
спору: Позивач - підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом (з врахуванням
уточнень) про визнання недійсними свідоцтва про державну реєстрацію НОМЕР_1.,
свідоцтва платника ПДВНОМЕР_2 та всіх бухгалтерських та фінансових документів,
а саме: накладних та податкових накладних, виписаних з 20.10.2004р. від його
імені.

Свої
вимоги обґрунтовує тим, що в 1993р. він зареєструвався як приватний підприємець
з метою зайняття підприємницькою діяльністю, а саме здійснення торгівлі
виробами машинобудування. В квітні 1997р. фактично припинив підприємницьку
діяльність у зв'язку з працевлаштуванням на іншу роботу в ТзОВ „Індустрія -
Стар”. Звітність подавав з відміткою про відсутність підприємницької
діяльності. Так продовжувалось до осені 2004р. Саме в цей час він зустрів
знайомогоОСОБА_2.. Через деякий час до підприємця звернувся чоловік, який
представився від іменіОСОБА_2. та запропонував йому за відповідну винагороду
користуватися документами підприємницької діяльності. Він заявив, що зі всіма
документами буде все добре та всі зобов'язання щодо сплати податків, подання
звітності він бере на себе. ОСОБА_1. погодився з пропозицією та передав йому свої
реєстраційні документи та печатку, які були старого зразка. Потім на прохання
цього чоловіка в приміщенні Луцької ОДПІ було отримано свідоцтво платника ПДВ.
На цей час в нього вже було свідоцтво суб'єкта підприємницької діяльності
нового зразка, видане на його ім'я, яке фактично він не отримував. В подальшому
на прохання ОСОБА_3. ОСОБА_1. було надано в приміщенні КБ «Західінкомбанк»
довіреність на право коритсування відкритим ОСОБА_1 рахунком. Довіреність була
оформлена на ім'я ОСОБА_3. При проведенні вказаних операцій, ним доручень на
здійснення фінансово - господарської діяльності від його імені, ОСОБА_3 не
надавалось. Де проживає ОСОБА_3. невідомо. Яким видом діяльності займаються по
його документах та де знаходяться фінансово - господарські документи невідомо.
Звітні документи приватного підприємця ОСОБА_1. підписані від його імені, які
були надані йому для ознайомлення в податковій міліції, не подавав, вчинені від
його імені, підписи йому не належать. З моменту передачі реєстраційних
документів ніяких дій по проведенню підприємницької діяльності як приватний
підприємець не здійснював фінансово - господарських стосунків від імені ПП
ОСОБА_1. з іншими суб'єктами підприємницької діяльності не вчиняв і про них
йому не відомо.

В
судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги.

Представник
Луцької міської ради письмових пояснень не надав, проти позовних вимог позивача
не заперечує.

Представник
Луцької ОДПІ в судовому засіданні проти позову не заперечує, посилається на те,
що постановою начальника відділення РКССВ ПМ ДПА у Волинській області від
02.11.2006р. порушено кримінальну справу відносно невстановлених осіб за
ознаками злочинів, передбачених ч.3 ст. 212 та ч.ч. 2,3 ст. 358 КК України.
Згідно даної постанови невстановлені особи від імені ПП ОСОБА_1. здійснювали
фінансово - господарську діяльність з різними суб'єктами господарювання, яким
подавали підроблені ними  податкові
накладні, а до Луцької ОДПІ подавали від його імені податкові декларації. Маючи
завірену нотаріусом довіреність на право розпорядження коштами, які надходили
на розрахунковий рахунок підприємця в КБ „Західінкомбанк” , знімали їх готівкою
і при цьому ніяких податків не сплачували.

Розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Підприємництво - це самостійна,  ініціативна,
систематична, на  власний    ризик
господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання
(підприємцями) з метою  досягнення  економічних
і  соціальних  результатів
та  одержання  прибутку (ст. 42  Господарського кодексу України).

Згідно
ст. 43  Господарського  кодексу України   підприємці
мають  право  без
обмежень  здійснювати   будь-яку
підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Між тим, підприємці  зобов'язані
не завдавати  шкоди  довкіллю, не порушувати  права
та законні  інтереси  громадян
і  їх  об'єднань
інших  суб'єктів  господарювання, установ, організацій,
права  місцевого  самоврядування  і
держави  (  ст. 49
Господарського кодексу  України).

За
вимогами  ст..67  Конституції України  кожен зобов'язаний  сплачувати податки   і
збори  в  порядку і розмірах, встановлених  законом.

Право
на  здійснення  підприємницької  діяльності, яку  не заборонено
законом  має  фізична
особа  з  повною
цивільною  дієздатністю  (ст. 50
Цивільного  кодексу України).

Згідно
ст. 91,92 Цивільного  кодексу  України
цивільна  правоздатність  юридичної
особи  виникає  з
моменту її  створення  і
припиняється  з  дня внесення
до  Єдиного  державного
реєстру  запису    про
її  припинення.

Юридична
особа  набуває  цивільних
прав  та  обов'язків
і  здійснює  їх
через  свої  органи,
які  діють  відповідно
до установчих   документів  та
Закону.

Виходячи
з  даних  вимог
чинного  законодавства, первинні  документи
можуть    бути  складені
особою,  яка  наділена
цивільною  правоздатністю  та
обов'язками.

Як
вбачається  з  матеріалів
справи,  а саме пояснень
представників сторін,  копії  постанови
про  порушення  кримінальної
справи від 02.11.2006р.,
невстановлені  особи  від
імені  підприємця  ОСОБА_1.
здійснювали
фінансово-господарську
діяльність  з  різними
суб'єктами  господарювання,  яким надавали
підроблені  ними податкові  накладні,
а  до  Луцької
ОДПІ  подавали  підроблені
податкові  декларації  з
нульовим значенням.

Маючи
завірену  нотаріусом  довіреність
на право  розпорядження    коштами,
які  надходили  на
розрахунковий    рахунок  підприємця
в  “Західінкомбанк”,    знімали
їх   готівкою  і при
цьому  ніяких  податків
не сплачували.

Таким
чином,  невстановлені  особи, які
діють   від  імені
підприємця  ОСОБА_1.,  з
доводів  останнього,  неуповноважені  здійснювати
будь-яку
фінансово-господарську
діяльність,  оскільки   не
наділені правами та
обов'язками  щодо  діяльності
приватного  підприємця  ОСОБА_1.

Всупереч
чинному  законодавству,  а саме
Закону  України  “Про
прибутковий  податок  з
громадян” за  №13-92  від 26.12.1992  року
зі  змінами та доповненнями,  ст.7.3.1
Закону  України  “Про
податок   на додану  вартість” за
№168/97-ВР  від 03.04.97 із
змінами та доповненнями, з доводів
Луцької ОДПІ  в  результаті
ухилення  від  сплати
податків, державі  нанесено  збитків
у  розмірі  693702,38грн.,  що відноситься до  особливо
великих  розмірів.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу
України  способами  захисту
цивільних  прав  та інтересів, в  т.ч.
є  припинення  дії,
яка порушує  право.

Беручи до уваги  вищезазначене
та  те,  що
відповідно  до  свідоцтва
про державну  реєстрацію  серія НОМЕР_3
фізична особа -  підприємець  ОСОБА_1. зареєстрований  як суб'єкт
підприємницької  діяльності   за
ідентифікаційним номером НОМЕР_4
та   як платник  податку
на додану  вартість  за
податковим номером НОМЕР_6 та з
метою  припинення  підприємницької   діяльності ,
як  це визначено  ст.51 Господарського кодексу України,
статті  31 Закону України “Про державну
реєстрацію юридичних осіб  та  фізичних осіб- підприємців” №755-1У від
15.05.2003 року, останні  слід  скасувати.

В частині позовних вимог про визнання
недійсними всіх фінансових та бухгалтерських документів, а саме накладних та
податкових накладних виписаних з 20.10.2004р. від імені ОСОБА_1., слід
відмовити, оскільки ці вимоги є безпідставними та необґрунтованими.

Господарський  суд, керуючись ст.67  Конституції України,ст.ст.42,43,49,51  Господарського  кодексу України,  ст.ст.16,50,91-92    Цивільного
кодексу України, ст.31  Закону
України  “Про державну реєстрацію
юридичних осіб  та  фізичних осіб-підприємців”,
ст.ст.4,6,17,18,69,70,71,76,79,86,87,89,94,160-163  Кодексу адміністративного судочинства,-

постановив:

1.          Визнати недійсними установчі  документи
ПідприємцяОСОБА_1, що проживає за
адресою: АДРЕСА_1, а саме: свідоцтво
про державну  реєстрацію
фізичної  особи-підприємця, серія
НОМЕР_3, ідентифікаційний  номер НОМЕР_4
та свідоцтво НОМЕР_5  платника
податку  на додану  вартість
за  податковим номером  НОМЕР_4
з 20.10.2004р. та скасувати останні.

2.          В частині позовних вимог про визнання
недійсними всіх фінансових та бухгалтерських документів, а саме накладних та
податкових накладних виписаних з 20.10.2004р. від імені ОСОБА_1. - відмовити.

Заява
про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом 10
днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі
відповідно до ст. 160 КАСУ - з дня складання в повному обсязі . Апеляційна
скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів
після подання заяви про апеляційне оскарження до Львівського апеляційного
господарського суду України.

Заява
про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного
суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив судове
рішення.

Суддя
Бондарєв. С.В.