ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007 р.
№ 31/358

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Т. Дроботової –головуючого

Н. Волковицької
Л. Рогач

за участю представників:

Позивача
Лопатко В.В. дов. від 28.12.06 р.
Сороки В.Ф. дов. від 06.04.07 р.

Відповідачів

Якусика О.В. дов. від 16.01.07 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Приватного підприємства “Удача Плюс”

на постанову

від 26.12.2006року Київського апеляційного господарського суду

у справі

№ 31/358 господарського суду міста Києва

за позовом
Приватного підприємства “Удача Плюс”

до

про

Приватного підприємства “Спарта” у формі товариства з обмеженою відповідальністю

припинення дії договору про спільну діяльність

ВСТАНОВИВ:

В судовому засіданні 10.04.07 року оголошено перерву до 17.04.07року.

Приватне підприємство “Удача Плюс” звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Спільного підприємства “Спарта” у формі товариства з обмеженою відповідальністю про припинення дії договору про спільну діяльність, укладеного між Приватним підприємством “Удача Плюс” та Спільного підприємством “Спарта” у формі товариства з обмеженою відповідальністю та визнати ПП “Удача Плюс” правонаступником всіх прав та обов’язків за договором про сумісну діяльність від 18.07.2002року.

Рішенням від 14.08.2006року господарського суду міста Києва позовні вимоги задоволені частково. Припинено дію договору від 18.07.2002року. В задоволені позовних вимог про визнання позивача правонаступником всіх прав та обов’язків за договором про сумісну діяльність від 18.07.2002року відмовлено. Визнано позивача єдиним власником прав  та обов’язків, щодо здіснення реконструкції будинку № 19/7 по вул. Липській у м. Києві та проведення в цьому будинку будівельно –монтажних робіт.

За апеляційною скаргою Спільного підприємства “Спарта” у формі товариства з обмеженою відповідальністю Київський апеляційний господарський суд постановою від 26.12.2006року рішення господарського суду першої інстанції скасував частково та прийняв нове рішення, яким в позові відмовив.

Скасовуючи рішення суд виходив  з того, що 19.04.2006 року рішення Подільського району суду м. Києва від 03.06.2005 року набрало законної сили, а з його змісту вбачається, що в подальшому ведення будівельно-монтажних робіт на об'єкті неможливе, суд вважає дату набуття чинності рішенням моментом настання обставини, коли досягнення мети товариства стало неможливим, а отже і моментом припинення договору від 18.07.2002 р., укладеного між ПП «Удача Плюс»та СП «Спарта»у формі Товариства з обмеженою відповідальністю.

Чинним законодавством не передбачено можливості сторін за договором звертатись до господарського суду з позовом про припинення дії договору простого товариства у судовому порядку. Момент припинення договору простого товариства закон пов'язує з настанням обставин, визначених зокрема у пункті 7 частини 1 статті 1141 Цивільного кодексу України, і визнання такого договору припиненим у судовому порядку не вимагається.

Крім цього, судова колегія вважає, що вийшовши за межі позовних вимог місцевий господарський суд порушив приписи пункту 2 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, згідно із якою суд має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони. З огляду на відсутність відповідного клопотання у місцевого господарського суду були відсутні правові підстави для виходу за межі позовних вимог та визнання ПП «Удача Плюс»єдиним власником прав та обов'язків щодо здійснення реконструкції будинку № 19/7 по вул. Липській у м. Києві, та проведення в цьому будинку будівельно-монтажних робіт.

Приватне підприємство “Удача Плюс” подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення залишити без змін, а постанову у справі скасувати, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю –доповідача та присутніх у судовому засідання представників позивача та відповідача, перевіривши  наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні та постанові, колегія суддів вважає, що касаційна скарга  підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до вимог статей 108, 1117 Господарського процесуального кодексу України,  касаційна інстанція рішення місцевих господарських судів та постанови апеляційних господарських судів переглядає за касаційною скаргою (поданням) та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи предметом спору у даній справі є вимога про припинення дії договору про спільну діяльність та визнання ПП “Удача Плюс” правонаступником всіх прав та обов’язків за договором про сумісну діяльність від 18.07.2002року.

При розгляді справи судами встановлено, що відповідно до пункту  56 Розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1446 від 10.07.1998 року, пункту 25 Розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1088 від 07.07.2000 року, ПП «Удача Плюс»отримало право виступати інвестором та замовником реконструкції з розширенням в частині надбудови додаткового поверху та мансарди будинку №19/7 по вулиці Липській у місті Києві.

Відповідно до Розпорядження Київської міської державної адміністрації № 448 від 24.03.2003 року дозвіл на здійснення реконструкції з розширенням в частині надбудови додаткового поверху та мансарди та двох поверхів та мансарди у чотириповерховій частині житлового будинку № 19/7 на вул. Липській з влаштуванням огорожі наданий ПП «Удача Плюс».

03.09.1998 року між Державним комунальним підприємством по утриманню будівель, споруд та прибудинкової території Печерського району, яке діяло за дорученням Печерської районної державної адміністрації міста Києва (уповноважений орган власника) та Приватним підприємством «Удача Плюс»був укладений інвестиційний контракт № 62.

У відповідності до інвестиційного контракту № 62 від 03.09.1998 року уповноважений орган власника у встановленому порядку надав ПП «Удача Плюс»право користування горищем (дахом) будинку № 19/7 по вул. Липській, згідно з рішенням конкурсної комісії та розпорядженнями, вказаними у пунктах 1.2 та 1.3 цього контракту, для проведення ремонтно-будівельних робіт з метою переобладнання зазначеного горища (даху) під мансардний поверх, а також здійснити передачу у власність інвестору новозбудованих площ. В свою чергу інвестор - ПП «Удача Плюс»зобов'язався забезпечити здійснення переобладнання горища (даху) у мансардний поверх в визначені терміни, а також виконати умови конкурсу, визначені у документі, який приведений в пункті 1.2. цього контракту.

18.07.2002 року між ПП «Удача Плюс»та СП «Спарта»у формі Товариства з обмеженою відповідальністю був укладений договір про сумісну діяльність, згідно п. 1.1 якого сторони зобов'язались сумісно діяти з метою виконання будівельних робіт у житловому будинку за адресою: м. Київ, вул. Липська, 19/7, а саме: реконструкції горища та будівництва додаткового поверху і мансарди, а в чотирьохповерховій частині будинку - двох поверхів і мансарди, зазначених у відповідних розпорядженнях Київської міської державної адміністрації № 1446 від 10.07.1998 року( п. 56) та № 1088 від 07.07.2000 року (п. 25), та введення об'єкта в експлуатацію, шляхом об'єднання сторонами майна, грошових коштів та зусиль в порядку і на умовах, визначених цим договором.

У пункті 2.1 даного договору сторони зазначили, що для досягнення мети, зазначеної у розділі 1 цього договору, і фінансування необхідних витрат, пов'язаних із здійсненням договору, сторони об'єднують своє майно, фінансові ресурси та результати власної діяльності (виконаних робіт) і зобов'язуються вчинити ряд дій, пов'язаних з реалізацією договору.

Порядок ведення спільних справ сторони визначили у розділі 4 договору. Так, зокрема у п. 4.1 сторони погодили, що керівництво сумісною діяльністю за цим договором, а також ведення спільних справ доручається ПП «Удача Плюс», яка діє на підставі довіреності СП «Спарта»у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про надання відповідних повноважень для представництва перед третіми особами.

Також даним договором визначені внески і частки сторін у сумісній діяльності (пунктами 5.1 - 5.3 договору ), правовий режим спільного майна (пунктами 5.4 - 5.6 договору).

Утворення і розподіл результатів сумісної діяльності врегульовані розділом 6 договору.

Згідно з пунктом 6.3 договору, мета сумісної діяльності за цим договором вважається досягнутою з моменту отримання результату, передбаченого пунктом 1.2 договору, а  саме: отримання прибутку від продажу кінцевому споживачу введеного в експлуатацію об'єкта, після сплати податків та інших обов'язкових платежів.

Відповідальність за невиконання умов договору передбачена розділом 7 договору.

Судами встановлено, що позивач виконав передбачені договором про сумісну діяльність зобов'язання, покладені на нього: виготовив проектно-кошторисну документацію, отримав дозвіл на виконання будівельних робіт, що підтверджується наданням позивачу дозволу на виконання будівельних робіт № 0589-Пч/Т від 20.05.2003 року та ордеру на виконання будівельних робіт, виданий ТОВ „Топ-Лайн" (генеральний підрядник будівництва) № 03060173 від 01.07.2003 року. Однак, відповідач вже з 07 серпня 2003 року в односторонньому порядку припинив виконання своїх зобов'язань за договором.

Також суд встановив, що 03 червня 2005 року Подільським районним судом м. Києва було прийнято рішення по справі  №  2-111-05,  яким  було  зобов'язано  приватне  підприємство  «Удача  Плюс»,  яке  є учасником договору про сумісну діяльність від 18.07.2002 року: припинити реконструкцію будинку №19/7 по вул. Липській в м. Києві; відновити в натурі стан допоміжних приміщень та несучих конструкцій будинку до стану, який вони мали до початку реконструкції; демонтувати ліфтову шахту та ліфтове обладнання і забезпечити належний технічний стан стіни та місць кріплення ліфтової шахти до стіни будинку № 19/7 по вул. Липська у м. Києві.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19 квітня 2006 року по справі № 22-5553 рішення Подільського району суду м. Києва від 03 червня 2005 року було залишено без змін.

Крім того,  судом встановлено, що після набрання чинності рішень Печерського районного суду м. Києва від 29 листопада 2005 року та від 28 березня 2006 року треті особи (Гончар Світлана Борисівна, Новікова Євгенієя Валентинівна, Сорока Віталій Федорович, Клепацький Анатолій Анатолійович, Євланчик Сергій Сергійович, Денисова Марина Володимирівна, Новицький Олександр Вікторович, Василик Мирон, Походін Сергій Вікторович, Г'ригор'єв Вадим Анатолійович) стали власниками новостворених приміщень.

Згідно частини 4 статті  35 Господарського процесуального кодексу України, рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Враховуючи викладене, касаційна інстанція погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що зазначене виключає можливість досягнення мети за договором (виконання будівельних робіт у житловому будинку за адресою: м. Київ, вул. Липська, 19/7), а договір про сумісну діяльність від 18.07.2002 року підлягає припиненню на підставі статті 205 Господарського кодексу України в зв'язку з неможливістю виконання та пункту 7 частини 1  статті 1141 Цивільного кодексу України, згідно з яким договір простого товариства припиняється у разі, коли досягнення мети товариства стало неможливим.

Висновки апеляційного господарського суду в цій частині є помилковими, оскільки частина друга статті 124 Конституції України передбачає, що юрисдикція судів, тобто їх повноваження вирішувати спори про право та інші правові питання, поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а стаття 55 Конституції України гарантує права особи на звернення до суду за захистом своїх прав.

Способи захисту цивільних прав та інтересів передбачені статтею 16 Цивільного кодексу України, до яких, зокрема, відноситься припинення правовідношення.

Що стосується вимоги позивача визнати його правонаступником всіх прав та обов’язків за договором про сумісну діяльність від 18.07.2002року, то касаційна інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Чинним законодавством України не передбачено такого способу захисту цивільних прав (п. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України). Такого способу захисту не передбачено також а ні іншим законом, а ні договором, але це не позбавляє позивача права звертатись за захистом своїх прав у інший, передбачений законом або договором спосіб.

Також слід зазначити, що висновок суду апеляційної інстанції стосовно того, що вийшовши за межі позовних вимог і визнавши ПП «Удача Плюс»єдиним власником прав та обов'язків щодо здійснення реконструкції будинку № 19/7 по вул. Липській у м. Києві, та проведення в цьому будинку будівельно-монтажних робіт господарський суд першої інстанції порушив приписи пункту  2 статті 83 Господарського процесуального кодексу України суперечить матеріалам справи, оскільки в рішенні зазначено, що суд за відсутності заяв сторін про вихід за межі позовних вимог розглядає справу в межах заявлених позовних вимог.

Але при цьому господарський суд фактично прийняв рішення з питання, яке по-перше, не заявлялось позивачем у позові, а по-друге, яке не розглядалось судом в судовому засіданні.

Заперечення Приватного підприємства "Удача Плюс", викладені в касаційній скарзі з цього приводу, колегією не приймаються до уваги, оскільки на компакт-диску СD-R80 TDK, який залучено до матеріалів даної справи в якості технічної фіксації процесу, не виявлено будь-яких записів ( акт від 16.04.07 р.).

Таким чином, касаційна інстанція доходить висновку, що постанова апеляційного господарського суду підлягає скасуванню, а рішення господарського суду першої інстанції залишенню без змін в частині припинення договору про сумісну діяльність та про відмову у задоволенні вимог про визнання Приватного підприємства "Удача Плюс" правонаступником всіх прав та обов’язків за договором про сумісну діяльність від 18.07.2002року залишити без змін. В частині щодо визнання Приватного підприємства "Удача Плюс" єдиним власником прав та обов'язків щодо здійснення реконструкції у спірному будинку скасувати, а справу направити на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1117, пунктом 3 статті 1119, статтями 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Постанову Київського апеляційного господарського суду від  26.12.06 року у справі № 31/358  господарського суду  м. Києва  скасувати.

Рішення від 14.08.2006року господарського суду міста Києва в частині припинення дії договору від 18.07.02 року та відмови у задоволенні позовних вимог про визнання Приватного підприємства "Удача Плюс"  правонаступником всіх прав  та обов’язків за договором про сумісну діяльність від 18.07.2002року залишити без змін.

В частині щодо визнання Приватного підприємства "Удача Плюс" єдиним власником прав та обов'язків щодо здійснення реконструкції у будинку №19/7 по вул. Липській у м. Києві та проведення в цьому будинку будівельно-монтажних робіт скасувати.

Справу в цій частині направити на новий розгляд до господарського суду м. Києва.

Касаційну скаргу Приватного підприємства “Удача Плюс” задовольнити частково.

Головуючий                                                            Т. Дроботова

Судді                                                                                Н. Волковицька

Л.Рогач