донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

11.04.2007 р.                                                                            справа №6/364

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Ласько Л.Г. (довіреність від 01.06.2006р.),

від відповідача:
Силатьєв Д.А. (довіреність №12/2-76 від 06.04.2007р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства „Часіворяський вогнетривкий комбінат” м.Часів Яр Донецької області

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
30.01.2007 року

по справі
№6/364 (суддя Подколзіна Л.Д.)

за позовом
Закритого акціонерного товариства „Дніпропетровський інженерно-технічний центр „Контакт” м.Дніпропетровськ

до
Відкритого акціонерного товариства „Часівоярський вогнетривкий комбінат” м.Часів Яр Донецької області

про
стягнення 5181грн.42коп.

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2006року, Закрите акціонерне товариство “Дніпропетровський інженерно-технічний центр “Контакт” м.Дніпропетровськ,  звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Відкритого акціонерного товариства “Часівоярський вогнетривкий завод” м.Часів-Яр Донецької області заборгованості за поставлені  інструменти  у сумі 5181грн. 42коп. відповідно  видаткових накладних №Т-400216 від 23.02.2004р. та №Т-301775від 05.12.2003р.

Рішенням від 30 січня 2007року господарський суд Донецької області (суддя Подколзіна Л.Д.) позовні вимоги  задовольнив   повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням,  відповідач звернувся до апеляційного суду зі скаргою, в якій просить рішення господарського суду скасувати. В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник скарги посилається на те, що судом першої інстанції не з'ясовані обставини, що мають значення для справи, що призвело до прийняття неправильного рішення.

Позивач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст.ст.28,29 Закону України “Про судоустрій в Україні” розпорядженням заступника голови Донецького апеляційного господарського суду була призначена нова колегія суддів для розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до ст.129 Конституції України, ч.4 ст.9 Закону України “Про судоустрій в Україні”, ст.ст. 44,811 Господарського процесуального кодексу України був здійснений запис судового засідання за допомогою засобів технічної фіксації.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступного.

Господарським судом встановлено, що 05.12.2003р. та 23.02.2004р. за видатковими накладними №Т-301775 та №Т-400216 на підставі довіреностей  серії НАД  №592014 від 08.12.2003р. та серії ЯЗО №112023 від 25.02.2004р. відпущено відповідачеві інструменти на суму 5181грн.42коп. Для оплати продукції були виставлені рахунки №Т0103-1872 від 05.12.2003р. та  №Т0104-1872 від 16.02.2004р. (а.с.9-15).

Із матеріалів справи вбачається, що сторони здійснили встановлення правовідносин не шляхом оформлення письмового договору, а конклюдетно, тобто,  дії відповідача і позивача були правочином, який за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу та підпадає під правове регулювання глави 54 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст.655 Цивільного кодексу України договір купівлі-продажу –це договір, за яким одна сторона зобов'язується передати продукцію у власність другій стороні, яка, в свою чергу, зобов'язується прийняти продукцію та оплатити за неї визначену суму.

Основними та певними ознаками договору купівлі-продажу є перехід майна у власність покупця.

В даному випадку, спірна продукція отримана відповідачем, про що свідчать видаткові накладні №Т-301775 та №Т-400216 (а.с.9-15).

В силу загальних приписів  ст.ст. 525,526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського  кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином, одностороння відмова від зобов’язання не допускається.

Враховуючи, що у видаткових накладних, відповідно до яких отримана продукція, не вказаний порядок оплати, позивачем була викладена вимога про сплату боргу у сумі 5181грн.42коп. у відповідності до вимог ст.530 Цивільного кодексу України. Претензія за №1412/2006 від  22.09.2006р. була отримана відповідачем та відхилена (а.с.16-17). Заборгованість  не погашена.

Дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що, задовольняючи вимоги позивача, місцевий господарський суд повно та всебічно дослідив всі суттєві обставини справи, правильно встановив і виходив з того, що на момент прийняття рішення суду, відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманого товару всупереч ст.ст.526,530 Цивільного кодексу України не виконав. У зв'язку з чим борг у сумі 5181грн.42коп. був стягнутий судом правомірно.

Дані висновки суду відповідають наведеним нормам, ґрунтуються на матеріалах справи та підтверджені наявними у справі доказами, зокрема вищевказаними видатковими накладними та довіреностями, що підтверджують факт передачі позивачем відповідачу товару та прийняття товару останнім.

В апеляційній скарзі заявник стверджує, що суд першої інстанції безпідставно відхилив посилання відповідача на те, що поставка інструментів за видатковими накладним №Т-301775 від 05.12.2003р., №Т-400216 від 23.02.2004р. та довіреностям серії НАД № 592014 від 08.12.2003р., серії ЯЗО №112023 від 25.02.2004р. є доукомплектацією вертикального свердлувально-фрезерно-розточувального верстата, яка здійснювалася у межах договору постачання №/М-58/03 та договору про надання послуг №/М-59/03.

Дані твердження  до уваги судовою колегією не приймаються, оскільки судом першої інстанції встановлено, що зобов'язання за вказаними договорами Відкритим акціонерним товариством  “Часівоярський вогнетривкий завод” м.Часів-Яр Донецької області виконані у повному обсязі, що підтверджується  матеріалами справи та платіжними документами (а.с.27-43). Претензії щодо виконання вищевказаних договорів відсутні.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести в суді ті обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог чи заперечень.

В даному випадку, факт виникнення заборгованості ВАТ „“Часівоярський вогнетривкий завод” підтверджений матеріалами справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія дійшла висновку, що господарський суд Донецької області правильно встановив наявність заборгованості відповідача перед позивачем  у сумі 5181грн.42коп., тому підстави для скасування рішення господарського суду від 30.01.2007року відсутні.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст.33,43,49,99,101,103,105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства  „Часівоярський вогнетривкий комбінат” м.Часів Яр Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 30 січня 2007року  у справі №6/364 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 30 січня 2007року  у справі №6/364  залишити без змін.

Головуючий

Судді:

надр.5 прим: 1 –у справу;

2 –позивачу 3- відповідачу

4 –ДАГС;  5 –ГС Дон. обл.