ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.06.07 р.                                                                                                           Справа № 8/85пн

за позовом Малого приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Богатир",

, м.Донецьк

до відповідача Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації

м.Донецька”, , м.Донецьк

про визнання права власності

Суддя Ємельянов А. С.

Представники:

від позивача: Браславський Р.Г.- по дов.

від відповідача: Малюк Л.В.-пров. юрисконсульт

В засіданні суду брали участь:

СУТЬ СПРАВИ:

Мале приватне підприємство "Науково-виробнича фірма "Богатир", м.Донецьк, позивач, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Комунальне підприємство “Бюро технічної інвентаризації м.Донецька”, м.Донецьк, про визнання права власності на автозаправочний комплекс з кафе (літ.Ц-1), загальною площею 78,6 кв.м., що розташований за адресою: м.Донецьк, вул.Артема, 4б.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на відсутність з його боку будь-яких порушень прав інших осіб під час будівництва спірних об’єктів.

Відповідач у відзиві на позовну заяву №01/1795 від 08.06.2007р. повідомив суд про відсутність оспорювання ним будь-яких прав позивача на спірне майно.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив:

Рішенням №139/1 від 20.05.1998р. виконавчим комітетом Донецької міської ради вирішено передати позивачу, зокрема, у постійне користування земельну ділянку площею 0,3662 га під розміщення існуючих будівель та споруд виробничої бази по вул.Лагутенка, 13 у Ворошиловському районі м.Донецька.

Згідно з Державним актом на право постійного користування землею серії 2-ДН №006631 позивачу у постійне користування надано земельну ділянку площею 0,3662 га для розміщення будівель та споруд виробничої бузи по вул.Лагутенка, 13 у Ворошиловському районі м.Донецька.

Рішенням №71/6 від 10.03.2005р. виконавчого комітету Ворошиловської районної в місті Донецьку ради внесено зміни до рішення виконавчого комітету від 08.12.2004р. №383/4 "Про надання поштової адреси: вул.Лагутенка, 13б", зокрема, адресу комплексу будівель по вул.Лагутенка, 13б змінено на вул.Артема, 4б.

Згідно з рішенням №91/6 від 12.04.2006р. будівлі вентиляційної (літ.Ц-1), яка розташована по вул.Артема, 4а у Ворошиловському районі м.Донецька надано поштову адресу: м.Донецьк, вул.Артема, 4б.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 27.12.2006р. Головним управлінням благоустрою та комунального обслуговування Донецької міської ради, позивач є власником будівлі вентиляційної (літ.Ц-1) площею 78,6 кв.м., розташованої по вул.Артема, 4б у м.Донецьку.

Виходячи зі змісту позовної заяви, для власних виробничих потреб позивачем було самовільно змінено цільове призначення об'єкту, розташованого на земельній ділянці по вул.Артема, 4б: замість будівлі вентиляційної збудовано автозаправочний комплекс з кафе.

04.06.2007р. позивач звернувся до відповідача з заявою про проведення державної реєстрації його права власності на самочинно перебудоване майно.

Проте, згідно з відміткою, зробленою на заяві позивача від 04.06.2007р., відповідачем було відмовлено у вчиненні відповідних дій з проведення державної реєстрації права власності з посилання на відсутність у позивача всіх необхідних документів.

За таких обставин, в зв’язку з відсутністю відповідних правоустановчих документів на спірний об’єкт, позивачем заявлені вимоги про визнання права власності на автозаправочний комплекс з кафе (літ.Ц-1), загальною площею 78,6 кв.м., що розташований за адресою: м.Донецьк, вул.Артема, 4б.

Відповідач у відзиві на позовну заяву №01/1795 від 08.06.2007р. проти позовних вимог заперечує, посилаючись на ті обставини, що він є неналежним відповідачем по справі у зв'язку з відсутністю оспорювання ним будь-яких прав позивача на спірне майно.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об’єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Статтею 48 Закону України “Про власність” передбачено, що власник може вимагати  усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист права власності здійснюється судом або третейським судом.

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Пунктом 5 ст.376 Цивільного кодексу України встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Таким чином, з урахуванням вимог вказаної статті, необхідними умовами для визнання права власності на самочинно збудоване майно є наявність у позивача права власності (користування) на земельну ділянку, на якій розташоване спірне майно, а також встановлення того факту, що самочинне будівництво не порушує прав інших осіб.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обгрунтування своїх вимог або заперечень.

Як встановлено судом, згідно з наданим до матеріалів справи Державним актом на право постійного користування землею серії 2-ДН №006631 позивач є користувачем земельної ділянки площею 0,3662 га, яка знаходиться по вул.Артема, 4б у Ворошиловському районі м.Донецька.

При цьому, як вказує позивач, самовільне будівництво проведено ним у межах площі земельної ділянки, визначеної Державним актом серії 2-ДН №006631. Ці обставини з боку відповідача не спростовані.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач як землекористувач має право на звернення до суду з вимогою про визнання його права власності на підставі п.5 ст.376 Цивільного кодексу України.

Згідно з наданим до матеріалів справи висновком про технічний стан будівельних конструкцій автозаправочного комплексу з кафе по вул.Артема, 4б у м.Донецьку, складеним ДП "Науково-дослідницький і проектний інститут Донецький ПромбудНДІпроект", встановлено, що спірні будівельні конструкції позивача знаходяться в нормальному стані та можуть бути прийняті в експлуатацію.

За приписом ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи з того, що згідно зі спільним наказом Держбуду та Держнаглядохоронпраці України №32/288 від 27.11.1997р. ДП "Науково-дослідницький і проектний інститут Донецький ПромбудНДІпроект" надане право здійснювати обстеження та оцінювання технічного стану будівельних конструкцій, суд приймає до уваги вказаний вище висновок як доказ дотримання позивачем будівельних норм і правил при будівництві спірного об’єкту.

Крім цього, судом також прийнято до уваги наданий до матеріалів справи Акт державної технічної комісії про готовність закінченого будівництвом об'єкта до експлуатації, за змістом якого автозаправочна станція по вул.Артема, 4б у м.Донецьку готова до введення в експлуатацію.

На підставі вищевикладеного, виходячи з того, що спірний об’єкт збудований на земельній ділянці, користувачем якої є позивач, приймаючи до уваги надані до матеріалів справи документи щодо оцінки технічного стану спірних конструкцій, суд дійшов висновку про відсутність порушень встановлених норм та правил при будівництві спірного майна.

Посилання відповідача на відсутність з його боку оспорювання прав позивача на спірне майно  судом до уваги не приймаються.

Згідно з п.18 Інформаційного листа Вищого господарського суду України N01-8/98 від 31.01.2001р. "Про деякі приписи законодавства, яке регулює питання, пов'язані із здійсненням права власності та його захистом" оскільки відповідно до пункту 5 розділу V "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації, останні можуть бути відповідачами у таких справах.

Крім цього, як встановлено судом, згідно з наданою до матеріалів справи заявою від 04.06.2007р. позивач звернувся до відповідача з клопотання про реєстрацію його права власності на спірне майно. Проте, згідно з відміткою відповідача, зробленою на вказаній заяві, у проведенні державної реєстрації права власності позивача на спірне майно відповідачем було відмовлено.

За таких обставин, враховуючи вимоги п.5 ст.376 Цивільного кодексу України, приймаючи до уваги надані до справи документи, а також відсутність будь-яких доказів порушення будівництвом спірних об’єктів прав інших осіб, позовні вимоги про визнання права власності на автозаправочний комплекс з кафе (літ.Ц-1), загальною площею 78,6 кв.м., що розташований за адресою: м.Донецьк, вул.Артема, 4б, підлягають задоволенню.

Враховуючи, що за висновками суду, з боку відповідача не було припущено будь-яких неправильних дій, внаслідок яких виник спір по цій справі, судові витрати у відповідності із ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на позивача повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Малого приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Богатир", м.Донецьк до Комунального підприємства “Бюро технічної інвентаризації м.Донецька”, м.Донецьк задовольнити повністю.

Визнати право власності Малого приватного підприємства "Науково-виробнича фірма "Богатир", м.Донецьк на автозаправочний комплекс з кафе (літ.Ц-1), загальною площею 78,6 кв.м., що розташований за адресою: м.Донецьк, вул.Артема, 4б.

В судовому засіданні 12.06.2007р. оголошено повний текст рішення.

Суддя                                                                                                  Ємельянов А.С.