ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

04.04.07                                                                                           Справа№ 5/261-13/48А(5/3101-26/417)

Господарський суд Львівської області у складі головуючого судді Станька Л.Л.,  при секретарі Щигельській О.І., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

За позовом: ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі гарант” в особі Львівської філії ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі гарант”, м.Львів

до відповідача: ДПІ у Франківському районі м.Львова, м.Львів

про: визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 23.02.04р. №3259/10/23-2

За участю представників сторін:

Від позивача: Сухарина В.С. –ю/к,П”ятковський А.П. - представник

Від відповідача: Чабан О.С.–ст.держ.податк.інсп.юр.від.

Суть спору: в зв”язку із скасуванням ухвалою від 29.11.06р. Вищого адміністративного суду України рішення господарського суду Львівської області від 17.02.05р. та постанови Львівського апеляційного господарського суду від 06.05.05р. у справі №5/3101-26/417 і направленням справи на новий судовий розгляд, ухвалою господарського суду Львівської області від 08.02.07р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 29.03.07р. Ухвалою господарського суду Львівської області від 29.03.07р. розгляд справи відкладено на 04.04.07р.

З”ясовано:

Відкрите акціонерне товариство Українська страхова компанія „Гарант-Авто”, м.Київ в особі Львівської обласної дирекції страхування, м. Львів подано позов до Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова, м.Львів про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № 3259/10/23-2 від 23.02.2004 року, яким Львівській обласній дирекції страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” визначено суму податкових зобов’язань за платежем податок на прибуток у розмірі 34 300,00 грн. основного платежу та 11 600,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій, а також визнання недійним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Франківському районі міста Львова № 16488/10/23-2/3 від 21.08.2004 року, яким Львівській обласній дирекції страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” визначено суму податкових зобов’язань за платежем податок на прибуток у розмірі 3950,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Зміст ст.ст.49,51 КАС України представникам сторін роз’яснено. Заяв про відвід судді не надходило.

Представниками сторін у судовому засіданні подано спільне клопотання про відмову від  здійснення технічного запису судового процесу.

Позивачем подано клопотання, в якому поінформовано суд про зміну найменування позивача у справі і висловлено прохання вважати позивачем у справі ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі гарант” в особі Львівської філії ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі гарант”, м.Львів, яке судом задоволено.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що податковими повідомленнями-рішеннями                 № 3259/10/23-2 від 23.02.2004 року та № 16488/10/23-2/3 від 21.08.2004 року Львівській обласній дирекції страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” відповідачем було донараховано податок на прибуток підприємств та  застосовано штрафні (фінансові) санкції за порушення вимог пп. 7.2.1.  п. 7.2. ст. 7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994 року №334/94, якого Львівська обласна дирекція страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” в дійсності не допускала. Зокрема, позивач зазначає, що частину страхових премій, які були отримані від страхувальників, Львівська обласна дирекція страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” на підставі Наказу ВАТ УСК „Гарант-Авто” від 27.04.2001 року № 45 „Про внесення змін в механізм перерозподілу ризиків по Централізованим програмам страхування” (з подальшими змінами та доповненнями) перераховувала у Центральний апарат управління Компанії ВАТ УСК „Гарант-Авто” та іншим обласним дирекціям страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто”. При цьому, Львівська обласна дирекція страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” включала до суми власних доходів від страхової діяльності і сплачувала з неї податок на прибуток підприємств лише ту частину отриманої страхової премії, яка залишалася у її розпорядженні, а та частина отриманої Львівською обласною дирекцією страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” страхової премії, яка перераховувалася у Центральний апарат управління Компанії ВАТ УСК „Гарант-Авто” та іншим дирекціям страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” включалася до доходу від страхової діяльності та сплачувався з неї податок на прибуток підприємств, відповідно, Центральним апаратом управління Компанії чи іншою дирекцією страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто”, у розпорядження яких вказану частину страхової премії Львівською обласною дирекцією страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” було перераховано. В цілому, на думку позивача, такий порядок обліку доходів від страхової діяльності та сплати з нього податку на прибуток підприємства не призвів до заниження суми податку на прибуток підприємств, який підлягає сплаті до бюджету за наслідками господарської діяльності ВАТ УСК „Гарант-Авто” як юридичної особи. При цьому позивач також посилається на те, що відповідно до  пп. 7.2.1. п. 7.2. ст. 7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994 року № 334/94, платником податку на прибуток від страхової діяльності може бути лише страхова кампанія, як юридична особа, а не її філії чи інші відокремлені підрозділи. А заниження податкових зобов’язань ВАТ УСК „Гарант-Авто”, як юридичної особи, за наслідками діяльності Львівської обласної дирекції страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” відповідачем не встановлено.

У поданому господарському суду запереченні на позовну заяву, відповідач проти позову заперечує та зазначає, що за результатами проведеної перевірки Львівської обласної дирекції страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” було встановлено порушення Львівською обласною дирекцією страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” вимог пп. 7.2.1. п. 7.2. ст. 7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994 року № 334/94, що відображено у Акті № 35/23-2/20775855 від 18.02.2004 року „Про результати комплексної планової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства Львівської обласною дирекцією страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” за період 01.04.2002 по 01.07.2003 роки”, і що призвело до заниження скоригованого валового доходу на загальну суму 1140,00 тис. грн. На думку відповідача, суть допущеного Львівською обласною дирекцією страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” порушення зводилася до того, що відраховуючи на підставі Наказу ВАТ УСК „Гарант-Авто” від 27.04.2001 року № 45 „Про внесення змін в механізм перерозподілу ризиків по Централізованим програмам страхування” (з подальшими змінами та доповненнями) частини отриманих страхових премій у Центральний апарат управління Компанії ВАТ УСК „Гарант-Авто” та іншим дирекціям страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто”, Львівська обласна дирекція страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” не включала таких сум до свого доходу від страхової діяльності та не сплачувала із вказаних сум податку на прибуток підприємств від зайняття страховою діяльністю. При цьому відповідач зазначає, що перерахування частини страхових премій відбувалося у межах однієї юридичної особи, а тому не може визнаватися перестрахуванням, що на його думку, не дозволяє на вказані перераховані частини страхових премій у Центральний апарат управління Компанії чи іншим дирекціям страхування зменшувати отриманий Львівською обласною дирекцією страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” оподатковуваний дохід від зайняття нею страховою діяльністю. Свої доводи відповідач обґрунтовує підпунктом 7.2.1. п. 7.2. ст. 7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” від 28.12.1994 року № 334/94, яким визначено, що для цілей оподаткування страхової діяльності під оподатковуваним доходом слід розуміти суму страхових платежів, страхових внесків, страхових премій, одержаних (нарахованих) страховиками-резидентами протягом звітного періоду за договорами страхування і перестрахування ризиків на території України або за її межами (крім  договорів  страхування життя),  зменшених  на суму страхових платежів (страхових внесків, страхових премій), сплачених (нарахованих) страховиком за договорами перестрахування з резидентом та сплачених за договорами перестрахування з нерезидентом у тому ж податковому періоді. Оскільки, платежі у Центральний апарат управління Компанії та іншим дирекціям страхування не можна віднести до страхових платежів, сплачених за договорами перестрахування з резидентом, то і немає підстав для зменшення Львівською обласною дирекцією страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” на такі суми її оподатковуваного доходу від зайняття страховою діяльністю.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав і просить задоволити позовні вимоги, з мотивів викладених у позовній заяві та заяві про збільшення позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги заперечує і просить суд у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані сторонами докази, суд встановив:

23.02.2004 року Державна податкова інспекція у Франківському районі м. Львова  прийняла податкове повідомлення-рішення № 3259/10/23-2, яким визначила Львівській обласній дирекції страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” суму податкових зобов’язань за платежем податок на прибуток у розмірі 34300,00 грн. основного платежу та 11600,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Рішенням № 14519/10/7/25-005 від 12.08.2004 року Державна податкова адміністрація у Львівській області встановила, що у податковому повідомленні-рішенні ДПІ у Франківському районі міста Львова № 3259/10/23-2 від 23.02.2004 року штрафні (фінансові) санкції, нараховані на підставі п.п. 17.1.3. п. 17.1. ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, повинні були становити  15550,00 грн. (а не 11600,00 грн.), а тому збільшила визначений у податковому повідомленні-рішенні № 3259/10/23-2 від 23.02.2004 року розмір штрафних (фінансових) санкцій на 3950,00 грн. і зобов’язала ДПІ у Франківському районі м. Львова надіслати Львівській обласній дирекції страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” відповідне податкове повідомлення-рішення.

На виконання цього рішення ДПА у Львівській області 21.08.2004 року, ДПІ у Франківському районі м. Львова прийнято податкове повідомлення-рішення № 16488/10/23-2/3, яким додатково визначено Львівській обласній дирекції страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” суму податкових зобов’язань за платежем податок на прибуток у розмірі 3950,00 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Вказані вище податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі Акта № 35/23-2/20775855 від 18.02.2004 року „Про результати комплексної планової документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства Львівської обласною дирекцією страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” за період 01.04.2002 по 01.07.2003 роки”.

Актом перевірки № 35/23-2/20775855 від 18.02.2004 року встановлено (п. 2.1.), що в порушення пп. 7.2.1. п. 7.2. ст. 7 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” (із змінами і доповненнями), Дирекцією занижено скоригований валовий дохід на загальну суму 1140,9 тис. грн. в тому числі за ІІ квартал 2002 року на 179,9 тис. грн., за ІІІ квартал 2002 року на суму 200,9 тис. грн., за ІV квартал 2002 року на суму 214,5 тис. грн., та за І півріччя 2003 року на суму 545,6 тис. грн., а саме відповідно до наказу ВАТ УСК „Гарант-Авто” від 27.04.2001 року за № 45 „Про внесення змін в механізм перерозподілу ризиків по Централізованим програмам страхування”, введено розподіл страхової премії та відповідальності між Центральним апаратом управління Компанії (надалі ЦАУК) і дирекціями страхування (надалі ДС) при проведенні страхування. За перевірений період ЛОДС ВАТ УСК „Гарант-Авто” перераховує частину виручки від страхової діяльності до ЦАУК і ДС. Перерахування відбувалися в межах одного страховика (однієї юридичної особи) і розраховувалося у фіксованому процентному співвідношенні до зібраної страхової премії в залежності від виду страхування. Внаслідок вищенаведеного, перевіркою збільшено скоригований валовий дохід від страхової діяльності ЛОДС ВАТ УСК „Гарант-Авто” на суму 1140,9 тис. грн.

Львівська обласна дирекція страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” є відокремленим підрозділом ВАТ УСК „Гарант-Авто” без права юридичної особи і здійснює свою діяльність на підставі Положення про Львівську обласну дирекцію страхування відкритого акціонерного товариства Українська страхова компанія „Гарант-Авто”, яке затверджене Загальними зборами ВАТ УСК „Гарант-Авто” (протокол № 22 від 26 березня 2002 року).

Львівську обласну дирекцію страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” взято на податковий облік 09.02.1994 року Державною податковою інспекцією у Франківському районі міста Львова.

Пунктом 1.3. Положення про Львівську обласну дирекцію страхування відкритого акціонерного товариства Українська страхова компанія „Гарант-Авто” передбачено, що Львівська обласна дирекція страхування ВАТ УСК „Гарант-Авто” - це відокремлений підрозділ відкритого акціонерного товариства Українська страхова компанія „Гарант-Авто”, який не є юридичною особою, має лише відокремлений баланс, який входить до зведеного балансу компанії, а також печатки зі своєю назвою та інші необхідні реквізити. Обласна дирекція здійснює діяльність, на яку відкрите акціонерне товариство Українська страхова компанія „Гарант-Авто” одержало ліцензії.

Відповідно до п.п.7.2.1п.7.2ст.7 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" (із змінами і доповненнями), "для цілей оподаткування страхової діяльності під оподатковуваним доходом слід розуміти суму страхових платежів, страхових премій (далі-сума валових внесків), одержаних (нарахованих) страховиками-резидентами протягом звітного періоду за договорами страхування і перестрахування ризиків на території України або за її межами (крім договорів страхування життя), зменшених на суму страхових платежів (страхових внесків, страхових премій), сплачених (нарахованих) страховиком за договорами перестрахування з резидентом та сплачених за договорами перестрахування з нерезидентом у тому ж податковому періоді". Стаття 12 Закону України від 07.03.2003 №85/96 ВР "Про страхування" (далі-Закон №85), із змінами і доповненнями, визначає перестрахування як страхування одним страховиком (резидентом, перестрахувальником) на визначених договором умовах ризику виконання частини своїх обов'язків перед страхувальником у іншого страховика (перестраховика) резидента або нерезидента, який має статус страховика або перестраховика, згідно з законодавством країни, в якій він зареєстрований.

Відповідно до ст.2 Закону України «Про страхування»№85/96-ВР від 07.03.1996р., страховиками визначаються фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно із Законом України «Про господарські товариства», з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності, а відповідно до ст.ЗО даного Закону, страховики, які прийняли на себе страхові зобов'язання в обсягах, що перевищують можливість їх виконання за рахунок власних активів, повинні перестрахувати ризик виконання зазначених зобов'язань у перестраховиків резидентів або нерезидентів.

У відповідності до п.2, п.4 Положення про порядок здійснення операцій з перестрахування-затвердженого Постановою КМУ від 24.10.1996р. №1290, операції з перестрахування є необхідною умовою для забезпечення платоспроможності страховиків та надійності, безпечності і диверсифікованості розміщення страхових резервів, страховики мають укладати договори перестрахування з перестраховиками, зарестрованими згідно із законодавством України.

Львівська обласна дирекція Страхування ВАТ УСК «Гарант-АВТО»є відокремленим підрозділом ВАТ Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО", який у своїй діяльності керується Положенням про філію, яке не повинно суперечити чинному законодавству та Положенню про порядок здійснення страхової діяльності відокремленими підрозділами страховиків, затвердженого Наказом Комітету у справах нагляду за страховою діяльністю від 12.03.1994р .№13, в якому зазначено, що страховики мають право створювати на території України та за її межами, з правами відокремлених підрозділів страховиків, представництва, а також філії, що здійснюють свою діяльність тільки на території України відповідно до чинного законодавства. Страховик несе повну відповідальність за діяльність своїх філій та представництв, організує контороль за страховими операціями філій.

З огляду на зазначене, частки страхових платежів, що сплачуються окремими структурними підрозділами як платниками податку іншим структурним підрозділам як іншим платникам податку в межах одного страховика (однієї юридичної особи) на підставі наказів юридичної особи не можуть вважатись страховими платежами, сплаченими (нарахованими) за договорами перестрахування, оскільки не виконуються норми Закону №85 щодо перестрахування.

Згідно п. 1.1 ст. 1 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" платники податків - це юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законодавством покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

Відповідно до пп. 2.1.3 п. 2.1 ст. 2 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" філії, відділення та інші відокремлені підрозділи платників податку, зазначених у підпункті 2.1.1 цього пункту, що не мають статусу юридичної особи, є самостійними платниками податку на прибуток.

Підпунктом 7.2.1 пункту 7.2 ст. 7 цього Закону встановлено, що для цілей оподаткування страхової діяльності під оподатковуваним доходом слід розуміти суму страхових платежів, страхових внесків, страхових премій, одержаних (нарахованих) страховиками-резидентами протягом звітного періоду за договорами страхування і перестрахування ризиків на території України або за її межами (крім договорів страхування життя), зменшених на суму страхових платежів (страхових внесків, страхових премій), сплачених (нарахованих) страховиком за договорами перестрахування з резидентом та сплачених за договорами перестрахування з нерезидентом у тому ж податковому періоді.

Пункт 11.3 ст. 11 Закону, яким встановлені правила щодо визначення дати збільшення валового доходу, не містить будь-яких виключень для валового доходу від страхової діяльності.

Пунктом 3.1 Порядку складання декларації про доходи страховика, затвердженого наказом ДПА України від 16.01.98 р. № 22, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.02.98 р. за N 92/2532, визначено, що з метою оподаткування страхової діяльності під валовим доходом від страхової діяльності розуміється сума одержаних /нарахованих/ протягом звітного періоду валових внесків за договорами страхування і перестрахування, за виключенням суми валових внесків, переданих у перестрахування, повернутих страхувальникам надмірно сплачених ними страхових платежів, а також платежів, отриманих від реалізації страхових полісів інших страховиків при виконанні платником податку агентської діяльності, та платежів, одержаних від філій, відділень та інших відокремлених підрозділів платника податку, що не мають статусу юридичної особи.

Водночас, вказаний Порядок підлягає до застосування не лише юридичними особами, діяльність яких регулюється Законом України "Про страхування" та які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності, а й їх філіями, відділеннями та іншими відокремленими структурними підрозділами, розташованими на території іншої територіальної громади (пункт 1.2 Порядку).

З огляду на наведені правові норми наявність статусу самостійного платника податку на прибуток, в тому числі з доходів від страхової діяльності, зобов'язує дирекцію дотримуватися правил податкового обліку, встановлених Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств", зокрема, щодо визначення валового доходу (пункт 4.1 ст. 4), порядку оподаткування страхової діяльності (пункт 7.2 ст. 7) та дати збільшення валового доходу (пункт 11.3 ст. 11). Перерахування дирекцією частини страхових платежів Центральному апарату ВАТ УСК "Гарант-Авто" не може впливати на об'єм обов'язків дирекції як платника податку щодо дотримання правил податкового обліку незалежно від підстав такого перерахування, оскільки інше Законом України "Про оподаткування прибутку підприємств" не передбачено. До того ж, як передбачено пунктами 2.1, 4.2 Положення про порядок здійснення страхової діяльності відокремленими підрозділами страховиків, затвердженого наказом Комітету у справах нагляду за страховою діяльністю від 12.03.94 №13, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.05.94 за № 100/309, встановлення максимального обсягу страхових зобов'язань за окремим договором страхування і загального обсягу страхових зобов'язань філії та дотримання такого обсягу філією при здійсненні страхової діяльності є необхідними умовами створення страховиком філії, іншого структурного підрозділу користування страховиком виданими йому ліцензіями.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.52,122-124,127,130,135,143,151-154,160,161,163,167 КАС України, суд, -

постановив:

1.Замінити позивача у справі  - українську страхову компанію „Гарант-Авто” в особі Львівської обласної дирекції страхування, м.Львів на ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі гарант” в особі Львівської філії ВАТ „Українська страхова компанія „Дженералі гарант”, м.Львів

2. В позові відмовити повністю.

3.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження здійснюються згідно вимог ст.ст.186 та 254 КАСУ.

Суддя