СУД
РІШЕННЯ

31.05.07р.

Справа № 11/208-07

За позовом  товариства з обмеженою відповідальністю фірми
"Мушкетер", м. Дніпропетровськ

до  суб'єкта підприємницької діяльності фізичної
особи ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

про
стягнення 343 604 грн.

Суддя  Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Конова І.В., довіреність № 01-07-1 від 03.01.2007р.,
представник

Від відповідача: ОСОБА_2, довіреність НОМЕР_1., представник

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовом до суду
про стягнення з відповідача 271 000 грн., що складають вартість продукції
поставленої на адресу відповідача  на
підставі договору поставки НОМЕР_2 по
накладним НОМЕР_3, НОМЕР_4., 17 615
грн. інфляції грошових коштів, 8 145, 69 грн. річних, 46 843, 31 грн.
пені.

08.05.07р. від позивача надійшла
заява про збільшення позовних вимог якою останній  просить стягнути з відповідача 271 000 грн.
основного боргу, 17 615 грн. інфляції грошових коштів,  8 145, 69 грн. річних, 46 843, 31 грн. пені.,
31 900 грн. штрафних санкції.

31.05.07р. позивач надав уточнення
позовних вимог, де останній просить стягнути з відповідача 263 000 грн.
основного боргу, 17 095 грн. інфляції грошових коштів,  7 920 грн. річних, 45 571, 24 грн. пені., 31 900
грн. штрафних санкції.

Відповідач проти позову заперечує
зазначаючи, що позовні вимоги позивача потребують уточнення та згідно п.1 копії
договору про відступлення права вимоги від 01.02.07р., який був укладений між
позивачем та суб'єктом підприємницької діяльності фізичною особою ОСОБА_3.,
відповідача став кредитором за договором поставки НОМЕР_2 між ОСОБА_3. та
ОСОБА_4, тоді як  відповідач - ОСОБА_1.

У судовому засіданні від 08.05.07р.
оголошувалась перерва до 31.05.07р.

В судовому засіданні за згодою
представників сторін  оголошені вступна
та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу
України.).

Дослідивши  матеріали справи, заслухавши представників
сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.03.06р. між суб'єктом підприємницької
діяльності фізичною особою ОСОБА_1 та суб'єктом підприємницької діяльності
фізичною особою ОСОБА_3(далі ОСОБА_3.) було укладено договір поставки НОМЕР_2,
згідно якому Постачальник (ОСОБА_3.) зобов'язується  передати, а Покупець (відповідач у даній
справі) прийняти та оплатити продукцію.

На виконання вказаного вище
договору ОСОБА_3. відвантажив відповідачу продукцію на загальну суму 319 000
грн., що підтверджується  накладними
НОМЕР_3, НОМЕР_4.

Відповідно до п. 3.2 договору
оплата за товар здійснюється на протязі 5 банківських днів з моменту
поставики.

Відповідачем зобов'язання щодо
оплати товару виконав частково у розмірі 56 000 грн.

Сума заборгованості відповідача
становить 263 000 грн.

01.02.07р. між  ОСОБА_3.
та позивачем було укладено договір про відступлення права вимоги,
відповідно до якого до Цесіонарія (позивача) переходить право вимагати від
Боржника (відповідача) належного та реального виконання наступних обов'язків:
виплати основної суми боргу у розмірі 271 000 грн. та суми штрафних санкцій,
які передбачені в указаному вище договорі поставки за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань.

На виконання п.5 договору про
відступлення права вимоги від 01.02.07р. ОСОБА_3.  повідомив відповідача про відступлення права
вимоги.

Відповідно до ст.512 Цивільного
кодексу України підставами заміни кредитора у зобов'язанні зокрема є передання
ним своїх прав іншій особі за правочином.

Стаття 526 Цивільного кодексу
України передбачає, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно
до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів погашення заборгованості в
сумі 263 000 грн. відповідач не надав.

При викладених обставинах вимоги в
частині суми основного боргу слід визнати обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 Цивільного
кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на
вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотка річних від
простроченої суми,  якщо  інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно наданому розрахунку
річні за період прострочення склали 7 920 грн., інфляція грошових коштів - 17
095 грн.

Зазначені суми  підлягають до примусового стягнення.

За несвоєчасну сплату сторони в
договорі встановили відповідальність у вигляді пені у розмірі повідної
облікової ставки Національного банку України
(п.6.2), яка у сумі 45 571, 24 грн. підлягає до примусового
стягнення.

Заява позивача від 07.05.07р.  де останній фактично доповнює позовні вимоги,
а саме про стягнення штрафу не приймається, оскільки під збільшенням позовних
вимог (ч.2 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України) слід розуміти
збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві
(Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 02.06.06р.
№01-8/1228 та абз. 2 пп. 3.7 п.3 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду
України від 18.09.97р. №02-5/289 "Про деякі питання практики застосування
ГПК України").

Тому збільшення розміру позовних
вимоги не може бути пов'язано з пред'явленням додаткових вимог, про які не
йшлося у заяві від 07.05.07р.

Керуючись ст.ст. 512-519, 526, 625
Цивільного кодексу України, ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Стягнути з суб'єкта підприємницької
діяльності фізичної особи ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ на користь  товариства з обмеженою відповідальністю фірми
"Мушкетер", м. Дніпропетровськ 263 000 грн. основного боргу, 17 095
грн. інфляції грошових коштів, 7 920 грн. річних, 45 571, 24 грн. пені, 3 335,
86 грн. держмита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

В решті позову відмовити.

Наказ видати після набрання
рішенням законної сили.

Суддя

І.Ф. Мельниченко

Рішення підписано 07.06.2007
року