ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"15" березня 2007 р.
справа № 20-9/084

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”  в особі структурного підрозділу Кримської філії Центр електрозв’язку № 3

до  Військової частини А 1656

про стягнення 138,54 грн.

суддя Рибіна С.А.

представники сторін:

позивача – не з’явився;

відповідача – не з’явився.

Суть спору: Відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” в особі структурного підрозділу Кримської філії Центр електрозв’язку № 3  (далі –Центр електрозв’язку № 3) звернулося до господарського суду міста Севастополя із позовом до Військової частини А 1656 (далі –В/ч А 1656)  про стягнення 138,54  грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем зобов'язань за  договором              № 569 від 22.04.2002.

Позивач в судове засідання не з’явився, до початку судового засідання надав суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника.

Відповідач в судове засідання не з’явився, до початку судового засідання надав суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вирішив можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши представлені докази, суд встановив:

22.04.2002 року  між ВАТ “Укртелеком”  в особі начальника Центру електрозв’язку № 3 (підприємство зв’язку) та В/ч А 1656 (споживач) був укладений договір  № 569 про надання послуг  електрозв’язку (далі –Договір).

Згідно пункту 1.1 Договору   підприємство зв’язку надає споживачу послуги  електрозв’язку.

Порядок та умови розрахунків передбачені розділом 4 Договору.

Відповідно до умов пункту 5.8 Договору за прострочення оплати споживач сплачує підприємству зв’язку пеню в розмірі  подвійної облікової ставки НБУ від суми затриманих платежів за кожен день прострочки. Пеня нараховується з 21 числа місяця, який слідує після розрахункового періоду.

Відповідач умови за договором виконував неналежним чином, в результаті чого у нього станом на 01.11.2006 (за період з 01.10.2005 по 31.10.2006) утворилась заборгованість за надані позивачем послуги  зв’язку в розмірі 128,05 грн.

Викладене стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення суми основного боргу з урахуванням індексу інфляції, пені та 3 % річних.

Відповідач суду боргу визнав в повному обсязі.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, прийнятого 16.01.03,  Цивільний Кодекс України застосовується до цивільних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.04. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, які виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правовідносини між сторонами виникли до 01.01.04, не припинені в порядку, встановленому  ст. 216-223 Цивільного кодексу України в редакції  1963 року, тому при розгляді спору суд керується  Цивільним кодексом України  в редакції 2003 року.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та вимог діючого законодавства, одностороння відмова від виконання зобов’язання або зміна його умов не допускається,  якщо інше не встановлено договором чи законом.

Відповідач в добровільному порядку  суму заборгованості  не сплатив, у зв’язку з чим заборгованість за надані позивачем послуги зв’язку в розмірі 128,05 грн. підлягає стягненню з В/ч А 1656 на користь  ВАТ «Укртелеком»в особі структурного підрозділу Кримської філії Центр електрозв’язку № 3.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України  кожна сторона повинна прийняти всі міри, необхідні для належного виконання зобов’язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення  загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених  Господарським кодексом України, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України  боржник, який прострочив виконання грошового забов’язання, зобов’язаний сплатити кредитору суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків  не встановлений договором чи законом.

Позивачем заявлена до стягнення сума інфляційного відшкодування  в розмірі 9,75 грн. та              3 % річних  в розмірі 0,32 грн.

Крім того, позивач просить стягнути на свою користь пеню в розмірі 0,42 грн.

Згідно ст. 546,  ст. 549, п.3 ст.611  Цивільного кодексу України та пункту 8.3 Договору, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є  неустойка, що обчислюється  у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. ст. 3-4 Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, встановленому за погодженням сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Суд, перевіривши  розрахунок заявлених до стягнення сум, вважає, що позовні вимоги в частині стягнення інфляційного відшкодування, 3 % річних та пені підлягають задоволенню.

Розглянув надані сторонами докази, керуючись  ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу  України, суд встановив, що дії відповідача щодо визнання позову не суперечать діючому законодавству  та не порушують прав та законних інтересів других осіб.

Таким чином, з В/ч А 1656 на користь  ВАТ «Укртелеком»в особі структурного підрозділу Кримської філії Центр електрозв’язку № 3 підлягає стягненню 138,54 грн. з яких: 128,05 грн. - сума основного боргу,  9,75 грн. - збитки від інфляції, 0,32 грн. - 3 % річних, 0,42 грн. –пеня.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, суд покладає на відповідача витрати по сплаті державного мита і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 78, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

1. Стягнути з Військової частини А 1656 (99028, місто Севастополь,  вул. Н. Островської, буд. 8, , р/р 1 в КРУ НБУ м. Сімферополя, МФО 324333) на користь Відкритого акціонерного товариства «Укртелеком»в особі структурного підрозділу Кримської філії Центр електрозв’язку № 3  (99100, м. Феодосія, вул. Назукіна, буд. 3, , р/р 26032532 в КРД “Райффайзен Банк Аваль”, МФО 324021) 358,54 грн., у тому числі 128,05 грн. - сума основного боргу,  9,75 грн. - збитки від інфляції, 0,32 грн. - 3 % річних, 0,42 грн. –пеня,  витрати по сплаті державного мита в сумі  102,00 грн. і витрати на  інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу в  розмірі 118,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                                                                               С.А. Рибіна

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано 20.03.2007