ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

31.01.07                                                                                           Справа  № 11/140

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії: головуючого-судді Городечна М.І., суддів Юркевича М.В. та Кузя В.Л. у м.Львові розглянувши апеляційну скаргу Державної інспекції з контролю за цінами в Закарпатській області № 03-05/418 від 28.07.2006 року (вх. № 579 від 10.08.2006 року) на постанову господарського суду Закарпатської області від 18.07.2006 року у справі № 11/140 за позовом Державної інспекції з контролю за цінами в Закарпатській області, м.Ужгород, до Худлівського споживчого товариства Ужгородської райспоживспілки, с.Худльово, Ужгородський район, Закарпатська область, про стягнення 1620 грн. економічних санкцій.

за участю представників:

від позивача:  не з”явився.

від відповідача:  Дворак Є.І., довіреність від 18.01.2007 року.

Присутнім представникам сторін роз‘яснено права і обов‘язки передбачені ст.ст. 51 КАС України.

Постановою господарського суду Закарпатської області від 18.07.2006 року у справі № 11/140 відмовлено в позові Державної інспекції з контролю за цінами в Закарпатській області до Худлівського споживчого товариства Ужгородської райспоживспілки про стягнення 1620 грн. економічних санкцій.

Не погоджуючись з даним рішенням місцевого господарського суду, відповідач –Державна інспекції з контролю за цінами в Закарпатській області оскаржила її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Державна інспекція з контролю за цінами в Закарпатській області вважає що постанова господарського суду Закарпатської області від 18.07.2006 року у справі № 11/140 прийнята за неповного з‘ясування обставин справи, неправильного застосування норм матеріального і процесуального права.

В обгрунтування своїх вимог, апелянт посилається на те, що: при прийнятті постанови судом першої інстанції не враховано, що саме ТОВ “Жовтневий цукровий завод” та ВАТ “Котовський цукровий завод” є лише переробниками цукру згідно договору з ДП “Укрспецснаб”, і за виконання роботи отримали винагороду, і що саме ДП “Укррезерв” реалізував цукор оператору - ДП “Батьовський КХП” по ціні, зформованій ним згідно наказу Державного комітету України з державного матеріального резерву № 134 від 26.05.2004 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.09.2004 року за № 1123/9722, а саме: за ціною конкурсу на кожну партію продукції, яка за результатами оголошеного КМ України конкурсу склала 2800 грн. за тонну, незалежно від того, що зазначені операції виконані не самою юридичною особою, а тільки по її замовленню іншою особою, а тому встановлення відповідачем при формування роздрібної ціни на цукор граничної торгівельної надбавки до оптової ціни, зазначеної ТзОВ “Жовтневий цукровий завод” та ВАТ “Котовський цукровий завод”, а не від відпускної оптової ціни цукру по якій його одержав ДП “Батьовський КХП” з ДП “Укррезерв”, є порушенням державної дисципліни цін, внаслідок недотримання відповідачем вимог розпорядження голови Закарпатської ОДА від 01.08.2005 року № 446, внаслідок чого на відповідача накладено економічні санкції у відповідності до ст. 14 Закону України “Про ціни та ціноутворення”.

Також в обгрунтування доводів апеляційної скарг Інспекцією подано додаткові пояснення  від 24.10.2006 року (вх. № 9787 від 25.10.2006 року).

Враховуючи зазначені доводи, Інспекція просить постанову господарського суду Закарпатської області від 18.07.2006 року у справі № 11/140 скасувати та прийняти нову постанову, якою задоволити поданий ним позов.

Худлівське споживче товариство Ужгородської райспоживспілки (Відповідач у справі, надалі Споживче товариство) вимоги апеляційної скарги заперечило з підстав, викладених у запереченні на апеляційну скаргу (вх. № 9469 від 17.10.2006 року); просить рішення місцевого суду залишити без змін.

Апелянт явку представника в судове засідання не забезпечив, хоча був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, що стверджується поштовим повідомленням про вручення йому під розписку ухвали суду від 25.10.2006 року. Враховуючи вищенаведене, а також те, що апеляційним судом було заслухано пояснення представника апелянта в попередньому судовому засіданні, виходячи  з положень ст. 196 КАС Укарїни, вважає за можливе розглянути справу за відсутності в судовому засіданні представника позивача.

Апеляційний суд перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення другої сторони, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази у справі  в порядку ст.ст. 195-196 КАС України, встановив наступне.

Державною інспекцією з контролю за цінами у Закарпатській області проведено 19.12.2005 року перевірку дотримання державної дисципліни на предмет дотримання вимог розпорядження голови Закарпатської облдержадміністрації від 01.08.2005 року № 446 “Про державне регулювання цін на цукор” за період з 01.08.2005 року по 19.12.2005 року, якою встановлено, що Споживчим товариством допущено перевищення граничних рівнів торгівельних надбавок, встановлених розпорядженням голови Закарпатської обласної держадміністрації від 01.08.2005 року № 446 при формуванні роздрібних цін на цукор, що складає 15% до оптової ціни виробника (митної вартості), а саме: реалізовано цукор-пісок по ціні 3,40 грн./кг (оптово-відпускна ціна + торгівельна надбавка), при дозволеній ціні цукру - 3,22 грн./кг (з врахуванням граничної торгівельної надбавки в 15%), тобто Підприємством застосовано 21,4% надбавки, внаслідок чого отримано додаткової виручки на суму 540 грн. Результати перевірки оформлені актом від 19.12.2005 року.

За результатами перевірки Державною інспекції з контролю за цінами в Закарпатській області прийнято рішення від 20.12.2005 року № 52, яким до Cюртівського споживчого товариства Ужгородської райспоживспілки застосовано економічні санкції у вигляді вилучення у нього в дохід державного бюджету 540 грн. безпідставно одержаної виручки та накладення штрафу у розмірі 1080 грн.

Для примусового виконання даного рішення, Інспекція у відповідності до ст. 14 Закону України “Про ціни та ціноутворення” звернулась 18.05.2006 року  з позовною заявою в господарський суд Закарпатської області.

Постановою господарського суду Закарпатської області від 18.07.2006 року у справі № 11/140 відмовлено в позові Державної інспекції з контролю за цінами в Закарпатській області до Худлівського споживчого товариства Ужгородської райспоживспілки про стягнення 1620 грн. економічних санкцій. Приймаючи таке рішення суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем правомірно нараховувалась торгівельна надбавка саме від ціни виробника (митної вартості), тоді як Інспекція при нарахуванні економічних санкцій безпідставно виходила з відпускної оптової ціни цукру по якій його одержав Батьовський КХП з ДП “Укррезерв” за мінусом транспортних витрат, що суперечить розпорядженню голови Закарпатської обласної держадміністрації від 01.08.2005 року    № 446.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність та обгрунтованість рішення місцевого суду, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. При цьому суд виходив з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 7 Закону України “Про ціни та ціноутворення” (надалі Закон) вільні ціни і тарифи встановлюються на всі види продукції, товарів і послуг, за винятком тих, по яких здійснюється державне регулювання цін і тарифів.

Згідно з ст. 8 Закону, державне регулювання цін і тарифів здійснюється шляхом встановлення: державних фіксованих цін (тарифів); граничних рівнів цін (тарифів) або граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів.

Перелік продукції, товарів і послуг, державні фіксовані та регульовані ціни і тарифи на які затверджуються відповідними органами державного управління, відповідно до ст. 4 цього ж Закону, визначається Кабінетом Міністрів України. Крім цього, даний орган виконавчої влади визначає також повноваження органів державного управління в галузі встановлення і застосування цін (тарифів) та щодо контролю за ціними.

Зокрема, пунктом 12 додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 року № 1548 “Про встановлення повноважень органів виконавчої влади та виконавчих органів міських рад щодо регулювання цін (тарифів)” визначено, що обласним державним адміністраціям належать повноваження по встановленню граничних торговельних надбавок (націнок) на граничні торговельні надбавки до оптової ціни виробника (митної вартості) на борошно, хліб і хлібобулочні вироби, макаронні вироби, крупи, цукор, яловичину, свинину і м'ясо птиці, ковбаси варені, молоко, сир, масло тваринне та олію.

У відповідності з наданими постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.1996 року № 1548 повноваженнями, розпорядженням голови Закарпатської обласної державної адміністрації від 01.08.2005 року № 446 “Про державне регулювання цін на цукор” встановлено для підприємств всіх форм власності граничну торгівельну надбавку на цукор в розмірі 15% до оптової ціни виробника (митної вартості).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема акту перевірки (а.с. 6, 9), Відповідачем було отримано від Великодобронського ССТ цукор-пісок кількістю 3000 кг. по ціні 2,98 грн./кг, до якої відповідачем було й застостовано надбавку, граничний розмір якої встановлено розпорядженням голови Закарпатської обласної державної адміністрації від 01.08.2005 року № 446, тобто Відповідачем при формуванні роздрібної ціни на цукор застосовано надбавку саме до оптової ціни виробника, як це передбачено зазначеним Розпорядженням.

А тому висновок місцевого суду про те, що Відповідачем правильно зформовано роздрібні ціни на цукор-пісок в межах допустимою граничної торгівельної надбавки, яку застосовано до оптової ціни виробника (митної вартості), вказаної в накладних №№ 5057 та 5116 від 30-31.08.2005 року, а саме до 2,98 грн./кг, по якій його одержав відповідач від Великодобронського ССТ, яке в свою чергу отримало його від Батьовського КХП з ДП “Укррезерву”, а не з 2,8 грн./кг - відпускної оптової ціни цукру за мінусом транспортних витрат, по якій його одержав Батьовський КХП з ДП “Укррезерву”, як це зроблено Позивачем при розрахунку суми необгрунтовано отриманої виручки (а.с. 8), є правильним, оскільки інших граничних тарифів та порядку їх визначення законодавчо не встановлено.

Таким чином, Інспекцією безпідставно застосовано до Підприємства передбачені ст. 14 Закону України “Про ціни та ціноутворення” економічні санкції в розмірі 1620 грн., оскільки відсутній факт порушення останнім державної дисципліни цін, як правової підстави для їх застосування.

Оскаржуване рішення місцевого суду відповідно до ст. 195 КАС України переглянуте в межах апеляційної скарги, так як судом апеляційної інстанції під час здійснення апеляційного провадження не встановлено порушень, які призвели до неправильного вирішення справи.

Таким чином, постанова господарського суду Закарпатської області від 18.07.2006 року у справі № 11/140 є законною та обгрунтованою, оскільки місцевим судом правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а  тому відсутні встановленні ст.ст. 201-204 КАС України підстави для її скасування чи зміни.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 94, 196, 197, 198, 200, 205, 206, ч.ч. 1, 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,  Львівський апеляційний господарський суд,-

У Х В А Л  И В :

1.  В задоволенні апеляційної скарги Державної інспекції з контролю за цінами в Закарпатській області відмовити.

2.  Постанову господарського суду Закарпатської області від 18.07.2006 року у справі № 11/140 залишити без змін.

3.   Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

4.  Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України.  Касаційна скарга на дану ухвалу може бути подана протягом одного місяця з дня складання ухвали в повному обсязі. Касаційна скарга подається безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції.

5.   Справу повернути в Господарський суд Закарпатської області.

Головуючий-суддя                                               Городечна М.І.

Судді                                                                     Юркевич М.В.

Кузь В.Л.