СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 березня 2007 р.

Справа № А-17/50

Господарський
суд Івано-Франківської області у складі судді Неверовської Л.М., при секретарі
судового засідання Нестеренко А.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні  адміністративну справу

за позовом:

Державної податкової інспекції в
м.Івано-Франківську, м.Івано-Франківськ, вул. Незалежності, 20.

до відповідача:

Підприємця  ОСОБА_1, АДРЕСА_1.

про

стягнення податкового боргу в
сумі 201 грн.76 коп.

За участю
представників:

Від позивача:

Харів О.С.- державний податковий
інспектор відділу погашення прострочених податкових зобов"язань
(довіреність №45377/10/24-1-205  від
06.12.2005 року).

Від відповідача:

ОСОБА_1 - підприємець (свідоцтво
про державну реєстрацію суб"єкта підприємницької діяльності - фізичної
особи НОМЕР_1 від 30.03.1998 року)

встановив: заявлено
позов про  стягнення податкового боргу в
сумі 201 грн. 76 коп. за рахунок активів відповідача.

Позивач заявлені вимоги про
стягнення податкового боргу за рахунок активів відповідача в сумі 201 грн.. 76
коп.  підтримав, мотивуючи тим, що  підприємець
ОСОБА_1,  несвоєчасно звітує до
Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську. Так, проведеною
перевіркою своєчасності подання податкової звітності, встановлено факт
несвоєчасного подання відповідачем до Державної податкової інспекції податкової
декларації по збору за забруднення навколишнього середовища за  ІІ квартал 2004 року. За результатами даної
перевірки складено акт перевірки:
НОМЕР_2 від 04.10.2004 року та на підставі якого винесено  податкове
повідомлення-рішення НОМЕР_3 від 04.10.2004 року на суму 170 грн.
Враховуючи те, що сума штрафних санкцій відповідачем не сплачена, на суму
штрафу йому нарахована пеня в розмірі 37 грн. 76 коп.

Відповідач  проти позову заперечує, посилаючись на те, що
податкове зобов"язання не є узгодженим, оскільки акт перевірки:  НОМЕР_2 від 04.10.2004 року та податкове  повідомлення-рішення НОМЕР_3 від 04.10.2004
року на суму 170 грн., податкові вимоги
йому за місцем проживання не направлялися, особисто підприємець вказані
документи не отримував.

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши представників сторін, суд встановив наступне.

Проведеною перевіркою своєчасності
подання податкової звітності, встановлено факт несвоєчасного подання
відповідачем до Державної податкової інспекції податкової декларації по збору
за забруднення навколишнього середовища за
ІІ квартал 2004 року. За результатами даної перевірки складено акт
перевірки:  НОМЕР_2 від 04.10.2004 року
та на підставі якого винесено
податкове  повідомлення-рішення
НОМЕР_3 від 04.10.2004 року на суму 170 грн., які направлені відповідачу за
адресою АДРЕСА_2. Враховуючи те, що сума штрафних санкцій відповідачем не
сплачена, на суму штрафу йому нарахована пеня в розмірі 37 грн. 76 коп.

Податковим  боргом
в  розумінні п. п. 1.3 ст.1
Закону  України „Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»
є податкове зобов'язання (з урахуванням штрафних санкцій), самостійно    узгоджене платником податків або узгоджене
в адміністративному або судовому порядку,
але несплачене  у встановлений
строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до п.п.  5.4.1. п.5.4 ст.5 Закону узгоджена  сума податкового зобов'язання,  не сплачена платником податків у строки,
визначені  статтею 5, визнається сумою
податкового боргу платника податків.

Відповідно до п.п. 5.2.1. п.5.2
ст.5 податкове зобов'язання платника
податків,  нараховане контролюючим
органом відповідно до пунктів 4.2 та 4.3 статті 4 цього Закону, вважається
узгодженим у день отримання платником податків податкового повідомлення, за
винятком випадків, визначених підпунктом 5.2.2 цього пункту.

Відповідно до пп.3.3.1
п.3.1.ст.3  Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондами»виключно за рішенням
суду можуть   бути   примусово стягнені в рахунок погашення його
податкового боргу активи  платника  податків.

З аналізу вищеневедених норм Закону
України «Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами» можна зробити висновок про те, що примусовому
стягненню за рахунок активів підлягає тільки узгоджене в порядку ст.5 Закону з
платником податкове зобов"язання, яке не сплачене у встановлені законом
строки.

Як вбачається з відповіді на запит
суду відділу державної реєстрації НОМЕР_4 від 28.02.2007 р., підприємець
ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1.
Така ж адреса зазначена у свідоцтві про державну реєстрацію підприємця.

Відповідно до  частини
першої  статті 16 Закону України
"Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -
підприємців"  з метою забезпечення
органів державної влади та учасників цивільного обороту достовірною інформацією
про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців створюється Єдиний державний
реєстр, який містить відомості щодо фізичної особи - підприємця, зокрема,:

ім'я фізичної особи;

ідентифікаційний номер фізичної особи - платника податків або номер та
серія паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні або інші
переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи державної влади і мають відмітку у
паспорті);

місце проживання.

Акт перевірки:  НОМЕР_2 від 04.10.2004 року, податкове  повідомлення-рішення НОМЕР_3 від 04.10.2004
року на суму 170 грн., податкові вимоги НОМЕР_5 від 19.11.2004 р., НОМЕР_6 від
29.12.2004 р. направлені відповідачу за адресою: АДРЕСА_2, тобто за адресою,
яка не внесена до Єдиного державного реєстру і не є місцем проживання
відповідача.

Податковим органом не  викладено
обставини та не вказано докази,
на підставі яких він визначив адресу АДРЕСА_2 як місце проживання  відповідача.

За наведених обставин, у суду
відсутні підстави вважати, що податкове зобов"язання в сумі 170 грн. є
узгодженим, а отже і відсутні правові підстави для примусового стягнення за
рахунок активів вказаної суми, відповідно не підлягає стягненню і пеня нарахована
на суму штрафу.

З огляду на викладене,  позовні вимоги про  стягнення податкового боргу  в сумі 201 грн. 76 коп. за рахунок активів
відповідача задоволенню не підлягають.

На
підставі  викладеного  та керуючись ст.124 Конституції України,
Законом України  «Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами»,  п.4. ст.94, ст. 158-163
Кодексу адміністративного судочинства України, суд

постановив
:

у позові відмовити.

Постанова набирає законної сили
після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження. Заява  про
апеляційне  оскарження  постанови
суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення
у повному обсязі відповідно до статті 160
Кодексу адміністративного судочинства України. Апеляційна скарга на
постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                         Неверовська
Л.М.

Постанова
виготовлена в повному обсязі та підписана
28.03.2007 р.

Документ
виготовлено в  АС Діловодство

Боднарчук
М.Б.