ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.03.07 р.                                                                               Справа № 11/77пд

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Л.Ф.Чернота

при секретарі судового засідання Семенюшко Г.Р.

За участю представників:

від позивача: не з’явився, належним  чином  повідомлений

від відповідача: Когочигов М.К. – за довіреністю

Матюхіна І.К. – за довіреністю

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Дирекція адміністративних                  будівель” м.Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна фірма “Прогрес” м.Донецьк

про: переддоговірний спір

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Дирекція адміністративних              будівель” м.Донецьк, звернувся до господарського суду з вимогою до відповідача,               Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна фірма “Прогрес” м.Донецьк,                   про переддоговірний спір.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на копію договору № 12 від 16.12.2004р. та на вимоги діючого законодавства України.

Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог на підставах,            викладених у відзиві.

Через канцелярію суду позивачем та відповідачем надано клопотання про перенесення слухання справи. Суд розглянув клопотання та задовольнив.

Позивач надав до матеріалів справи пояснення б/н, які були долучені до матеріалів справи. Крім того, у судовому засіданні заявив клопотання та просить зупинити                   провадження у справі до вирішення справи № 8/133 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельна фірма “Прогрес” м.Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю “Дирекція адміністративних будівель” м.Донецьк про стягнення  437531,68грн., за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Дирекція адміністративних будівель” м.Донецьк до ТОВ “Будівельна фірма “Прогрес” м.Донецьк            про визнання недійсним договору генпідряду на виконання будівельно-монтажних робіт          № 12 від 16.12.2004р.

Суд розглянув клопотання та задовольнив. Ухвалою суду від 17.05.2006р. провадження у справі було зупинено.

Ухвалою суду від 18.12.2006р. провадження у справі було поновлено.

Представників сторін було ознайомлено з правами та обов’язками у відповідності із ст.22 Господарського процесуального кодексу України.

Судовий процес було зафіксовано технічними засобами аудіо запису та у судовому засіданні було складено протокол згідно ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України - кожна             сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Справа слуханням була відкладена, згідно ст.ст.69, 77, 79 Господарського               процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін,                  господарський суд встановив, що 16.12.2004р. між сторонами був укладений договір підряду за № 12 (далі – Договір), згідно п.1.1. якого Підрядник, в межах договірної ціни, бере на себе обов’язки по виконанню загально будівельних  робіт по коробці адміністративної будівлі  у відповідності з проектною документацією, будівельними нормами и правилами, календарним графіком виконаних робіт. Підрядник по завершенню будівельно – монтажних робіт здає об’єкт Замовнику – Генпідряднику, ліквідує недоробки та дефекти, які були виявлені під час прийомки робіт, а також в гарантійні строки експлуатації об’єкта, а Замовник -Генпідрядник здійснює контроль та технічний нагляд відповідності якості, об’ємів і вартості виконаних робіт по проекту.

На думку позивача, п.2.4., п.2.5, п.4.4.3 Договору порушують права та законні інтереси  позивача, проте відповідно до пункту 1.1. Договору відповідач взяв на себе зобов’язання        виконати загально-будівельні роботи щодо взведення коробки адміністративної будівлі.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє 8 (вісім)              місяців, але не раніше повного виконання сторонами своїх обов’язків (п.3.2. Договору).

Із матеріалів справи вбачається, що вищевказані пункти передбачають поетапні          розрахунки за виконані відповідачем роботи. Позивач, посилаючись на вимоги ст.207, ст.321 ГК України, вважає, що відповідачем порушено його права та законні інтереси.

Ухвалами від 28.03.2006р., 17.04.2006р. та 28.04.2006р. суд зобов’язував позивача            обґрунтувати позовні вимоги, саме яким чином порушено його права.

Позивачем не надано до матеріалів позовної заяви доказів в обґрунтування позовних вимог, чим порушено вимоги ст.33, ст.36 Господарського процесуального кодексу України,        а саме не зазначено доказів про обґрунтування позовних вимог.

Згідно ч.1 ст.638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання  пунктів 2.4, 2.5, 4.4.3 договору № 12 від 16.12.2004р. недійсними не підлягають задоволенню.

Позивач у позовній заяві посилається на вимоги ст.ст.66, 67 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.66 Господарського процесуального кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який  подав позов, або з ініціативи господарського суду як гарантія реального виконання рішення суду.

За приписом ст.67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві та забороною відповідачеві вчиняти певні дії тощо.

При цьому, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що існує реальна загроза порушення прав та інтересів заявника.

Однак, позивач не надав доказів, у розумінні ст.66 Господарського процесуального кодексу України, а саме не визначив у чому саме полягає посилання на зазначені статті,            тому вимоги про забезпечення позову не підлягають задоволенню.

Господарські витрати підлягають розподілу в порядку, що передбачений ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст.203, 638 Цивільного кодексу України та на підставі ст.ст.42, 43, 22, 33, 36, 43, 49, 77, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський            суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог – відмовити.

У судовому засіданні від 01.03.2007р., за погодженням сторін, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного тексту рішення.

Повний текст рішення підписаний 06.03.2007р.

Суддя                                                                         Чернота Л.Ф.