АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

07.03.07
Справа  № 7/158-2993

Львівський апеляційний
господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                  Бойко
С.М.,

суддів:                                         Бонк
Т.Б.,

Марко Р.І.,

при секретарі   Чаплик І.Д.,

з участю представників:

від скаржника (позивача) -  з”явився,

відповідача 1  -  не
з»явився,

відповідача 2 -    з”явився,

третіх осіб  не з»явилися,

розглянув апеляційну
скаргу Тернопільської об'єднаної державної податкової інспекції, м.Тернопіль

на рішення
господарського суду Тернопільської області від 13.10.06 року, суддя Стадник
М.С., у справі №7/158-2993

за позовом: Тернопільської об'єднаної
державної податкової інспекції, м.Тернопіль

до відповідачів:

1:
Унітарного приватного підприємства „Укртехмаш”, м.Тернопіль

2: товариства
з обмеженою відповідальністю „Радема”, м.Рівне

за участю третіх осіб на стороні відповідача,
які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:

1.
приватного підприємця ОСОБА_1, м.Тернопіль,

2.
товариство з обмеженою відповідальністю „Дім”, м.Тернопіль,

3. Західно -Української Товарної
біржі, м.Тернопіль

про визнання недійсними господарських
зобов»язань,

в с т а н о в и в :

рішенням господарського суду
Тернопільської області від 13.10.06 року відмовлено в позові  Тернопільської об”єднаної податкової
інспекції до Унітарного приватного підприємства „Укртехмаш” та товариства з
обмеженою відповідальністю „Радема” про визнання недійсними господарських
зобов'язань, які виникли на підставі правочину купівлі -продажу автомобіля та
напівпричепа від 26.08.2005 року, як такі що укладені невідомою особою,
яка  порушила господарську компетенцію
УПП „Укртехмаш”, так як особа, яка діяла від імені підприємства не мала
необхідних для цього повноважень.

Рішення суду мотивовано тим, що
звертаючись з позовом про визнання недійсними господарських зобов'язань, які
вчинені від імені УПП „Укртехмаш” невідомою особою, тобто в інтересах юридичної
особи, податкова інспекція вийшла за межі наданих їй повноважень,
встановлених  п.11 ст.10 Закону України
«Про державну податкову службу в Україні», що суперечить ст.19 Конституції
України. Крім того, податковим органом не доведено наявність підстав для
визнання недійсними вказаних господарських зобов'язань.

В апеляційній скарзі скаржник
(позивач) просить рішення суду скасувати та позовні вимоги задоволити повністю,
з підстав неповного з”ясування судом обставин, що мають значення для справи та
порушення норм матеріального права, апелюючи тим, що  згідно ч.1 ст.207 ГК України господарське
зобов»язання, яке  укладено
учасниками  господарських відносин з
порушенням  хоча б одним з них  господарської компетенції  (спеціальної правосуб»єктності), може бути на
вимогу однієї з сторін, або відповідно органу державної влади визнано судом
недійсним повністю або в частині. Скаржник зазначає, що виходячи з
приписів  ст.4 Закону України «Про
державну податкову службу в Україні»органи державної податкової служби
відносяться до органів державної влади, а тому покликання місцевого суду на
перевищення податковим органом своїх повноважень при зверненні із спірним
позовом є безпідставним.

В судове засідання представники
відповідача 1 та третіх осіб не з"явилися, хоча належним чином повідомлені
про дату та місце судового засідання, а тому їх неявку суд розцінює як без
поважних причин і вважає за можливе розгляд справи провести без їх участі за
наявними в справі доказами.

Суд, заслухавши пояснення
представників позивача та відповідача 2 та дослідивши наявні докази по справі,
вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, а провадження в справі припиненню.

Згідно з п.1 ст.3 Кодексу
адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції (далі
- адміністративна справа) - переданий на вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або
інший суб'єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Предметом спору є вимога
податкового органу про визнання недійсними господарських зобов'язань,
які виникли на підставі правочину купівлі -продажу автомобіля та напівпричепа
від 26.08.2005 року, як такі що укладені невідомою особою, яка  порушила господарську компетенцію УПП
„Укртехмаш”, так як особа, яка діяла від імені підприємства не мала необхідних
для цього повноважень.

Відповідно до ст.4 Закону України
«Про державну податкову службу в Україні» Державна податкова адміністрація
України є центральним органом виконавчої влади, а відповідно до ст.2 вказаного
закону  завданнями органів державної
податкової служби є, зокрема, здійснення контролю за додержанням податкового
законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до
бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів),
а також неподаткових доходів, установлених законодавством (далі - податки, інші
платежі) (п.2); запобігання злочинам та іншим правопорушенням, віднесеним
законом до компетенції податкової міліції, їх розкриття, припинення,
розслідування та провадження у справах про адміністративні правопорушення
(п.6).

Вказане свідчить, що в спірному
випадку податковим органом на основі законодавства здійснюються владні
повноваження у сфері суспільних правовідносин, пов'язані з вчиненням від імені
держави дій щодо контролю за додержанням податкового законодавства.

Таким чином, податковий орган в
розумінні п. 7 ст. 3 КАС України є суб'єктом владних повноважень.

Аналіз суб'єктного складу та
характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної
юрисдикції.

У відповідності з п. 7 розділу VII
"Прикінцеві та перехідні положення" КАС України, після набрання
чинності цим Кодексом заяви і скарги у справах, що виникають з
адміністративно-правових відносин, а також апеляційні, касаційній скарга
(подання) розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

На порушення цих вимог суд першої
інстанції уваги  не звернув та  розглянув спір, керуючись положеннями ГПК
України, які до спірних правовідносин не застосовуються.

За таких обставин рішення
господарського суду Тернопільської області від 13.10.06 року підлягає
скасуванню, а провадження в справі -припиненню відповідно до п.1 ч.1 ст.80 ГПК
України, згідно вимог якої господарський суд припиняє провадження в справі,
якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Додатково суд роз»яснює, що
відповідно до Прикінцевих та перехідних положень КАСУ до початку діяльності
адміністративних судів адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до ГПК України вирішуються господарським судом за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України.

Враховуючи вищевикладене позивачу
належало звернутися до господарського суду, проте за процедурою, передбаченою
Кодексом адміністративного судочиства.

Керуючись  ст.ст. п.1 ч.1 ст.80, 99,103,105 ГПК України,
суд,

п о с т а н о в и в:

рішення господарського
суду  Тернопільської області від 13.10.06
року в справі за №7/158-2993 скасувати.

Провадження в справі  №7/158-2993 -  припинити.

Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:
С.М.Бойко

Судді:
Т.Б.Бонк

Р.І.Марко