Господарський суд
Чернігівської області
проспект Миру, 20                                                                                         7-99-18
РІШЕННЯ

“03” травня  2007 року                                                                          справа № 12/115

За позовом: Закритого акціонерного товариства Комерційного банку  „Приватбанк”

В особі Чернігівського РУ Приватбанку, вул.Серьожнікова,6, м. Чернігів,14006
Юридична адреса : вул.Набережна Перемоги,50, м.Дніпропетровськ, 49094

До відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Новгород-Сіверський завод продтоварів”, вул.Поштова,6, м.Новгород-Сіверський,Чернігівська обл., 16000

Про стягнення  заборгованості 84 823,27 грн.

Суддя    Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН :

від позивача : Рожко С.М. довіреність №2975  від 27.03.2007 р.

від відповідача : не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем було подано позов про стягнення з відповідача заборгованості по простроченому кредиту в сумі 56 446 грн., 26 444 грн. 96 коп. заборгованості по прострочених відсотках та 1932 грн. 31 коп. пені за прострочку сплати заборгованості,згідно кредитного договору №78 від 08.09.2003 р.

Відповідач  був належним чином повідомлений про дату слухання справи, але відзив на позовну заяву та документи, витребувані ухвалами, не надав,  повноважного представника в судове засідання не направив .

Не з’явлення в судове засідання повноважного представника  відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті. Рішення приймається за наявними у справі документами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні надав клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу, яке задоволено судом.

Також представником позивача було подано заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №78 від 08.09.2003 р.  в загальній сумі 84 073,91 грн., а саме : 56 466 грн. заборгованості по простроченому кредиту, 26 444,96 грн. заборгованості по простроченим відсоткам, 1 162,95 грн. пені за прострочення сплати відсотків.

Дана заява прийнята судом, оскільки вона стосується предмету позову та не  протирічить діючому законодавству та не зачіпає нічиї охоронювані законом інтереси.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті,  господарський суд встановив:

08.09.2003 р. між відкритим акціонерним товариством Акціонерним банком „Приватінвест” та відповідачем  був укладений кредитний договір № 78.

Відповідно до п. 1.1 договору кредитодавець взяв на себе зобов’язання відкрити позичальнику кредитну лінію з лімітом 150 000 грн., строком по  07.09.2004 р., зі сплатою 14 % річних за користування кредитом, а відповідач зобов’язався погасити заборгованість відповідно до п. 3 договору, яким встановлено порядок погашення заборгованості за кредитним договором.

Додатковою угодою № 1 від 10.10.2003 року до кредитного договору № 78 від 08.09.2003 року,  п.3.6.  вказаного кредитного договору викладено в новій редакції, відповідно до якої нарахування процентів здійснюється на дату сплати процентів,п ри цьому проценти нараховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з умовної кількості 360 днів на рік. День повернення кредиту у  інтервал нарахування процентів не включається.

Додатковою угодою №2 від 07.09.2004 р. були внесені зміни до п.1.2 та п.3.2,відповідно до яких строк повного повернення кредиту був пролонгований у сумі 77 000 грн. до 06.03.2005 р., а з 08.09.2004 р. за користування кредитом відповідач щомісячно до 25 числа повинен був  виплачувати банку проценти в розмірі 22 % річних.

Такі ж відсотки встановлені і додатковою угодою №3 від 09.03.2005 р. Цією ж угодою строк повного повернення кредиту у сумі 56446 грн. був пролонгований до 09.09.2005 р.

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. ст. 1048, 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов”язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Так, 30.03.2006 р. між відкритим акціонерним товариством Акціонерним банком „Приватінвест” („Кредитор”)  та  Чернігівським  РУ ПриватБанком був укладений договір №36 про  відступлення прав вимоги,  за яким Кредитор відступає „ПриватБанку” право вимоги до відкритого акціонерного товариства „Новгород-Сіверський завод продтоварів” , яке випливає з договору №78 від 08.09.2003 р.

Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов”язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 1 договору №36 від 30.03.2006 р. передбачено, що відступлення прав вимоги здійснюється кредитором на отримання на свою користь від Боржника платежів по кредиту, відсоткам за його користування, комісіям, винагородам ,інших платежів, неустойки (штрафу,пені), права на отримання яких від Боржника виникне після укладення цього договору, до повного виконання зобов”язань Боржником, та інших прав у повному обсязі.

Таким чином  до відповідача перейшли всі права та обов”язки кредитора по кредитному договору  № 78  від 08.09.03р.

Як вбачається із матеріалів справи,  первісний кредитор виконав взяті на себе зобов’язання та надав відповідачу кредит в сумі 134 472, 95 грн . Факт надання кредиту підтверджується платіжними дорученнями про перерахування позичкових  коштів (ст.19-22 справи).

В порушення умов кредитного договору № 78 від 08.09.2003 року , додаткових угод до цього договору та вимог чинного законодавства позичальник не виконав взяті на себе зобов’язання і кредит в повній сумі  не повернув. Заборгованість по кредиту  становить  56 466 000 грн.

Згідно п. 2.2.2 кредитного договору позичальник взяв на себе зобов’язання сплачувати відсотки за користування кредитом згідно п.3.2 договору, щомісячно до 25 числа поточного місяця. У випадку несплати процентів у вказаний строк, вони вважаються простроченими. П.3.2 передбачено, що за користування кредитом відповідач повинен виплатити проценти у розмірі 14 % річних.

За користування кредитом понад строк відповідач зобов”язувався сплатити відсотки у розмірі 30 % річних від суми непогашеної заборгованості по кредиту.

У відповідності з новою редакцією п.3.6 кредитного договору, нарахування процентів здійснюється на дату сплати процентів, при цьому проценти нараховуються на непогашену частину кредиту за фактичну кількість днів користування кредитними ресурсами, виходячи з умовної кількості 360 днів на рік. День повернення кредиту у  інтервал нарахування процентів не включається.

За період користування кредитом з 09.09.2003 р. по 15.03.2007 р.  відповідач зобов”язаний був сплатити  відсотки в сумі 54558 грн 87 коп .

Як свідчать матеріали справи відповідач  відсотки за користування кредитом сплатив частково в сумі 28113 грн 89 коп, заборгованість відповідача по відсоткам   складає   26 444 грн. 96 коп.

Позивач також просить стягнути з відповідача відповідно до заяви про зменшення позовних вимог  пеню в сумі 1 162 грн. 95 коп. за прострочку сплати відсотків  за період з 15.03.2006 р. по 15.03.2007 р.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов’язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов’язання.

Частинами  4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов’язання застосовуються у розмірі, передбаченому сторонами у договорі.

Пунктом  4.2  кредитного договору  передбачено, що за порушення строків виконання зобов”язання по сплаті процентів за користування кредитом, передбачених п.2.2.2 договору , позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми непогашених процентів за кожний день прострочки платежу.

Приймаючи до уваги, що матеріалами справи підтверджується прострочка відповідача щодо сплати відсотків за користування кредитом, а тому вимоги позивача щодо стягнення пені в сумі 1 162 грн.  95 коп.  за прострочку сплати відсотків за період з 15.03.2006 р. по 15.03.2007 р. є обґрунтовані.

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно  до вимог , що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення 56 466 грн. заборгованості по кредиту, 26 444 грн. 96 коп. заборгованості по відсотках, 1162 грн. 95 коп. пені за прострочку сплати відсотків за користування кредитом.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь позивача витрати по сплаті держмита в сумі 840 грн. 74 коп. та витрати в сумі 116 грн. 96 коп. за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу .

Керуючись ст. ст. 512,514, 525, 526,  546, 559, 1048, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 231,232 Господарського кодексу України, ст. ст. 22,49, 75, 82-85 Господарського  процесуального кодексу України,  господарський суд

ВИРІШИВ:

1.  Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з  Відкритого акціонерного товариства „Новгород –Сіверський завод продтоварів”, вул.Поштова,6, м.Новгород-Сіверський,16000( р/р № 4001 в АБ „Приватінвест” МФО 353489) на користь  Закритого акціонерного товариства Комерційного банку „ПриватБанк”, вул.Набережна Перемоги,50, м.Дніпропетровськ,49094 (к/р  у Нацбанку України №0, МФО 305299, )  56 466 грн. заборгованості по кредиту, 26 444 грн. 96 коп.  відсотків за користування кредитом, 1162 грн. 95 коп. пені, 840 грн. 74 коп.  держмита та 116 грн. 96 коп. витрат за інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя                                                   Л.М. Лавриненко

08.05.07