ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" квітня 2007 р.
11:14
Справа №  6/210/07

м. Миколаїв

26.04.2007 р. 11 год. 14 хв. м. Миколаїв, Будинок Рад, вул. Адміральська, 22.каб. № 921

Господарський суд Миколаївської області в складі: судді Ткаченко О.В. при секретарі Засядівко О.О.

за позовом
Прокурора Ленінського району м. Миколаєва в інтересах держави в особі Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Гмирьова, 1/1.

до відповідача
Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми “Миколаївтара”, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 16.

про
Стягнення  за рахунок активів податкового боргу в сумі 34595,10 грн.

Суддя   Ткаченко О.В.

Представники:

Від позивача
Чуприна А.М., довіреність від 18.04.07 № 1980/9/10-004.

Від відповідача
Представник не з’явився.

У судовому засіданні приймає участь прокурор Круш Т.О.

Предмет спору:  Прокурор звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення за рахунок активів відповідача заборгованості в сумі 34595,10 грн.

Відповідач в судове засідання не з’явився, заперечень проти позову не надав.

Господарський суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,

встановив:

Відповідач зареєстрований як суб’єкт підприємницької діяльності –юридична особа Миколаївським міськвиконкомом, про що свідчить копія свідоцтва про державну реєстрацію від 06.05.1996 року та перебуває на податковому обліку в ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва.

Відповідно до ст. 4 Закону України “Про систему оподаткування” від 25.06.1991  № 1251-XII відповідач є платником податків та зборів до бюджету та державних цільових фондів.

Станом на 26.03.2007 року відповідач має заборгованість перед бюджетом в сумі 34595,10 грн., у тому числі зі сплати:

-          земельного податку в сумі 19731,15 грн., у тому числі 19314,89 грн. штрафних санкцій та 416,26 грн. пені;

-          орендної плати в сумі 14863,95 грн., у тому числі 2096,35 грн. штрафних санкцій, 12426,41 грн. податкового зобов’язання та 341,19 грн. пені.

У 2005 році відповідач був платником земельного податку. Заборгованість зі сплати даного податку виникла у зв’язку з несплатою визначених у податкових повідомленнях-рішеннях від 04.04.2006 року № /0 та № /0 штрафних санкцій в загальному розмірі 19731,15 грн. вказані податкові повідомлення-рішення отримані відповідачем 05.04.2006 року, що підтверджується підписом директора на корінцях податкових повідомлень-рішень.

Крім того, відповідно до вимог ст. 16 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ, Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 11.06.2003 року № 290 відповідачу у зв’язку з несвоєчасним погашенням податкового зобов’язання  з земельного податку  нараховано 416,26 грн. пені.

Заборгованість зі сплати орендної плати за землю виникла у зв’язку з неповною сплатою відповідачем нарахованого ним в уточнюючій податковій декларації орендної плати за 2006 рік податкового зобов’язання в сумі 29 510,68 грн. Оскільки  дане зобов’язання було сплачено платником не в повному обсязі, розмір заборгованості з орендної плати за землю склав 12 426,41 грн.

У зв’язку з несвоєчасною сплатою податкового зобов’язання зі сплати орендної плати за землю відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 14.12.2006 року № /0, № /0, № /0, згідно яких до відповідача застосовано штрафні санкції в загальному розмірі 2096,35 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення відповідачем було отримано 21.12.2006 року, що підтверджується копією поштового повідомлення. (а.с. 24).

Крім того, відповідно до вимог ст. 16 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ, Інструкції про порядок нарахування та погашення пені за платежами, що контролюються органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України від 11.06.2003 року № 290 відповідачу у зв’язку з несвоєчасним погашенням податкового зобов’язання  з орендної плати за землю  нараховано 341,19 грн. пені.

Виходячи з встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з огляду на  наступне.

Відповідно до ст. 5 Закону України від 21.12.2000  № 2181-III “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкове зобов'язання,    самостійно   визначене   платником податків у податковій  декларації,  вважається  узгодженим  з  дня подання такої податкової декларації.

Оскільки вищезазначені повідомлення-рішення відповідачем отримані та не оскаржені ним в адміністративному та судовому порядках, визначене позивачем податкове зобов’язання вважається узгодженим в розумінні ст. 5 Закону України   “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Відповідно до п. 11 ст. 11 Закону України «Про державну податкову службу»від 04.12.1990 року № 509-XII Державні податкові інспекції мають право застосовувати  до  платників податків фінансові (штрафні) санкції,  стягувати до бюджетів та державних цільових фондів  суми недоїмки,  пені  у  випадках,  порядку  та розмірах,  встановлених законами  України.

Відповідно до ст. 3 Закону України від 21.12.2000  № 2181-III “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Враховуючи, що станом на день розгляду справи податковий борг в сумі 34595,10 грн. відповідачем не сплачений, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 94, 161-163 КАС України,  господарський суд

ПОСТАНОВИВ :

1.           Позовні вимоги задовольнити.

2.          Стягнути за рахунок активів з товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми “Миколаївтара”, м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 16, податковий борг в сумі 34595,10 грн. на користь місцевого бюджету, з яких:

-          19731,15 грн. земельного податку на р/р 0005 місцевий бюджет Ленінського району м. Миколаєва, код одержувача 13050100 в УДК у Миколаївській області, МФО 826013;

-          14863,95 грн. по орендній платі на р/р 00055 місцевий бюджет Ленінського району м. Миколаєва, код одержувача 13050200 в УДК у Миколаївській області, МФО 826013.

Постанова  або ухвала суду першої інстанції,  якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом  десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя