ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

23 травня 2007 р.

№ 15/682-б

Судова колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., -головуючого
(доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.,

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційну скаргу

ТОВ “СП МДМ”, м. Запоріжжя

на постанову

від 14.12.2006 р. господарського
суду м. Києва

у справі

№ 15/682-б
господарського суду м. Києва

за заявою боржника

ТОВ “Макс Лайн”, м. Київ

про

банкрутство

арбітражний керуючий

ОСОБА_1

в судовому
засіданні взяли участь представники:

ТОВ “СП МДМ”

Козел А.В., довір.;

боржника

Черненко О.А., довір.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 24.10.2006 р. за заявою ТОВ “Макс Лайн” порушено провадження у справі
№ 15/682-б про його банкрутство в порядку ст. 51 Закону України “Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі -Закон).

Постановою господарського суду м.
Києва від 14.12.2006 р. (суддя Хоменко М.Г.) визнано ТОВ “Макс Лайн” банкрутом
та відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором банкрута призначено голову
ліквідаційної комісії арбітражного керуючого ОСОБА_1.

Не погоджуючись з винесеною
постановою, ТОВ “СП МДМ” звернулося до Вищого господарського суду України з
касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову господарського суду м.
Києва від 14.12.2006 р. та припинити провадження у справі.

Касаційна скарга мотивована порушенням судом
першої інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема ст. 51
Закону.

На думку заявника касаційної скарги,
він не був залучений до участі у справі, проте постанова про визнання боржника банкрутом
безпосередньо стосується його майнових прав.

Заслухавши пояснення учасників
судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні
матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 51 Закону передбачає
особливості процедури банкрутства боржника, що ліквідується власником.

За правилами цієї статті справа про
банкрутство боржника порушується у випадку, якщо вартість майна боржника
-юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для
задоволення вимог кредиторів.

У зв'язку з тим, що власником
боржника вже прийнято рішення про його ліквідацію, у вказаній процедурі
банкрутства відсутня процедура розпорядження майном боржника та господарський
суд за результатами розгляду заяви про порушення справи про банкрутство
юридичної особи, майна якої недостатньо для задоволення вимог кредиторів,
одразу визнає боржника, який ліквідується, банкрутом, відкриває ліквідаційну
процедуру та призначає ліквідатора згідно з ч. 2 ст. 51 Закону.

Відповідно до ч. 3 вказаної статті
кредитори мають право заявити свої претензії до боржника, який ліквідується, в
місячний строк з дня публікації оголошення про визнання боржника, який
ліквідується, банкрутом.

Отже, на час винесення постанови
про визнання боржника банкрутом в порядку ст. 51 Закону конкурсі кредитори у
справі про банкрутство боржника, що ліквідується власником, відсутні.

Таким чином, право на оскарження
постанови про визнання боржника банкрутом належить лише боржнику та
ліквідатору, оскільки інших учасників справи на цей час ще не має.

У зв'язку з чим, конкурсні
кредитори можуть оскаржити тільки ті судові рішення, які винесені після
публікації оголошення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом та
відповідно безпосередньо стосуються їх прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи,
ТОВ “СП МДМ” не зверталося до суду з заявою про визнання його кредитором боржника.

Також, з касаційної скарги
вбачається, що у ТОВ “СП МДМ” відсутні грошові вимоги до боржника. Оскаржуючи
постанову про визнання боржника банкрутом та відкриття відносно нього
ліквідаційної процедури,  товариство посилається
лише на те, що воно не може зареєструвати в БТІ право власності на нежитлове
приміщення № 263, літ. К-4, що розташоване у м. Запоріжжі по пр. Маяковського,
11, за рішенням суду.

Таким чином, касаційна скарга ТОВ
“СП МДМ”, яке не є учасником справи про банкрутство, не дає підстав для
скасування винесеної у справі постанови про визнання боржника, що ліквідується
власником, банкрутом.

На підставі наведеного колегія
суддів дійшла висновку, що за наслідками розгляду касаційної скарги ТОВ “СП
МДМ” оскаржувана постанова  підлягає
залишенню без змін, а касаційна скарга відповідно -без задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись
ст. 51  Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст. ст. 107, 1115,
1117, 1119 -11111 Господарського процесуального
кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ТОВ “СП МДМ”
залишити без задоволення.

2.          Постанову господарського суду м.
Києва від 14.12.2006 р. у справі № 15/682-б залишити без змін.

Головуючий                                                                                       Б.М.
Поляков

Судді
Л.Й. Катеринчук

Н.Г.
Ткаченко