ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.02.07                                                                                           Справа№ 4/1707-9/210

Господарський суд Львівської області у складі судді Данко Л.С.

При секретарі Козак І.Б.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:  Державного підприємства “Український авіаційний метрологічний центр”, аеропорт Бориспіль Київської області,

До відповідача:  Державного авіапідприємства “Львівські авіалінії”, м. Львів,

Про стягнення  30783 грн. 84 коп. основного боргу, 566 грн. 88 коп. пені та стягнення судових витрат.

За участю представників:

Від позивача:  Хусанова К.Ю. –п/к,

Від відповідача: не прибув,

Представникам  роз»яснено права і обов»язки передбачені ст. 22 ГПК України, зокрема право відводу судді (ст. 20 ГПК України). Заяв та клопотань про відвід судді –не подано. Сторони подали клопотання про відмову від  фіксації судового процесу технічними засобами.

Суть спору: розглядається  справа за позовом Державного підприємства “Український авіаційний метрологічний центр”, аеропорт Бориспіль Київської області, до відповідача:  Державного авіапідприємства “Львівські авіалінії”, м. Львів, про стягнення  30783 грн. 84 коп. основного боргу, 566 грн. 88 коп. пені та стягнення судових витрат.

Провадження у справі порушено 11.08.2006р. та розгляд справи призначено на 12.09.2006р., про що сторони були належним чином повідомлені рекомендованою кореспонденцією під розписку:  Позивач 15.08.06р. №  677894, Відповідач - 14.08.06р. № 677908      (оригінали поштівок в матеріалах справи). З підстав зазначених в ухвалі суду від 12.09.2006р.           (згідно клопотання відповідача) розгляд справи було відкладено на 05.10.2006р., про що Відповідач був належним чином повідомлений  під розписку 15.09.2006р. рекомендованою кореспонденцією № 764991 оригінал поштівки –у справі). 05.10.2006р. , в судовому засіданні було  оголошено перерву до 10.10.2006р., про що сторони були повідомлені під розписку ( докази – в матеріалах справи). З підстав зазначених в ухвалі суду  від 10.10.2006р. розгляд справи відкладався на 26.10.2006р.

Позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить позов задовільнити та стягнути з відповідача на свою користь 30783 грн. 84 коп. основного боргу, 566 грн. 88 коп. пені та стягнення судових витрат.

Відповідач, в останнє судове засідання повноважного представника не направив, відзиву на позовну заяву не надав, вимог ухвал суду в повному обсязі –не виконав, про причини неприбуття представника в останнє судове засідання суд, належним чином, не повідомив.

Справа розглядається згідно вимог статті 75 ГПК України –за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, судом ВСТАНОВЛЕНО:

У відповідності до Закону України „Про гідрометеорологічну діяльність" від 18 лютого 1999 року № 443-ХІУ, Постанови Кабінету міністрів України від 02.11.1998 № 1724 „Про інформаційні послуги у сфері гідрометеорології" та Постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2005 року між Позивачем - Державним підприємством „Український авіаційний метеорологічний центр" та Відповідачем - Державним авіапідприємством „Львівські авіалінії", укладено Договір про надання послуг з метеорологічного забезпечення польотів повітряних суден № 377/253-2005 строком дії на 2006 рік (далі - Договір).

Відповідно до п.2.1.1 Договору № 377/253-2005 Позивач (ДП „УАМЦ") за дорученням Відповідача (Замовника) приймає на себе обов'язок у встановлені діючими нормативними документами терміни, надавати Послуги з метеозабезпечення, ціни за які узгоджено Сторонами та визначено в Додатку № 1 до Договору.

Обов'язком  Відповідача (ДАП „Львівські авіалінії") згідно з п. 2.2.2. Договору є, у встановлені Договором терміни, здійснювати оплату Послуг з метеозабезпечення польотів ПС Замовника (ДАП „Львівські авіалінії") на аеродромі „Бориспіль" у відповідності до пп. 3.1, 3.2 Договору та іншої метеоінформації, що надається  Позивачем (ДП „УАМЦ") згідно з Договором.

Свої зобов'язання за Договором  Позивач (ДП „УАМЦ") виконав у повному обсязі та надав Відповідачу послуги з метеозабезпечення, що підтверджується підписаними Актами здачі- прийняття робіт (надання послуг) № Б-00000042 від 31.01.06р., № Б-0000141 від 28.02.2006р., № Б-0000258 від 31.03.06р., № Б-00000274 від 31.03.06р., № Б-00000307 від 30.04.06р., № Б-00000454 від 31.05.06р., № Б-0000455 від 31.05.06р. ( оригінали оглянуто в судовому засіданні –копії –у справі).

Відповідач (ДАП „Львівські авіалінії") взятих на себе зобов'язань за договором 377/253-2005 від 27 грудня 2005 року в повному обсязі  в частині оплати за отримані Послуги з метеозабезпечення, які надавалися Позивачем, не виконав.

Таким чином сума заборгованості за березень - травень 2006 року станом на 26.10.2006р. складає 30783,84 грн. Розрахунок суми боргу у тексті позовної заяви (докази у справі).

Статтею 173 ГК України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що вини кає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з під став, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зо бов'язаний вчинити певну дію господарського чи управ лінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від пе вних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому чи слі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сто рони виконання її обов'язку.

Частиною 2 цієї статті визначено, що основними видами господарських зобов'язань є майново-господарські зобов'язання та організаційно-го сподарські зобов'язання, а частиною 3, що  сторони можуть за взаємною згодою конкретизу вати або розширити зміст господарського зобов'язання в процесі його виконання, якщо законом не встановле но інше.

Спірне зобов”язання виникло в силу укладеного між сторонами договору, що відповідає вимогам частини 1 статті 174 ГК України.

Відповідно до статті 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками го сподарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчи нити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодек сом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що суб'єктами майново-господарських зобов'язань можуть бути суб'єкти господарювання, зазначені у стат ті 55 цього Кодексу, негосподарюючі суб'єкти —юри дичні особи, а також органи державної влади, органи місцевого самоврядування, наділені господарською ком петенцією. Якщо майново-господарське зобов'язання виникає між суб'єктами господарювання або між суб'єк тами господарювання і негосподарюючими суб'єкта ми —юридичними особами, зобов'язаною та управненою сторонами зобов'язання є відповідно боржник і кредитор, а частиною 4 цієї статті визначено, що суб'єкти господарювання у випадках, передбаче них цим Кодексом та іншими законами, можуть добро вільно брати на себе зобов'язання майнового характеру на користь інших учасників господарських відносин (благодійництво тощо). Такі зобов'язання не є підставою для вимог щодо їх обов'язкового виконання.

Відповідно до вимог  ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1. ст. 530 ЦК України, передбачено, що якщо у зобов”язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 216 ГК України передбачено, що учасники господарських відносин несуть гос подарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до право порушників господарських санкцій на підставах і в по рядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 2 цієї статті визначено, що застосування господарських санкцій повинно                га рантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування зби тків учасникам господарських відносин, завданих внас лідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання.

Частиною 3 цієї ж статті, що господарсько-правова відповідальність базується на принципах, згідно з якими:

потерпіла сторона має право на відшкодування зби тків незалежно від того, чи є застереження про це в до говорі; передбачена законом відповідальність виробни ка (продавця) за недоброякісність продукції застосовує ться також незалежно від того, чи є застереження про це в договорі;

сплата штрафних санкцій за порушення зобов'язан ня, а також відшкодування збитків не звільняють право порушника без згоди другої сторони від виконання прий нятих зобов'язань у натурі;

у господарському договорі неприпустимі застере ження щодо виключення або обмеження відповідально сті виробника (продавця) продукції.

Статтею 217 ГК України передбачено, що господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають не сприятливі економічні та/або правові наслідки.

Частиною 2 цієї статті, що у сфері господарювання застосовуються такі ви ди господарських санкцій: відшкодування збитків; штраф ні санкції; оперативно-господарські санкції.

Стаття 218 ГК України передбачає, що підставою господарсько-правової відповідальнос ті учасника господарських відносин є вчинене ним пра вопорушення у сфері господарювання, частиною 2 зазначеної статті встановлено, що  учасник господарських відносин відповідає за не виконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення госпо дарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господар ського правопорушення. У разі якщо інше не передба чено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе госпо дарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможли вим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обста винами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для ви конання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Статтею 219 ГК України чітко визначено, що за невиконання або неналежне виконання госпо дарських зобов'язань чи порушення правил здійснення господарської діяльності правопорушник відповідає на лежним йому на праві власності або закріпленим за ним на праві господарського відання чи оперативного упра вління майном, якщо інше не передбачено цим Кодек сом та іншими законами.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (не устойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відно син зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, відповідно до  п. 5.2. Договору пеню у розмірі 566 грн. 88 коп. Сторони у договорі передбачили, що у випадку невиконання або неналежного виконання умов розрахунку за метеорологічне забезпечення, згідно з пунктом 3.2 Договору, ДАП „Львівські авіалінії" сплачує ДП „УАМЦ" пеню в розмірі 0,2.% від несвоєчасно внесеної суми. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Позивач при нарахуванні розміру пені керувався пунктом  5.2. Договору,  ст. 232 Господарського кодексу України та Законом України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" в редакції Закону від 10.01.2002р. Розрахунок пені приведений у тексті позовної заяви, а саме: за період 26.04.06-01.08.06р.р., сума боргу, на яку нараховується пеня складала 652,60 грн., ставка НБУ 9,5%, 53 дні прострочення платежу, пеня = 16.26 грн. За період 26.05.06-01.08.06р.р., борг складав 14775,24 грн., ставка НБУ-9,5%, 53 дні прострочення платежу, пеня = 368,05 грн.; за період 26.06.06-01.08.06р.р., ставка НБУ 9,5%, борг складав 315,10 грн., прострочення платежу 37 днів, пеня = 5,48 грн.; за період 26.06.06-01.08.06р.р., борг складав 15040,90 грн., ставка НБУ 9,5%, 7 днів прострочення платежу, пеня = 51,59 грн. Разом розмір пені складає відповідно 566,88 грн.

Загальна заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 31350 грн. 72 коп. (30783,84 грн. + 566,88 грн.).

Суд заслухав пояснення  представника позивача, у попередніх засіданнях представника відповідача, оглянув та дослідив докази по справі, оцінив їх в сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судові витрати: державне мито та витрати за інформаційно-технічне забезпечення суду  покласти на відповідача пропорційно задоволених позовних вимог, згідно ст. 49 ГПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.  4-3, 4-7, 32, 33, 34,36, 43, 44, 49, 69, 75, 77, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовільнити повністю.

2.          Стягнути з Державного авіапідприємства „Львівські авіалінії", п. і. 79000, м. Львів, Залізничний район, АЕРОПОРТ  ЦА () на користь Державного підприємства "Український авіаційний метеорологічний центр", аеропорт, м. Бориспіль Київської області, п. і. 08307 (  )  30783 грн. 84 коп. основного боргу,  566 грн. 88 коп. пені, 313 грн. 50 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Наказ видати після вступу рішення у законну силу.

Рішення складено, оформлено відповідно до статті 84 ГПК України, підписано  та оголошено 26.10.2006р.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені статтями 91-93 ГПК України. Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 ГПК України –після  закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Суддя                                                                                                       Данко Л.С.