ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"13" лютого 2007 р.
Справа № 9/699/06

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого:       Петрова М.С.

Суддів:                   Колоколова С.І.

Разюк Г.П.

При секретарі:  Бухтіяровій О.Г.

за участю представників сторін:

від позивача: Мішина О.В., довіреність  № б/н від 20.11.06 р.

від відповідача: Мельник О.М., довіреність  № 3531 від 04.12.06 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  Державного

підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом” в

особі відокремленого підрозділу „Южно-Українська атомна електрична станція”

на рішення господарського суду  Миколаївської області від 25.12.2006р.

по справі №9/699-06

за позовом Приватного підприємства „Алекс” (далі по тексту ПП „Алекс”)

до Державного підприємства „Національна атомна енергогенеруюча компанія „Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу „Южно-Українська атомна електрична станція” (далі по тесту ДП „НАЕК „Енергоатом”)

про стягнення 158775,54 грн.

В С Т А Н О В И Л А:

31.10.2006року  ПП „Алекс” звернулось до господарського суду Миколаївської області із позовом до ДП „НАЕК „Енергоатом” про стягнення з останнього 158775,54 грн. боргу за поставлену продукцію по контракту №07-2230/2000 від 27.04.2000 р.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 25.12.2006 р. (суддя Філінюк І.Г.) позовні вимоги ПП „Алекс” задоволено, з ДП „НАЕК „Енергоатом” на користь позивача стягнуто 158775,54 грн. боргу з огляду на те, що ПП „Алекс” довело належними доказами наявність заборгованості відповідача за поставлену йому продукцію у розмірі 158775,54 грн. При цьому за висновком місцевого господарського суду позов про стягнення вказаного боргу позивачем заявлено в межах строку позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду Миколаївської області від 25.12.06р. ДП „НАЕК „Енергоатом” звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення місцевого господарського суду та відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги ДП „НАЕК „Енергоатом” посилається на те, що місцевий господарський суд правильно визначив заборгованість ДП „НАЕК „Енергоатом” у сумі 158775,54 грн., але неправомірно стягнув з нього цей борг, оскільки строк позовної давності щодо його стягнення сплинув.

На думку відповідача місцевий господарський суд помилково обчислював строк позовної давності, виходячи з моменту спливу 7 денного строку з дня пред’явлення вимоги позивачем про сплату боргу, в той час як цей строк відповідно із ч.5 ст.261 ЦК України необхідно обчислювати з моменту, коли у кредитора виникає право пред’явити вимогу про виконання зобов’язання.

З огляду на вищенаведене скаржник вважає, що господарський суд 1 інстанції при вирішенні спору по суті допустив порушення норм процесуального та матеріального права, в тому числі і вимоги ст.ст.8,129 Конституції України, п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Україною 17.07.97 р. та набула чинності 11.09.97 р.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив залишити оскаржене рішення без змін, вважаючи його обґрунтованим та відповідаючим вимогам чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін,   перевіривши правильність юридичної оцінки судом 1 інстанції встановлених фактичних обставин справи і застосування норм матеріального та процесуального права,  судова колегія приходить до наступного.

27.04.2000 р. між ПВКФ “Алекс”(правонаступником якого згідно до п. 1.1 Статуту є ПП „Алекс”) та ДП „НАЕК „Енергоатом” укладено контракт № 07-2230/2000 від 27.04.2000р., за умовами якого позивач зобов’язався поставити відповідачу продукцію, визначену у специфікаціях. Строк дії контракту сторонами відповідно із п.8 визначено з моменту його підписання і до повного виконання сторонами договірних зобов’язань.

Згідно із специфікацією № 2 від 27.04.2000р., накладною від 20.11.2001р., дорученням № 152502 від 20.11.2001р., ПВКФ „Алекс” поставила відповідачу товарів на загальну суму 178775,54 грн. Факт поставки позивачем продукції за контрактом № 07-2230/2000 від 27.04.2000р. на суму 178775,54 грн. підтвердив і сам відповідач.

Частину вартості поставленої продукції відповідач сплатив у сумі 20000 грн., що підтверджується довідкою від 24.11.2005р. № 07-3669, підписаною обома сторонами. Залишок заборгованості складає 158775,54 грн. Розмір залишку боргу сторонами у судовому засіданні не оспорювався.

Як вбачається із змісту контракту № 07-2230/2000 від 27.04.2000р строк виконання зобов'язання щодо оплати отриманого товару сторонами не визначено.

Згідно із п.1 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України цей кодекс набирає чинності з 01січня 2004 р. Пунктом 4 цих же положень встановлено, що ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що при вирішенні даного спору необхідно застосовувати положення ЦК України, оскільки цивільні відносини у даному випадку продовжують існувати після набрання чинності ЦК України.

Згідно із ч.2 ст.530 ЦК України якщо строк виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у 7-денний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно із вимогами зазначеної статті ЦК України позивач звернувся до відповідача з вимогою № 90 від 29.09.2006р., яка отримана останнім згідно до поштового повідомлення 05.10.2006р.

Таким чином, відповідно із ч.2 ст.530 ЦК України відповідач протягом 7 днів від дня отримання вимоги позивача про оплату залишку боргу повинен був сплатити цей борг.

Після 7 днів від дня отримання вимоги про сплату боргу і несплати його відповідачем право позивача на отримання грошових коштів за поставлений товар є порушенним і у нього виникає право на звернення до суду із позовом про його захист.

Згідно із п.п.1; 5 ст.261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. За зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання; якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Як зазначалося вище, ДП «НАЕК «Енергоатом» відповідно із ст.530 ЦК України повинно було сплатити борг протягом 7 днів від дня пред»явлення вимоги позивачем, оскільки обов”язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Таким чином, згідно із наведеною статєю ЦК України ДП «НАЕК «Енергоатом»надається пільговий строк, тривалістю 7 днів для виконання зобов»язання по сплаті грошового боргу. Зі спливом цього строку починається перебіг строку позовної давності.

За таких обставин судова колегія вважає, що місцевий господарський суд правильно визначив строк, з якого почався перебіг строку позовної давності при вирішенні даного спору, правомірно залишив без задоволення заяву ДП „НАЕК „Енергоатом” про застосування наслідків пропуску строку позовної давності та відповідно із ст.ст. 525, 526 ЦК України стягнув з відповідача борг у сумі 158775,54 грн.

Судова колегія погоджується із доводами скаржника, що за зобов’язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред’явити вимогу про виконання зобов’язання, однак ці положення застосовуються у випадку, якщо боржникові не надається пільговий строк для виконання вимоги.

У даному випадку відповідно із ч.2 ст.530 ЦК України відповідачу надано пільговий строк у 7 днів для виконання вимоги позивача, тому строк позовної давності починається після спливу цих 7 днів.

Інші доводи скаржника судовою колегією до уваги не приймаються з підстав, наведених вище у мотивувальній частині цієї постанови.

З огляду на вищенаведене, судова колегія приходить до висновку про відсутність підстав для скасування оскарженого рішення місцевого господарського суду та задоволення апеляційної скарги.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати по сплаті держмита за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.49,99, 101-105 ГПК України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ДП „НАЕК „Енергоатом” в особі відокремленого підрозділу „Южно-Українська атомна електрична станція” залишити без задоволення, рішення господарського суду Одеської області від 25.12.06 р. без змін.

Постанова в порядку ст.105 ГПК України набирає законної сили з дня її  прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя                                               М.С. Петров

Суддя                                                                     С.І. Колоколов

Суддя                                                                     Г.П.  Разюк