ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"04" травня 2007 р.                                                                Справа №  11/160

Господарський суд Рівненської області в складі: головуючий суддя Грязнов В.В., секретар судового засідання Павлюк І.Ю., розглянувши cправу

За позовом Заступника прокурора м.Рівне в інтересах держави, в особі –

Управління культури і туризму Рівненського міськвиконкому,

Рівненської дитячої музичної школи №1 ім.Лисенка М.В. м.Рівне

до відповідача:                 Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від

нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань

України у м.Рівне

третя особа:                                                      Контрольно-ревізійний відділ у місті Рівне

про визнання нечинним повідомлення №5000261 від 27.07.2003р. та

стягнення 6 806 грн. 52 коп. зайвосплачених страхових внесків

за участю представників сторін:

від позивача-                Кашперський Л.А., директор музичної школи;

від відповідача-     не з’явився;

від третьої особи-     Басараба О.А., гол.контролер-ревізор (довір.№17-08-21/2010 від 04.05.2007р.);

від органу прокуратури-     Воробей С.А.

Представники сторін та третьої особи не заявили клопотання про технічну фіксацію судового процесу. Статті 27, 29, 49, 51 КАС України присутнім представникам сторін роз'яснені.  Відводу судді не заявлено.

Суть спору: Прокурор звернувся з адміністративним позовом в інтересах держави, в особі Управління культури і туризму Рівненського міськвиконкому від імені якого діє Рівненська дитяча музична школа №1 ім.Ли-сенка М.В. про визнання нечинним повідомлення №5000261 від 27.07.2003р. відповідача-Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м.Рівне та стягнення 6 806 грн. 52 коп. зайвосплачених страхових внесків.

Третьою особою на стороні Позивача зазначено Контрольно-ревізійний відділ у м.Рівне Контрольно-реві-зійного управління у Рівненській області, який виявив порушення під час ревізії фінансово-господарської діяль-ності Музичної школи №1 ім.М.В.Лисенка в лютому 2007 року.

Представник Третьої особа-Контрольно-ревізійного відділу у місті Рівне в судовому засіданні 04.05. 2007р. надав усні пояснення з приводу заявленого позову, підтримавши висновки ревізії щодо переплати Позива-чем 6 806 грн. 52 коп. внесків внаслідок прийняття до виконання повідомлення Відповідача про встановлення страхового тарифу в розмірі 0,88.

Відповідач-Відділення виконавчої дирекції Фонду пояснень з приводу заявленого позову суду не подав, позовних вимог не заперечив, його представник в судове засідання 04.04.2007р. не з’явився, хоч про часта місце слухання справи сторони було повідомлено у встановленому порядку. Доказ вручення ухвали Відповідачу 16.04. 2007р. міститься в матеріалах справи.(арк.справи 28).

В результаті розгляду матеріалів справи господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рівненська дитяча музична школа №1 ім.Лисенка М.В. є страхувальником – роботодавцем, який відповід-но до Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на вироб-ництві та професійного захворювання” сплачує страхові внески до Фонду загальнообов’язкового державного соці-ального страхування України від нещасних випадків на виробництві.(надалі в тексті Фонд).

З травня 2001р. по 01.08.2003р. Позивача було віднесено до 1 класу професійного ризику, він сплачував страхові внески до Фонду з урахуванням коефіціенту 0,2.(арк.справи 9).

Відділення виконавчої дирекції Фонду 27.07.2003р. направило Позивачу Повідомлення №5009261, де вказано, що заклад віднесено до 3 класу професійного ризику виробництва, а страховий тариф, який застосову-ється при обчисленні суми страхового внеску становить 0,88.(арк.справи 11).

Відділення виконавчої дирекції Фонду 01.05.2005р. направило позивачу Повідомлення №5000261, де вка-зано, що заклад віднесено до 3 класу професійного ризику виробництва, а страховий тариф, який застосовується при обчисленні суми страхового внеску становить 0,2.(арк.справи 10).

На підставі розрахункових відомостей про нарахування і перерахування страхових внесків до Фонду соці-ального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України за період гру-день 2003р.–30 квітня 2005р. –загальна сума сплачених Позивачем внесків до Фонду з урахуванням тарифу 0,88 складає 8 808 грн. 44 коп., що стверджується матеріалами справи.(арк. справи 15-22).

Актом ревізії фінансово-господарської діяльності Рівненської дитячої музичної школи №1 ім.М.Лисенка встановлено, що внаслідок застосування закладом завищених тарифів, доведених відділенням Фонду СНВ в м.Рів-не, зайво нараховано та сплачено внесків до Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професій-них захворювань за період з 01.12.2003р. по 01.05.2005р. в сумі 6 806 грн. 52 коп.(арк.справи 13-14).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, встано-вивши обставини справи і давши їм оцінку, господарський суд вважає, що позов підлягає частковому  задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов’язків зокрема є дого-вори та інші правочини, а також –завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

На підставі ст.45 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасно-го випадку на виробництві та професійного захворювання” –роботодавець (страхувальник) зобов’язаний своєчас-но та повністю виплачувати в установленому порядку страхові внески до Фонду.

Пунктом 6 статті 2 Бюджетного Кодексу України визначено, що бюджетна установа –орган, установа чи організація, визначена Конституцією України, а також установа чи організація, створена у встановленому поряд-ку органами державної влади, органами місцевого самоврядування, яка повністю утримується за рахунок відповід-ного державного чи місцевого бюджетів. Бюджетні установи є неприбутковими. В Державній податковій інспекції м.Рівне заклад-Рівненська дитяча музична школа №1 ім.М.В.Лисенка зареєстрована як неприбуткова організація. (арк.справи 18).

Пункт 4 частини третьої ст.105 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що адмініст-ративний позов може містити вимоги про стягнення з відповідача- суб’єкта владних повноважень коштів на відш-кодування шкоди, завданої його незаконним рішенням, дією або безліяльністю.

Частиною 1 ст.1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана май-ну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З матеріалів справи вбачається, що обов’язок із сплати страхових внесків Позивач виконував в повному обсязі до грудня 2003р., застосовуючи при розрахунках суми внесків страховий тариф –0,2%.

Відповідно до ст.4 Закону України “Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працез-датності” від 22 лютого 2001р. №2272-ІІІ (із змінами та доповненнями внесеними Законом від 03 квітня 2003р.) – для бюджетних установ страхові тарифи встановлюються в розмірі 0,2% від сум фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, що включають витрати на виплату основної та додаткової заробітної плати, на інші заохо-чувальні і компенсаційні виплати.

Враховуючи вищевикладене, заклад відповідно до ст.2 п.6 Бюджетного Кодексу є бюджетною устано-вою, видатки на оплату праці здійснює за рахунок бюджетних коштів загального та спеціального фондів, тому розмір страхового тарифу для нарахування внесків до Фонду СНВ для закладу повинен складати 0,2% від місяч-ного фонду оплати праці.

Тобто, за період з 01.12.2003р. по 01.05.2005р. Позивач-страхувальник, виходячи з розміру страхового та-рифу  0,2% –зобов’язаний був сплатити Фонду 2 001 грн. 92 коп.

Проте, вважаючи повідомлення Фонду від 27.07.2003р. обов’язковим до виконання,–Позивач застосо-вуючи встановлений Фондом страховий тариф 0,88 – нараховував страхові внески, а видатки на їх сплату проводив за рахунок бюджетних асигнувань, передбачених кошторисами доходів та видатків закладу-Рівненська дитяча му-зична школа №1 ім.М.В.Лисенка по загальному та спеціальному фондах бюджету, затверджених Міністерством охорони здоров’я України. Протягом спірного періоду, фінансування закладу по загальному фонду здійснювалось через органи Державного казначейства за рахунок коштів державного бюджету, що стверджується матеріалами справи і, зокрема –матеріалами ревізії Позивача. Контрольно-ревізійним

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 статті 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків.

Вбачається, що вимога позивача в частині стягнення зайвосплачених за рахунок коштів Державного бюд-жету внесків стверджується Розрахунковими відомостями, повідомленнями Фонду, Актом перевірки підлягає за-доволенню на підставі стст. 11, 16, 22, 1166 Цивільного кодексу України, ст.2 п.6 Бюджетного Кодексу України, ст.4 Закону України “Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”, ст.45 Закону України “Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та про-фесійного захворювання”.

Вбачається, що внаслідок застосування завищеного вчетверо страхового тарифу позивач протягом спір-ного періоду зайво сплатив Фонду 6 806 грн. 52 коп. страхових внесків.

Проте, з вимогою про визнання нечинним повідомлення Відповідача погодитись неможливо з огляду на наступне.

Постановою КМ України від 13 вересня 2000р. №1423 “Про затвердження Порядку визначення страхо-вих тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання”, із змінами і доповненнями станом на 27.06. 2003р. (надалі в тексті – Постанова) передбачено, що визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій (далі – підприємства) на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання (далі – страхування від нещасного випадку) галузі економіки та види робіт (далі – галузі економіки) диференціюються за класами професійного ризику виробництва згідно з до-датком.

Для окремих галузей економіки страхові тарифи встановлюються законом без віднесення їх до класів професійного ризику виробництва. Галузі економіки іменуються відповідно до Класифікації видів економічної діяльності.

Пунктом 17 зазначеної постанови передбачено, що у разі коли роботодавець не надає Фонду відомості, необхідні для визначення класу професійного ризику виробництва, або надає їх несвоєчасно і не в повному обся-зі, Фонд установлює клас професійного ризику виробництва і страховий внесок за власною оцінкою.

Однак, у Повідомленні №5000261 від 27.07.2003р. Відповідач не зазначив про необіхідність подання або неподання (або про подання неповних) відомостей, які необхідні для визначення класу професійного ризику вироб-ництва, а вказав про віднесення закладу Позивача до 3 класу професійного ризику виробництва та встановлення страхового тарифу в розмірі 0,88.

При цьому, Відповідач покликався на вищезазначену Постанову та Закон України “Про страхові тари-фи...”, хоч як вказувалось вище статею 4 Закону передбачено, що “для бюджетних установ страхові тарифи вста-новлюються в розмірі 0,2 %...”.

Оскільки, Постанова не виключає можливість визначення класу професійного ризику виробництва та стра-хового тарифу як Фондом, так і Страхувальником; не передбачає направлення Фондом страхувальнику-роботодав-цю будь-яких повідомлень або інформації щодо встановлення (доведення) йому даних показників, а Закон України “Про страхові тарифи...” в редакції, яка діяла на той час–прямо передбачав страховий тариф для бюджетних установ в розмір 0,2% –вбачається, що вищезазначений страховий тариф 0,88 –встановлені Фондом без достатніх правових підстав.

Крім того, саме Повідомлення №5000261 від 27.07.2003р. –не є рішенням суб’єкта владних повнова-жень (нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії), яке може бути оскаржене в порядку ст.17 КАС України в господарському суді, є лише пропозицією Фонду і не обов’язкове для виконання позивачем.

Враховуючи зазначене вище в сукупності –вимогу в частині визнання недійсним повідомлення Фонду від 27.07.2003р. №5000261 не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства в господарському суді і на підставі ст.157 та п.6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України в цій частині провадження у справі необхідно закрити.

Разом з тим, позивач в порядку стст.48, 99, 100, 106 КАС України вправі оскаржити незаконні дії поса-дової особи суб’єкта владних повноважень, яка скріпила своїм підписом Повідомлення №5000261 від 27.07. 2003р.

З огляду на вищезазначені обставини, підставність застосування відповідачем п.17 Постанови, яке надає Фонду право установлювати клас професійного ризику виробництва і страховий внесок за власною оцінкою не стверджено жодним доказом –відсутні запити Фонду, будь-яке листування з приводу джерела фінансування закладу позивача, які здійснювались сторонами протягом 2003р. –квітня 2005р. тощо.

Позов підлягає частковому задоволенню. З відповідача-Відділення виконавчої дирекції Фонду соціаль-ного страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Рівне належить стягнути 6 806 грн. 52 коп. зайвосплачених внесків.

Керуючись статтями 17, 157, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, –

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних     випадків на виробництві та професійних захворювань України в м.Рівне (код ЗКПО 25930473), яке знаходиться в м.Рівне, вул.В.Чорновола,66 на користь Рівненської дитячої музичної школи №1 ім. М.В.Лисенка, яка знаходиться в м.Рівне, вул.16 Липня, 32 () 6 806грн. 52коп. внесків зайвосплачених за період з 01.12.2003р. по 01.05.2005р.

3. В решті позову провадження у справі закрити.

4. Видати виконавчий лист після набрання постановою суду законної сили.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без поперед-нього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                          Грязнов В. В.

Постанова складена в повному обсязі та підписана суддею "14"  травня 2007 року.