ГОСПОДАРСЬКИЙ  С У Д
Кіровоградської області
У Х В А Л А

04.04.07 р.                                                                                № 02-12/12

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Коротченко Л.С.

розглянувши матеріали позовної заяви та доданих до неї документів

за позовом: Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі, м. Мала Виска

до відповідача 1 : Відкрите акціонерне товариство комерційний банк "Надра", м. Київ

до відповідача 2 : Відкрите акціонерне товариство "Маловисківський цукровий завод", м. Мала Виска

про визнання договору недійсним

Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі звернулось до господарського суду з позовом про визнання договору застави недійсним, укладеного 31.03.2005 р. між  Відкритим акціонерним товариством комерційним банком "Надра" та  Відкритим акціонерним товариством "Маловисківський цукровий завод" Встановив: Долинська міжрайонна державна податкова інспекція керуючись нормами Кодексу адміністративного судочинства України звернулася із позовною заявою до суду про визнання недійсними угоди по передачі майна, вчинених відповідачами згідно актів прийому-передачі майна від 29.09.1998 р. та 20.02.2003 року.

Відповідно до ч. 1 ст.  2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування їхніх посадових осіб, інших суб"єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій.

В позовній заяві Управління Пенсійного фонду України в Маловисківському районі посилається на статті 104, 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

У пункті 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб"єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих  повноважень.

Відповідно до статті 17 Кодексу адміністративного судочинства України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб"єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає, що порушено її права, свободи чи інтереси у сфері публічно - правових відносин. Суб"єкт владних повноважень має право звернутися до адміністративного суду у випадках, встановлених законом.

Отже, до компетенції адміністративних судів віднесено усі публічно-правові спори, в яких позивачами є особи, на захист прав, свобод та інтересів яких подано адміністративний позов до суб"єкта владних повноважень щодо оскарження будь-яких його рішень, дій чи бездіяльності.

Проте, як випливає з приписів п.п. 8 та 9 ст. 3, п. 4 ч. 1 ст. 17, ч. 4 ст. 50, ст. 104 Кодексу адміністративного судочинства України до компетенції адміністративних судів віднесено не усі спори, де позивачами є суб"єкти владних повноважень.

Так, статтею 50 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено перелік позовів, за якими юридичні та фізичні особи, що не є суб"єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами у справах за позовами суб"єктів владних повноважень. У приписі частини 4 статті 50 Кодексу визначено:

"Громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, їх об"єднання, юридичні особи, які не є суб"єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб"єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об"єднання громадян;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) об"єднання громадян;

3) про примусове видворення іноземця  чи особи без громадянства з України;

4) про обмеження щодо реалізації права на мирні зібрання (збори, мітинги, походи, демонстрації  тощо);

5) в інших випадках, встановлених законом".

За станом на момент подачі даного позову чинним законодавством не передбачено випадків подання суб"єктами владних повноважень адміністративних позовів щодо визнання недійсними договорів, укладених між суб"єктами господарювання.

Отже, спори за позовами суб"єктів владних повноважень до суб"єктів господарської діяльності щодо  визнання недійсними договорів, укладених між суб"єктами господарювання не віднесено до компетенції адміністративних  судів.

Відповідно до вимог пункту 2 статті 2, пункту 2 статті 4  Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення; до  адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Враховуючи те, що стосовно вирішення  господарських спорів встановлено інший порядок судового провадження, а саме: шляхом звернення до відповідного господарського суду із позовною заявою, поданою за правилами Господарського процесуального кодексу України, про визання угоди недійсною),  дану позовну заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 109 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Керуючись п. 1 ст. 3, п. 4 ч. 1 ст. 17, ст.ст. 50, 104, п. 1 ч. 2 ст. 109 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у прийнятті позовної заяви.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, яка подається протягом п"яти днів з дня отримання особою, яка оскаржує ухвалу, копії ухвали.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом десяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що  ухвала суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя                                                                                Коротченко Л.С.