ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2007 р.                                                                   Справа № 2/172

За адміністративним позовом Відкритого акціонерного товариства “Енергопостачальна компанія “Чернівціобленерго”

до Контрольно-ревізійного управління в Чернівецькій області

про встановлення відсутності повноважень та визнання нечинними вимог

Головуючий суддя Скрипничук І.В.

при секретарі Добровольській А.Я.

Представники:

Від позивача –Шиба О.М. –за довіреністю № 9/912 від 15.03.2007р.

Від відповідача

СУТЬ СПОРУ:          Відкрите акціонерне товариство “ЕК “Чернівціобленерго” звернулось з позовом до Контрольно-ревізійного управління в Чернівецькій області про встановлення відповідності повноважень відповідача щодо здійснення перевірки позивача з питання законності та достовірності витрат на оплату праці та визнання нечинними пунктів 3, 4 вимог КРУ в Чернівецькій області від 11.04.2007 року за вих. № 24-05-14/1652.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що проведення ревізії щодо законності та достовірності витрат на оплату праці не належать до компетенції органу контрольно-ревізійної служби, оскільки в цій частині господарської діяльності Товариство не є установою, що йому підконтрольна, та підприємством держаного сектору економіки.

Одночасно, позивач посилається на довідку реєстратора від 10.05.2006р. та довідку від 30.11.2007р. за № 40701/184/2, згідно яких у Статутному фонд емітента ВАТ “ЕК “Чернівціобленерго” станом на 05.05.2006р., а також станом на 01.11.2007р. державна частка відсутня.

Відповідач позовні вимоги заперечує посилаючись на те, що  відповідно до ст. 15 Закону України від 24.03.1995р. № 108-95 “Про оплату праці”, форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних витрат встановлюються підприємствами у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Статтею 5 Закону України від 01.07.1993р. № 3356 “Про колективні договори”, визначено, що умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов’язковими для підприємств, на які вони поширюються, та сторін, які їх уклали.

Також, статтею 9 цього Закону визначено, що положення колективного договору поширюються на всіх працівників підприємств незалежно від того, чи є вони членами профспілки, і є обов’язковими, як для власника або уповноваженого ним органу, так і для працівників підприємства.

Враховуючи вимоги п. 8.15.9 Статуту Товариства голова правління має право вживати заходи щодо заохочення працівників Товариства.

Разом з тим, слід зазначити, що це право має реалізуватися лише у межах визначених КЗпП України, Законів України “Про оплату праці”, “Про колективні договори та Колективного договору.

Пунктом 5.8 Колективного договору, визначено перелік державних і професійних свят, до яких працівникам Товариства виплачуються одноразові заохочення, а саме до “Дня енергетика”, “Дня Незалежності України” та     “8-го Березня”. Виплати до інших державних чи професійних свят, в тому числі до “Дня бухгалтера” цим договором не передбачені.

Тому, враховуючи норми зазначених Законів та те, що у Колективному договорі не передбачена виплата премії до “Дня бухгалтера” пункти 3, 4 вимог КРУ в області, направлених листом від 11.04.2007р. № 2405-14/1652 є законними.

Щодо проведення ревізії законності та достовірності витрат на оплату праці не належить до компетенції органу ДКРС, так як в цій частині господарської діяльності Товариство не є установою, що йому підконтрольна чи підприємством державного сектору економіки, КРУ в області з цього приводу повідомляє наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України від 26.01.1993р. № 2939-ХІІ “Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні”, головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю  за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов’язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах  виконавчої влади, в державних фондах, у бюджетних установах, і у суб’єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують (отримували в періоді, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів або використовують (використовували у періоді, який перевіряється) державне чи комунальне майно, виконанням місцевих бюджетів, розроблення пропорцій щодо усунення виявлених недоліків і порушень та запобігання їм у подальшому.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 22.06.2007р. № 794 “Про утворення національної акціонерної компанії “Енергетична компанія України” передбачено залишити у державній власності пакети акції у статутних фондах господарських товариств у розмірах, зазначених у додатках 1 і 2.

Слід зазначити, що відповідно до п.17 Статуту НАК “Енергетична компанія України”, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2004р. № 794, визначено, що засновником Компанії є держава в особі Мінпаливенерго.

У засіданні суду оголошена перерва до 22.12.2007р., про що повідомлено сторін.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, Контрольно-ревізійним управлінням в Чернівецькій області згідно направлень від 06.02.2007р. № 2401-31/44,45,43 проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ВАТ “ЕК “Чернівціобленерго” за період з 01.10.2006р. по 01.02.2007р.

За наслідками проведеної ревізії 28.03.2007р. було складено акт за № 24-05-24/67, яким  встановлені окремі порушення та недоліки.

11.04.2007р. були пред’явлені вимоги Контрольно-ревізійного управління в Чернівецькій області (вих. номер № 24-05-14/1652) “Про усунення порушень та недоліків виявлених ревізією”.

Пунктом 3 вказаних вимог зобов’язано ВАТ “ЕК “Чернівціобленерго” вжити у встановлену законодавством порядку заходів щодо відшкодування виплаченої до “Дня бухгалтера” премії не передбаченої колективним договором, в сумі 6,9тис. гривень.

Також, пунктом 4 вказаних вимог зобов’язано ВАТ ЕК “Чернівціобленерго” “При розрахунках із державними цільовими фондами скоригувати їх на суму переплати 2,2тис.грн., яка виникла внаслідок нарахування та виплати премії не передбаченої Колективним договором”.

2 серпня 2007 року ВАТ “ЕК “Чернівціобленерго” отримало Нагадування “Про подання інформації щодо усунення виявлених комісією порушень законодавства з фінансових питань” (від 12.07.2007р. вих. № 24-05-14/3113), в якому Контрольно-ревізійне управління пропонувало в десятиденний термін з дня одержання цього нагадування надіслати на їхню адресу вичерпну інформацію про виконання вимог та причин неповного усунення порушень.

Суд вважає, що п. 3, 4 вимоги Контрольно-ревізійного управління в Чернівецькій області (вих. номер 24-05-14/1652) “Про усунення порушень та недоліків виявлених ревізією” є безпідставними.

Так, здійснюючи виплату премії голова правління ВАТ “ЕК “Чернівціобленерго” діяв у межах повноважень.

Відповідно до п. 4.4 Контракту № 571/9 з головою правління ВАТ “ЕК “Чернівціобленерго” від 30 вересня 2005 року “При найманні працівників Керівник застосовує будь-які визначені або ті, що допускаються законодавством, статутом товариства і цим контрактом можливості  у сфері організації, оплати й стимулювання праці, а також відпочинку”.

Відповідно до п. 8.15.9 Статуту ВАТ “ЕК “Чернівціобленерго” голова правління має право “вживати заходи щодо заохочення працівників Компанії”.

Таким чином, Статутом та Контрактом № 571/9 передбачено право керівника здійснювати заохочення працівників.

Крім цього, 12.07.2006р. надійшов лист підписаний в.о. першого віце-президента Національної акціонерної компанії “Енергетична компанія України” С.А. Попова “Про відзначення професійного свята”, в якому вважалось “за доцільне відзначити професіоналізм та активну участь окремих працівників бухгалтерських служб акціонерних енергетичних товариств”.

Як наслідок, помилково зроблено висновок про те, що премія до “Дня бухгалтера”, яка не передбачена Колективним договором є зайво нарахована і виплачена. Колективний договір передбачає обов’язковість виплати обумовлених у ньому премій, проте не являється єдиним для керівника, щодо заохочення працівників.

А тому, грошові виплати здійснено у відповідності до наданих повноважень. За таких умов, вимога Контрольно-ревізійного управління в Чернівецькій області (вих. номер24-05-14/1652) про вжиття заходів у встановленому законодавством порядку щодо відшкодування виплаченої “До дня бухгалтера” премії не передбаченої колективним договором в сумі 6,9тис.грн. є неправомірною.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в мажах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Закону України “Про державну контрольно-ревізійну службу України” головним завданням державної контрольно-ревізійної служби є здійснення державного фінансового контролю за використанням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов’язань, ефективним використанням коштів та майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, у бюджетних установах і суб’єктах господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах і в організаціях, які отримують кошти з бюджетів усіх рівнів та державних фондів, що використовують держане чи комунальне майно.

Згідно частини 2 статті 22 Господарського кодексу України суб’єктами господарювання державного сектору економіки є суб’єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб’єкти, державна частка у статутному фонді яких перевищує п’ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального голосу на господарську діяльність цих суб’єктів.

Окрім того, відповідно до довідок реєстратора ВАТ “Фінансова компанія Укрнафтогаз” від 10.05.2006р. та від 30.11.2007р. у Статутному фонді емітента ВАТ “ЕК “Чернівціобленерго” станом на 05.05.2006р. і по даний час, а саме на 01.11.2007р. державна частка відсутня.

Отже, проведення ревізії законності та достовірності витрат на оплату праці  не належать до компетенції органу контрольно-ревізійної служби, оскільки в цій частині господарської діяльності товариство не є установою, що підконтрольна КРУ чи підприємством державного сектору економіки.

Частка в розмірі відсотків, яка передана до Статутного фонду ВАТ “ЕК “Чернівціобленерго” належить Національній акціонерній компанії “Енергетична компанія України”, тобто власником пакету не є держава, а інший господарюючий суб’єкт, тому Товариство не підпадає під визначення підприємства державного сектору економіки, як зазначено у статті 22 Господарського кодексу України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 71, 86, 159, 160, 161, 162, 163, 167, 185, 186, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень КАС України, с у д –

П О С Т А Н О В И В:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати неправомірною перевірку та вимоги Контрольно-ревізійного управління в Чернівецькій області у пунктах 3, 4  листа, адресованого голові правління ВАТ “ЕК “Чернівцівобленерго” про усунення порушень та недоліків виявлених ревізією від 11.04.2007р. за № 24-05-14/1652 з питань законності та достовірності витрат на оплату праці.

3. Стягнути з державного бюджету на користь ВАТ “ЕК “Чернівціобленерго” 3,40грн. судових витрат.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк встановлений КАС України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи у апеляційній інстанції та залишенні даної постанови у силі.

Відповідно до ст. 185, ч.1-3, 5 ст. 186 Кодексу адміністративного судо-чинства України сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання апеляційної заяви або апеляційної скарги, які подаються в апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржувану постанову.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу –з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                І.В. Скрипничук