ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

02.04.07р.

Справа № А36/151-07

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Стрін", м.Вільногірськ Дніпропетровської області

до  Верхньодніпровської об"єднаної державної податкової інспекції Дніпропетровської області, м.Верхньодніпровськ Дніпропетровської області

про скасування рішення від 16.01.2007р. №/1, від 16.01.2007р. №/1 від 16.01.2007р.

Суддя Кожан М.П.

Секретар судового засідання  Гриценко О.І.

Представники сторін:

від позивача Лямченкова О.М., довіреність № 1 від 01.03.2007р.

Чабан В.І., паспорт АМ 222667 від 04.04.2001р.( наказ № 5 від 26.02.1998р., директор)

від відповідача Решетнік О.Ю., довіреність № 23/10/10/10-19 від 05.01.2007р.

Рижик С.В., довіреність № 13740/10/10 від 08.11.2006р.

СУТЬ СПОРУ:

Справа розглядається на підставі ч.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач звернувся до господарського суду з позовом, в якому просить скасувати рішення першого заступника Верхньодніпровської ОДПІ Ханцеля Д.М. від 16.01.2007р. №/1 і від 16.01.2007р. №/1 про застосування й стягнення штрафних (фінансових) санкцій, донарахованих сум податків, зборів (обов'язкових платежів) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стрін»повністю і в зв'язку з цим визнати податкові   повідомлення-рішення   від   16.01.2007р.   №/1   і   від   16.01.2007р. №/1 недійсними.

Відповідач у запереченнях на позов пояснив, що позов не визнає та просить суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог.

Згідно ст.160 Кодексу адміністративного судачинства України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідачем проведено планову перевірку Позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2005р. по 30.06.2006р., за результатами якої складено акт №878/230-21892646 від 15.12.2006р.

На підставі вказаного акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 16.01.2007р. №/1, від 16.01.2007р. , яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на прибуток на загальну суму 166210грн.00коп, в тому числі за основним платежем 117929грн.00коп., штрафні (фінансові) санкції 48281грн.00коп. та податкове повідомлення-рішення №/1 від 16.01.2007р. , яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання (з урахуванням штрафних (фінансових) санкцій) з податку на додану вартість на загальну суму 141516грн.00коп, в тому числі за основним платежем 94344грн.00коп., штрафні (фінансові) санкції 47172грн.00коп

Визначення спірних податкових зобов’язань відповідачем пов’язується з наступним.

Зазначеним в позові актом перевірки встановлено, що на виконання умов договору №4 від 18.02.2005року в якому ТОВ "Стрін" виступає покупцем а ТОВ "Торгово-Будівельний союз"-продавцем, продавцем поставлено покупцю гумовотехнічні та азбестотехнічні вироби на загальну суму 566 060,82грн. у тому числі ПДВ - 94 343,47грн. На підставі видаткових накладних та податкових накладних ТОВ "Стрій" до складу валових витрат віднесено 471 717,35грн., та до складу податкового кредиту 94 343,47грн.

Номенклатура та кількість товару, що визначена в специфікаціях та видаткових накладних, передбачає здійснення вантажних перевезень для транспортування товару.

Поставка товару (гумовотехнічні та азбестотехнічні вироби), як визначено п.2.1. вказаного договору здійснюється транспортом продавця, та вважається прийнятим після досягнення відповідності між сторонами по кількості місць та вагою, указаними в накладній. Умови договору не передбачають визначення фактичного місця поставки товарів, але передбачають у відповідністю з п.п.1.1.п.1 вказаного договору отримання вказаного товару покупцем, а саме - ТОВ "Стрій".

Дані специфікацій, що були надані до перевірки, визначають кількість та ціну товару та не мають ніяких даних щодо умов поставки та пункту призначення.

Відповідно до п.1 ст.9 Закону України від 16.07.1999року №996-ХІУ "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" з послідуючими змінами та доповненнями - "Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення, п.2. ст.З цього ж Закону встановлено, що бухгалтерський облік є обов'язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до умов поставок DDU, визначеними базисними у додатковій угоді, продавець зобов'язаний, за власний рахунок надати покупцю, а той в свою чергу зобов'язаний прийняти, звичайний транспортний документ для прийняття поставки товару. Типовою формою первинного документи для здійснення вантажних перевезень є товарно-транспортна накладна.

Згідно Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за №168/704 (далі - Положення № 88), господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов'язань і фінансових результатів. Господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення. Первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції.

Відповідно до умов п.п.1.1. п.1 договору №4 від 18.02.2005року вантажоодержувачем є ТОВ "Стрін".

Таким чином, на підставі викладеного, в акті перевірки зроблено висновок, що в порушення вимог підпункту 5.3.9. пункту 5.3. статті 5 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" №334/94-ВР від 28.12.1994р. (у редакції Закону України №283/97-ВР від 22.05.97р.) із змінами внесеними Законом України №349-ІУ від 24.12.2002року із змінами та доповненнями підприємством віднесено до складу валових витрат, витрати, що не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними або іншими документами, обов'язок ведення та зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Крім того слід зазначити, що пунктом 1.32. ст.1. Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств", визначено, що господарська діяльність особи - це діяльність, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах в разі якщо безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності являється регулярною, постійною та суттєвою.

В зв'язку з вищевикладеним, не відповідачем не встановлено участі ТОВ "Стрін" в організації діяльності направленої на придбання товарів у ТОВ "Торгово-Будівельний союз", тому відповідно до п.п.7.4.4 п.7.4.ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" №168/97-ВР від 03.04.1997року із змінами та доповненнями, який говорить, що в разі придбання матеріальних та нематеріальних активів, що не призначаються для використання в господарській діяльності такого платника, то сума податку, сплаченого у зв'язку з таким придбанням не включається до складу податкового кредиту, підприємством завищено податковий кредит на загальну суму 94 343,47грн.

Відповідно до наданих документів ТОВ "Стрін" в оплату за поставлені товари було надано в адресу ТОВ "Торгово-Будівельний союз" прості векселя (акт приймання-передачі векселів від 27.10.2006року) на загальну суму 388 332,88грн.

Суд погоджується із вказаними висновками відповідача, та вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

На підтвердження правомірності віднесення до складу валових витрат по вищевказаному договору у сумі 471712 грн. позивачем надано до матеріалів справи копії товарних накладних та рахунків ТОВ «Торгівельно-будівельний союз».

Частиною 4 ст.70 КАС України встановлено, що обставини, які  за  законом  повинні  бути  підтверджені певними засобами доказування,  не можуть підтверджуватися  ніякими іншими  засобами  доказування,  крім  випадків,  коли  щодо  таких  обставин не виникає спору.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову  звітність в Україні»встановлено, що первинний документ - документ,  який  містить  відомості  про господарську операцію та підтверджує її здійснення;

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову                        звітність в Україні»підставою   для   бухгалтерського   обліку   господарських операцій  є  первинні  документи,  які  фіксують  факти здійснення господарських операцій.  Первинні документи повинні бути  складені під  час здійснення господарської операції,  а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»первинні документи повинні мати такі обов'язкові реквізити: посади та прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Товарні накладні та рахунки ТОВ «Торгівельно-будівельний союз», надані позивачем,  не містять вказаних обов’язкових реквізитів, тобто неможливо встановити осіб, які складали вказані документи та відповідальні за здійснення вказаних господарських операцій.

На підставі викладеного суд не приймає вказані документи у якості належних доказів виконання зобов’язань за вказаним договором

Інших первинних документів, передбачених діючим законодавством, що підтверджують здійснення сіпіних господарських операцій позивачем не надано.

Стосовно правомірності відображення  в складі податкового кредиту з ПДВ слід зазначити наступне.

Як було зазначено вище, платники податку  мають право віднести суми ПДВ, сплачені (нараховані) у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), до податкового кредиту за декількох обов’язкових умов, зокрема,  за умови придбання товарів (робіт, послуг), які  відносяться до складу валових витрат виробництва (обігу), а основні фонди чи нематеріальні активи підлягають амортизації згідно із Законом №334.  Як свідчать документи справи, на підставі висновку перевіряючих щодо порушення підприємством вимог пп.5.2.1 п.5.2 ст.5 Закону №334 в частині необґрунтованого включення до складу валових витрат  вартості придбаних ТМЦ,  за результатами перевірки встановлено та доведено порушення норм пп.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону  №168, що призвело до необґрунтованого завищення податкового кредиту з ПДВ на загальну суму 94344грн.

Відповідно до п.5.1 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” №334/94-ВР від 28.12.94 в редакції Закону України №283/97-ВР  від 22.05.97, із змінами та доповненнями, (далі Закон України №334)  валові витрати визначаються як сума будь-яких витрат платника податку, які здійснюються як компенсація вартості товарів, що придбаваються для подальшого використання у власній господарській діяльності. Визначення терміну “господарська діяльність” наведено у п.1.32 ст.1 Закону №334 –це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Відповідно до пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відносить до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

За приписами пп.7.4.4 п.7.4 ст.7 цього Закону, у разі коли платник придбає товари (роботи, послуги), вартість яких не відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) і не підлягає амортизації, податки, сплачені у зв’язку з таким придбанням, відшкодовуються за рахунок відповідних джерел і до складу податкового кредиту не включаються.

Таким чином, висновки перевіряючих, викладені в Акті перевірки щодо безпідставного завищення валових витрат за договором  із ТОВ "Торгово-Будівельний союз", та податкового кредиту з ПДВ є правомірним.

Таким чином, спірні податкові повідомлення-рішення прийнято у відповідності з діючим законодавством.

Керуючись ст.ст. 94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, п.6 Розділу УІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ :

Відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 186 Кодексу адміністративного судочинства України заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі.

Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                         М.П.Кожан

Дата підписання 10.04.2007р.