ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2007                                                                                             Справа № А17/442-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:                   головуючого судді –Тищик І.В.- доповідач,

суддів –Сизько І.А., Верхогляд Т.А.

при секретарі –Чоха Є.О.

за участю представників

позивача: Жигадло К.Є., Звягінцева О.М., Радченко А.І., Дмітрієнко Д.Д.

відповідача: Логойда Т.В., Доміна С.В., Павлова О.М.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська на постанову господарського суду Дніпропетровської  області від 19.12.06 року у справі № А17/442-06

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства  „Южсинтезпроект”, м. Дніпропетровськ

до державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська,  м. Дніпропетровськ

про скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.06 року у справі №А17/442-06 (суддя Стрелець Т.Г.) позовні вимоги задоволені та скасовані податкові повідомлення-рішення ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська №6/0 від 02.11.2006р. та №/0 від 02.11.2006р.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач - ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. При цьому скаржник посилається на те, що однією з обов’язкових підстав включення сум до податкового кредиту з податку на додану вартість є сплата цих сум до Державного бюджету України; оскільки сплата податку на додану вартість продавцем до бюджету не здійснювалася у покупця відсутнє право вимагати бюджетне відшкодування.

Позивач у запереченнях на апеляційну скаргу вважає доводи, викладені у апеляційній скарзі, необґрунтованими, висновки господарського суду правомірними та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення господарського суду без змін. Позивач посилається на те, що віднесення сум податку на додану вартість до податкового кредиту було здійснено на підставі належним чином оформлених податкових накладних у відповідності з приписами п.7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

02.11.2006 року ДПІ у Жовтневому районі м. Дніпропетровська були прийняті податкові повідомлення - рішення №6/0, яким ТОВ НВП „Южсинтез проект”, було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість на загальну суму 657837,41 грн. та №6/0, яким останньому було визначено податкове зобов’язання з податку на додану вартість у загальній сумі 3246,88 грн.

Підставою для прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень явився акт від 30.10.2006р. про результати планової документальної перевірки підприємства-позивача з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.04.2005р. по 30.06.2006р. Проведеною перевіркою було встановлено завищення заявленої суми бюджетного відшкодування на загальну суму 660002,0 грн., у т.ч. за березень 2006р. на 360016,0грн., за травень 2006р. на 299986,0грн. та віднесення до складу податкового кредиту сум за податковими накладними, в яких в порушення вимог пп.7.2.1 п.7.2 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” відсутні записи щодо опису (номенклатури) товарів (робіт, послуг) та їх кількість (обсяг, об’єм).

Відповідно до ч.1 ст. 195 КАС України судове рішення суду першої інстанції переглядається судом апеляційної інстанції в межах  апеляційної скарги, а саме, в частині висновків господарського суду щодо завищення позивачем суми бюджетного відшкодування за березень, травень 2006р.

За результатами перевірки посадові особи податкового органу дійшли висновку про відсутність у позивача права вимагати бюджетне відшкодування за спірний період через відсутність надмірної сплати ПДВ до бюджету; ненадходження податку на додану вартість до бюджету є наслідком того, що одними з постачальників ТОВ НВП „Южсинтезпроект” по ланцюгу (а саме, ТОВ „Аванта” та ТОВ „Агроіндустрія”), яким перерахована сума ПДВ у складі вартості ціни і які, відповідно, повинні були сплатити відповідну суму податку до Державного бюджету України, були визнані банкрутами.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність висновку відповідача про завищення позивачем суми бюджетного відшкодування за березень, травень 2006р.

Підставою для віднесення спірних сум до складу податкового кредиту явилися податкові накладні, видані постачальниками продукції ПНВП „Контур” та ПП „Макоп-Ексім” на користь позивача. Податкова накладна, в свою чергу, є документом , який підтверджує сплату покупцем податку на додану вартість у складі ціни товару.

Відповідно до п.1.7 ст.1 Закону України „Про податок на додану вартість” податковий кредит –сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов’язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Відповідно до пп.7.5.1 п. 7.5 ст.7 зазначеного Закону датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Згідно з пп.7.4.1 п.7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість” податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податків в звітному періоді у зв’язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обороту) і основних фондів або нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Таким чином, для віднесення відповідних сум податків, сплачених в ціні товару, до податкового кредиту, в розумінні Закону України „Про податок на додану вартість”, не передбачається умова про сплату цих сум до бюджету.

Відповідно до п. 1.8 ст.1 Закону України „Про податок на додану вартість” бюджетне відшкодування –сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Якщо контрагент не виконав свого зобов’язання по сплаті податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування ПДВ у разі, якщо останній  виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження розміру свого податкового кредиту.

Висновки суду першої інстанції узгоджуються з практикою застосування наведених норм права судом касаційної інстанції –Верховним Судом України /Постанова від 11.10.2006р. Єдиний державний реєстр судових рішень України/.

З огляду на відповідність висновків, викладених у постанові суду, обставинам справи та чинному законодавству колегія суддів дійшла висновку про безпідставність вимог відповідача щодо скасування оспорюваної постанови. Доводи скаржника не приймаються колегією суддів в силу викладеного.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 160,196, 198, 200, 205, 206, 254 КАС України,  суд

УХВАЛИВ :

Постанову господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.06 року у справі № А17/442-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу  Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська –без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                              І.В.Тищик

Судді:                                                                                         І.А.Сизько

Т.А. Верхогляд