ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

09.01.2007                                                                Справа №  11/404-06

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А. за участю представників сторін:

відпозивача: Токарева-Талибова Д.Н.- ю/к, дов. № 1-11-6836 від 19.07.2006р.

від  відповідача: Кочури В.М.- пред. правління, Бородкіної Н.К.- уповн. предст., дов. № 4 від 08.01.2007р.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Відкритого акціонерного товариства комерційний банк "Надра", м. Київ

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Приазовський", Генічеський район, с. Озеряни

про   стягнення 147920 грн. 19 коп.

Провадження у справі здійснюється за  позовом про стягнення 147920,19грн., що складаються з:

- 129567,06грн. заборгованості за кредитним договором № 804/05/03/2005/980-К/456 від 07.04.2005р. та додаткових угод до договору кредитної лінії;

-  1346,02 грн. відсотків за користування кредитом;

-  16696,36 грн. пені за прострочку терміну сплати платежів по кредиту;

-    51,62грн. пені за несвоєчасне погашення відсотків;

-   259,13 грн. штрафу за ненадання фінансової або будь - якої іншої звітності.

Крім цього позивач просить стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач  визнав позов щодо вимог про стягнення основного боргу в 129567,06грн. та пені в сумі 51,62грн. за порушення строків сплати відсотків.

Позов щодо вимог про сплату відсотків у сумі 1346,02грн. відповідачем  не визнано, оскільки цю суму в якості відсотків відповідач сплатив позивачеві за платіжним документом від 06.10.2006р. в числі платежу на 2224,23грн.

Позов щодо вимог про сплату штрафу за ненадання фінансової звітності відповідачем не визнано при твердженні про своєчасність надання фінансової звітності.

Позов щодо вимог про стягнення пені в 16696,36 грн. за прострочку повернення основного  боргу відповідач не визнав, посилаючись на твердження про відсутність такої прострочки. Відповідач вказує, що листом від 16.10.2005р. звернувся до позивача за пролонгацією договору, відмови в такій пролонгації не отримував, своєчасно сплачував відсотки, позивач не наполягав на погашенні кредиту.

Також реченням у відзиві на позовну заяву відповідач, посилаючись на сезонність виробництва та відсутність надходжень торгової виручки, просить реструктуризувати  заборгованість.

Заявою  про забезпечення позову № 904 від 01.11.2006р. позивач просить накласти арешт на майно СТОВ “Приазовський”, зобов'язати відповідача передати позивачу на відповідальне зберігання майно відповідача, перелічене в договорі застави від 02.06.2005р. Ці заходи за текстом заяви позивач одночасно кваліфікує і як запобіжні заходи. Заява позивача мотивована твердженням про ухилення відповідача від виконання зобов'язань, про зменшення вартості заставного майна, про те, що вартості цього майна буде недостатньо для погашення боргу.

C у д    в с т а н о в и в:

07.04.2005р. ВАТ КБ “Надра” та СТОВ “Приазовський” укладено договір кредитної лінії  № 804/05/03/2005/980-К/456. З врахуванням додаткових угод № 1 від 07.04.2005р., № 2 від 02.06.2005р., № 3 від 02.06.2005р. до договору кредитної лінії позивач –ВАТ КБ “Надра” – відкрив відповідачу –позичальнику кредитну лінію в загальній сумі 130 тис.грн. на строк з 07.04.2005р. по 07.12.2005р.

В редакції додаткових угод № 2 та № 3 до договору кредитної лінії повне повернення відповідачем отриманого кредиту мало бути вчиненим до 07.12.2005р. включно. При цьому сторони встановили такий графік погашення кредитної лінії: у вересні –32 тис.грн., у жовтні –35тис.грн., у листопаді  –35тис.грн., у грудні –28тис.грн., поряд з чим формально за текстом графіку погашення кредитної лінії (додаткова угода № 3 до договору кредитної лінії) сторони не вказали на рік, місяці якого мали на увазі в графіку; сторони з затвердженням графіку не змінили договором узгодженого остаточного строку повернення всього кредиту позичальником – до 07.12.2005р. включно.

Відповідач не оспорює, а позивач довів надання товариству “Приазовський” в якості кредиту 129567,06грн. за меморіальними ордерами № NL-3 від 21.04.2005р., NL-99, NL-100, NL-101, NL-102, NL-103 від 03.06.2005р., № NL-100, NL-101, NL-105, NL-106, NL-1 від 08.06.2005р., № NL-4 від 15.06.2005р.

За п.3 7 договору кредитної лінії СТОВ “Приазовський” мало здійснювати погашення відсотків за кредитом щомісячно, в строк до 5 числа місяця, наступного за розрахунковим.

За п.5.1 договору кредитної лінії позичальник за несвоєчасне погашення кредиту, сплату відсотків за ним виплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБ України від суми заборгованості за кожен день прострочки.

У випадку ненадання (несвоєчасного надання) позичальником фінансової, або будь-якої іншої звітності, витребуваної банком, позичальник сплачує банку штраф за таке порушення в розмірі 0,2% від суми фактичної заборгованості за кредитом на дату скоєння порушення (п.5.3 договору кредитної лінії).

Відповідач не надав доказів повернення позивачу 129567,06грн. кредиту, сплати заявлених 51,62грн. пені за несвоєчасне  погашення відсотків за кредитом у період з 05.05.2005р. по 12.09.2006р.

Згідно з ч.5 ст.78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Судом не встановлено, щоб визнання відповідачем позову в частині вимог про стягнення вказаних сум в 129567,06грн. та 51,62грн. суперечило законодавству або порушувало  чиї - небудь права або охоронювані законом інтереси.

Позов щодо вимог про стягнення 129567,06грн. боргу та 51,62грн. пені підлягає задоволенню на підставі ч.5 ст.78 ГПК України.

Позивач  звернувся до суду з позовом 07.11 2006р., до позовної заяви додав розрахунок ціни цього позову станом на 23.09.2006р. В цьому розрахунку з числа нарахованих по 22.09.2006р. включно відсотків за кредитом в сумі 30527,75грн. зазначив як сплачені 29181,73грн. та, відповідно, як неоплачені 1346,02грн. В розрахунку позивач вказав режим нарахування відсотків - щоденно. Станом на час звернення до суду з позовом (07.11.2006р.) право на позов за матеріальним змістом щодо відсотків за вересень 2006р. у позивача вже виникло (після 05.10.2006р.), однак, позивач після складання розрахунку ціни позову (станом на 23.09.2006р.) на час заявлення позову (07.11.2006р.) не врахував зміни у відносинах сторін: платіжним документом від 06.10.2006р. відповідач сплатив позивачу 2224,23грн. в якості відсотків за кредитом за вересень 2006р. В числі цієї суми оплачено і заявлені позивачем 1346,02грн. Оскільки 1346,02грн. відповідачем сплачено ще 06.10.2006р. - до заявлення позивачем 07.11.2006р. позову, у позові про стягнення цієї суми слід відмовити у зв'язку з відсутністю станом на час заявлення позову, розгляду справи у відповідача зобов'язання вдруге сплачувати позивачу 1346,02грн. з числа нарахованих на 22.09.2006р. відсотків за користування кредитом.

Вимоги про стягнення пені в сумі 16696,36грн. за порушення строку повернення кредиту підлягають задоволенню частково у зв'язку з наступним.

За розрахунком ціни позову позивач заявив цю пеню за період прострочки з 01.10.2005р. по 22.09.2006р.

У відповідності до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п.1 ч.2 ст.258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки.

З врахуванням наведених умов договору відповідач є таким, що прострочив виконання зобов'язань з повернення кредиту  з 08.12.2005р. Нарахування пені за прострочення виконання зобов'язань з повернення кредиту за ч.6 ст.232 ГК України закінчується 07.06.2006р. Пеня за період прострочки з 08.12.2005р. по 07.07.2006р. –це пеня в межах строку позовної давності в 1 рік, відлік її підрахунку обумовлений текстом договору з додатковими угодами. Решта пені  стягненню за прострочення повернення кредиту не підлягає у відповідності з ч.6 ст.232 ГК України та умовами договору (ст.526 ЦК України).

Суд наводить розрахунок пені, що підлягає стягненню, в межах розрахунку, наведеного позивачем за позовом з 08.12.2005р. по 07.06.2006р.:

129567,06грн.  х 9,5% х 2 : 365днів : 100% х 181день = 12207,70грн.

Ні за текстом позовної заяви, ні за вимогою суду позивач не навів обгрунтувань, доказів на обгрунтування твердження  про ненадання відповідачем фінансової, будь-якої іншої звітності, за яке (ненадання) заявлено до стягнення 259,13грн. штрафу. За таких підстав, з огляду на правила доказування в господарському процесі, передбачені ст.33 ГПК України, у позові щодо стягнення 259,13грн. штрафу слід відмовити.

Позов задовольняється на 95,88% ( (129567,06 + 12207,70 + 51,62грн.) : 147920,19грн.), відповідно, 95,88% судових витрат (з держмита та з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу) відносяться на відповідача, решта –на позивача.

Позивач не заявляв вимог про звернення стягнення на заставлене майно чи інше, окрім коштів, майно боржника. Незастосування судом арешту щодо такого майна боржника та непокладання на боржника обов'язку передати кредитору заставне майно при вирішенні спору про стягнення коштів не буде перешкодою для виконання судового рішення про стягнення коштів.

Суд відмовляє і у забезпеченні позову і у запобіжних заходах за відсутністю підстав, передбачених ст.43-1, 66 ГПК України.

Поряд з цим  суд відмовляє у клопотання відповідача про “реструктуризацію заборгованості”, оскільки в повноваженнях суду надавати розстрочку виконання судового рішення лише за наявності підстав для цього за ст.121 ГПК України. В наведених позивачем обгрунтуваннях (сезонність виробництва, відсутність торгової виручки) не доведено наявності таких обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, яке приймається, чи роблять його виконання неможливим.

Керуючись ст. 82-85 ГПК України,

с у д   в и р і ш и в:

1.          Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю “Приазовський” (, Херсонська обл., Генічеський район, с. Озеряни, вул. Леніна, буд. 61, п/р 6001 в ВАТ КБ “Надра”, МФО 352770) на користь Відкритого акціонерного товариства комерційний банк “Надра” (, м. Київ, вул. Артема, буд. 15, к/р 2 в Головному управлінні НБУ по м. Києву і Київській області, МФО 321024) 129567грн. 06коп. заборгованості, 12259грн. 32коп. пені, 1418грн. 26коп. витрат зі сплати держмита, 113грн. 14коп. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В решті вимог відмовити.

Суддя                                                                                      В.В. Чернявський

Повний текст рішення

підписано 11.01.2007р.