ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.07 р.                                                                             Справа № 19/442а

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді ДучалН.М.

При секретарі Волошиної О.В.

За участю представників сторін:

Від позивача: Сандул М.О. за довіреністю.

Від відповідача: Довгих Н.Д., за довіреністю

Розглянувши матеріали адміністративного позову Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” м. Київ від імені якого на підставі Положення діє Донецька філія Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” м. Донецьк

до відповідача: Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області  м. Донецьк

про скасування рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області  № 62 від 22.05.2006р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Відкрите акціонерне товариство “Укртелеком” м. Київ від імені якого на підставі Положення діє Донецька філія Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” м. Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області м. Донецьк про скасування рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області  № 62 від 22.05.2006р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Ухвалою від 11.12.2006р. відкрито адміністративне провадження  у справі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачем в період з 06.02.2006р. по 17.02.2006р. проведено перевірку діяльності Донецької філії ВАТ “Укртелеком” щодо дотримання законодавства при формуванні та застосуванні цін та тарифів, про що складено Акт від 17.02.2006р. № 250, відповідно до якого на думку перевіряючих встановлено порушення з боку Донецької філії ВАТ “Укртелеком” ч.3 ст. 6 Закону України “Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів”, п. 44, 46 розділу 1 наказу Державного комітету зв’язку та інформатизації України від 07.06.2002р. № 120 “Про затвердження граничних тарифів на основні послуги електрозв’язку та тарифів на виплату державних пенсій та грошової допомоги”. Так, при розрахунках з комунальним підприємством “Редакція газети “Життя” Донецькою філією розрахунки за надані телекомунікаційні послуги проводились за тарифами, встановленими для застосування як для інших підприємств, установ, організацій, а не за тарифами, встановленими для бюджетних організацій, що на думку перевіряючих потягло безпідставне отримання виручки при розрахунках з комунальним підприємством “Редакція газети “Життя” – 4 985,26грн. Рішення № 62 від 22.05.2006р. прийнято на підставі висновків, викладених в Акті від 17.02.2005р. № 250, з якими Донецька філія ВАТ “Укртелеком” не згодна, посилається на те, що відповідні документи щодо державної реєстрації та здійснення комунальним підприємством “Редакція газети “Життя” діяльності, як видавництвом чи друкованим засобом масової інформації,  до  Донецької філії ВАТ “Укртелеком” не надавались. Пояснив, що в листі від 09.12.2002р. № 7135/10-05-04 Державним комітетом зв’язку та інформатизації України встановлено, які саме документи повинні бути представлені редакціями періодичних видань за користування послугами телефонного зв’язку за тарифами, встановленими для бюджетних організацій. Існуюча в особовій справі абонента копія рішення про перереєстрацію суб’єкта підприємницької діяльності-юридичної особи, копія витягу із статуту комунального підприємства, довідка про внесення до ЄДРПОУ не мають вказівки на те, що дане підприємство є редакцією періодичного видання, не є достатніми та не можуть бути підставою для надання КП “Редакція газети “Життя” телекомунікаційних послуг за бюджетними тарифами. Також зазначив, що ст. 2 Закону України ”Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів” встановлює перелік засобів масової інформації, до яких не застосовується державна підтримка, та згідно цієї статті забезпечення норм реалізації цього Закону, включаючи визначення порядку регулювання та надання державної підтримки засобам масової інформації, запровадження з цією метою відповідних тарифів та інших заходів покладається на Кабінет Міністрів України. До теперішнього часу Кабінетом Міністрів України не розроблений та не введений в дію порядок реалізації положень ст. 2  Закону України ”Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів”.   Також, повідомив, що у зв’язку з незгодою з висновками, викладеними в Акті від 17.02.2006р. № 250, в установлений законом строк додані письмові пояснення вих. № 22/17-16 від 21.02.2006р., в яких були вказані підстави незгоди з висновками до акту.  23.05.2006р. позивачем були отримані припис № 63-62 від 22.05.2006р., рішення № 62 від 22.05.2006р. за порушення державної дисципліни цін, претензія № 05-04/62-62 від 22.05.2006р. ДФ ВАТ “Укртелеком” було подано скаргу № 22/17-42 від 30.05.2006р.  на рішення № 62 від 22.05.2006р., яка залишена відповідачем без задоволення. Державною інспекцією з контролю за цінами в Донецькій області було подано до господарського суду позовну заяву про примусове стягнення з ВАТ “Укртелеком” суми економічної санкції за порушення державної дисципліни цін у розмірі 14 955,78грн., в результаті чого було порушено справу                       № 23/386.

Відповідач, Державна інспекція з контролю за цінами в Донецькій області, надав відзив на позовну заяву (№ 05-05/223 від 20.12.2006р.), в якому проти позову заперечив, послався на те, що по результатах проведеної перевірки позивача (акт від 17.02.2000р. № 250) встановлено порушення державної дисципліни цін – застосування тарифів з порушенням запроваджених методів регулювання, а саме: розрахунки за надані телекомунікаційні послуги з комунальним підприємством “Редакція газети “Життя”  здійснювались за тарифами як для інших підприємств, а не за тарифами як для бюджетних організацій. Зазначив, що позивачем порушено вимоги ч.3 ст. 6 Закону України “Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів” в редакції Закону України від 13.09.2001р. № 2680-ІІІ; пп. 44,46 розділу 1 наказу Державного комітету зв’язку та інформатизації України від 07.06.2002р. № 120 “Про затвердження граничних тарифів на основні послуги електрозв’язку та тарифів на виплату державних пенсій та грошової допомоги” із змінами. В ході перевірки встановлено, що послуги  електрозв’язку  комунальному підприємству “Редакція газети “Життя”  надаються позивачем  відповідно до укладеного договору від 17.11.2003р.  № 03/01962. До договору надані копії рішення Ворошиловської районної ради м. Донецька від 28.05.2003р. № 169/31, витяг із Статуту комунального підприємства “Редакція газети “Життя”, довідка № 7-25-115 від 09.06.2003р. про включення до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.  Вважає, що всі надані під час укладення договору документи підтверджують здійснення комунальним підприємством видавницької діяльності та віднесення  його до  редакції комунального періодичного видання, тому розрахунки за надані телекомунікаційні послуги з  комунальним підприємством “Редакція газети “Життя”  повинні були здійснюватись за тарифами, як для бюджетних організацій, а не за тарифами, як для інших підприємств. Наполягає на тому, що всього за надані  послуги у період з 01.01.2004р. по 01.02.2006р. позивачем зайво отримано  4 985,26грн.,  рішення про застосування економічних санкцій  за порушення державної дисципліни цін  від 22.05.2006р. № 62 вважає обґрунтованим та таким, що не суперечить вимогам діючого законодавства. Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити.

15.01.2007р. через канцелярію суду надійшли доповнення до позовної заяви (№ 22/17-5 від 12.01.2007р.), в яких позивач зазначив, що листом від 03.04.2006р. № 01-12/361 відповідачем було повідомлено, що у зв’язку з отриманням від Донецької філії ВАТ “Укртелеком” заперечень до акту перевірки виникла необхідність отримання роз’яснень з цих питань від Державної інспекції з контролю за цінами України. Державна інспекція з контролю за цінами України листом від 24.05.2006р. № 200/4-8/495 підтвердила, що для застосування тарифів на надання послуг телефонного зв’язку на рівні встановленому для бюджетних організацій здійснюється на підставі документів чи належним чином завірених копій, що підтверджують фактичне здійснення відповідної діяльності.  Наполягає на тому, що Комунальне підприємство “Редакція газети “Життя” таких документів Донецькій філії ВАТ “Укртелеком” не надавало.

У відповідності до п.п.2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами  судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення  доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні  перед судом їх переконливості.

Суд при вирішенні справи керується  принципом  законності, відповідно  до  якого  органи  державної  влади,  органи місцевого самоврядування,  їхні посадові і службові особи зобов'язані  діяти лише на підставі,  в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та законами України. Суд вирішує справи на підставі Конституції та  законів  України,  а  також  міжнародних  договорів,  згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд  застосовує  інші  нормативно-правові  акти,  прийняті відповідним органом на підставі,  у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та законами України. У   разі   невідповідності нормативно-правового  акта Конституції України,  закону України,  міжнародному договору,  згода на обов'язковість якого  надана  Верховною  Радою України,  або  іншому  правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу ( ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно ст.11 Кодексу адміністративного судочинства України – розгляд і вирішення справ в адміністративних судах  здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Стаття 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно п. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у  справах  щодо  оскарження рішень,  дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на   підставі,   у  межах  повноважень  та  у  спосіб,  що передбачені Конституцією  та законами України;

2) з  використанням  повноваження  з   метою,   з   якою   це повноваження надано;

3) обґрунтовано,  тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з  урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на матеріали справи та норми чинного  законодавства, слід зазначити наступне.

З 06.02.2006р. по 17.02.2006р. заступником начальника відділу Інспекції Колісниченко Л.О. та  головним державним інспектором Кащенко О.О. на підставі посвідчень № 250-1 від 04.02.2006р. та № 250-2 від 04.02.2006р.,  відповідно ст. 13 Закону України „Про ціни і ціноутворення”, постанови Кабінету Міністрів України від 13.12.2000р.  № 1819 „Питання Державної інспекції з контролю за цінами” та п.8 Плану роботи Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області на І півріччя 2006 року,  була проведена перевірка Донецької філії відкритого акціонерного товариства “Укртелеком”, розташованої за адресою: 83000, м. Донецьк, вул. Артема,74. Перевірка проведена за період 2004-2005рр. та січень 2006р.

В результаті перевірки, актом встановлено, застосування завищених тарифів за послуги по абонплаті основного апарату з посекундною оплатою, без посекундної оплати та за кожну секунду розмови понад 10500 секунд, чим були порушені вимоги ч. 3 ст. 6 Закону України “Про державну підтримку засобів масової інформації та соціального захисту журналістів” в редакції Закону України № 2680-ІІІ від 13.09.2001р.(роз. 44,46 розд. 1 Наказу № 120 від 07.06.2002р. “Граничні тарифи на основні послуги електрозв’язку та тарифи на виплату державних пенсій та грошової допомоги” із змінами (реєстрація в Мін’юсті України від 19.07.2002р. № 595/6883).

В акті також зазначено, що при  розрахунках з комунальним підприємством “Редакція газети “Життя” Донецькою філією розрахунки за надані телекомунікаційні послуги надавались за тарифами встановленими для бюджетних підприємств. Так, наприклад, абонплата за користування телефонним апаратом з похвилинною оплатою місцевих розмов (поз. 44 1 наказу Держкомзв’язку та інформатизації України від 07.06.2002р. № 120)  розраховувалась філією за тарифом 13,86грн.  (з ПДВ) за місяць замість 8,82грн. (з ПДВ) тариф за кожну секунду розмови понад 10500сек. (поз. 46  розділ 1 наказу) застосовувався  0,0009грн. (з ПДВ) замість 0,0006грн. (з ПДВ), тариф за абонплату без похвилинної оплати – 19,80грн. (поз. 44 роз. І ) (з ПДВ) замість 12,60грн. (з ПДВ). За надані послуги у період з 01.01.2004р. по 01.02.2006р. по завищеним цінам філією зайво отримано 4 985,26грн.  Послуги електрозв”язку надаються відповідно до укладеного договору з КП “Редакція газети “Життя” від 17.11.2003 р. № 03/01962. До договору надані копії рішення Ворошиловської районної ради м. Донецька від 28.05.2003 р. № 169/31 про перереєстрацію редакції газети у комунальне підприємство, устав комунального підприємства, затв. Рішенням обласної ради від 23.04.2003 р. № 4/8-196, довідка № 7-25-115 від 09.06.2003 р. про включення  до ЄДРПОУ. Свідоцство № 07292749 від 17.06.2003 р. про реєстрацію платника податку на додану вартість.

В якості додатків до акту відповідачем надано ксерокопію довідки № 7-25-115 від 09.06.2003 р. про включення  до ЄДРПОУ КП “Редакція газети “Жизнь”, ксерокопії рішення Ворошиловської районної ради м. Донецька від 28.05.2003 р. № 169/31 про перереєстрацію редакції газети у комунальне підприємство, ксерокопію титульної та першої  сторінок устава комунального підприємства, затв. Рішенням обласної ради від 23.04.2003 р. № 4/8-196.

За результатами перевірки складений акт № 250  від 17.02.2006 р., який підписаний із запереченнями  з боку позивача – директором ДФ ВАТ “Укртелеком” В.В.Сікорським, заступником директора з питань економіки та фінансів А.М. Расковською, головним бухгалтером                Л.Ф. Капаціною.

Донецькою філією ВАТ “Укртелеком” направлено  на адресу відповідача лист № 22/17-16 від 21.02.2006р., в якому викладені заперечення до висновків акту № 250 від 17.02.2006р.

Розглянувши акт від 17.02.2006 р. № 250 по результатах проведеної перевірки ДО ВАТ “Укртелеком” , Державна інспекція з контролю за цінами в Донецькій області встановила застосування тарифів з порушенням запроваджених методів врегулювання, а саме: розрахунки за надані телекомунікаційні послуги з Комунальним підприємством “Життя”  здійснювалися  за тарифами як для інших підприємств, а не за тарифами як для бюджетних організацій. Керуючись ст. 5 Положення про Державну інспекцію з контролю за цінами, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 13.12.2000р.  Державною інспекцією з контролю за цінами в Донецькій області на адресу  ВАТ “Укртелеком” та Донецької філії ВАТ “Укртелеком” винесено Припис № 63-62 щодо усунення виявлених порушень законодавства про порядок встановлення та застосування цін (тарифів), відповідно до якого вимагається:

1. Керівникам відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” та Донецької філії “Укртелеком”  здійснити заходи щодо усунення виявлених порушень державної дисципліни цін.

2. Про прийняті заходи щодо усунення виявлених порушень письмово повідомити Держінспекцію цін в Донецькій області у місячний термін з дня отримання припису поштою або факсом за номером 337-67-16.

На підставі акту перевірки від 17.02.2006 р. № 250, яким встановлено застосування тарифів з порушенням запроваджених методів регулювання, а саме: розрахунки за надані телекомунікаційні послуги з комунальним підприємством “Життя” здійснювалися за тарифами як для інших підприємств, а не за тарифами як для бюджетних організацій,  та керуючись  ст. 14 Закону України “Про ціни та ціноутворення” державною інспекцією з контролю за цінами в Донецькій області  прийнято Рішення № 62 від 22.05.2006 р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін, згідно якого підлягає стягненню з відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” в доход бюджету відповідно до вимог розділу ІІ статті 2 п. 15 Закону України “Про Державний бюджет України на 2006 рік”  безпідставно отримана сума виручки в результаті порушення державної дисципліни цін у розмірі 4 985,26 грн., а також штраф у двократному розмірі необґрунтовано отриманої суми виручки 9 970,52грн. Загальна сума економічної санкції складає 14 955,78грн.

Рішення вважається виконаним і знімається з контролю після одержання Державною інспекцією відповідної інформації про зарахування суми економічної санкції за належністю, яка повинна бути надана рекомендованим листом з доданням копії платіжного доручення з відміткою банку про оплату.

Відповідно “Інструкції про порядок застосування економічних та фінансових санкцій органами державного контролю за цінами”, затвердженої спільним наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України і Міністерства фінансів України від 03.12.2001р. № 298/519 (реєстрація Міністерства юстиції України від 18.12.2001р. за № 1047/6238), рішення направлено для виконання в 10-ти денний термін шляхом самостійного перерахування відповідачем суми застосованих економічних санкцій.

Разом з рішенням на адресу відповідача була направлена претензія № 05-04/62-62 від 22.05.2006р.

29.05.2006р. позивачем подано на ім’я начальника Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області лист № 22/17-40 від 29.05.2006р., в якому викладені заперечення на рішення від 22.05.2006р. № 62, претензію від 22.05.2006р. № 05-04/62 та припис від 22.05.2006р. № 63-62 щодо усунення виявлених порушень державної дисципліни цін та сплати економічних санкцій.

Рішенням господарського суду Донецької області від 11.12.2006р. по справі № 23/386 задоволено позовні вимоги Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області до  ВАТ “Укртелеком” м. Київ (Донецька філія ВАТ “Укртелеком”)  про примусове стягнення  суми економічної санкції за порушення державної дисципліни цін у розмірі 14 955,78грн. згідно рішення № 62 від 22.05.2006р.

Як вбачається з матеріалів цієї справи, позивач просить скасувати рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області  № 62 від 22.05.2006р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін в цілому.

Правове регулювання ціноутворення в Україні  здійснюється  на підставі  Закону  України "Про ціни і ціноутворення"  та інших актів законодавства, що видаються відповідно до нього.

У відповідності до статті 4 Закону України  “Про ціни і ціноутворення” ( в редакції до 18.11.2003 р.) Кабінет Міністрів України: забезпечує здійснення  в  республіці  державної політики цін; визначає  перелік  продукції,  товарів  і  послуг,   державні фіксовані та регульовані  ціни  і  тарифи  на  які  затверджуються відповідними    органами   державного  управління,  визначає повноваження органів державного управління в  галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю  за цінами (тарифами).

З 18.11.2003 р. редакція статті змінена, а саме:  Кабінет Міністрів України: забезпечує здійснення  в  республіці  державної політики цін; визначає  перелік  продукції,  товарів  і  послуг,   державні фіксовані та регульовані  ціни  і  тарифи  на  які  затверджуються відповідними    органами   державного  управління,   крім   сфери телекомунікацій;  визначає повноваження органів державного управління в  галузі встановлення і застосування цін (тарифів), а також по контролю  за цінами (тарифами).

Статтею  6  Закону   України   "Про   ціни  і  ціноутворення" передбачено, що в народному господарстві застосовуються   вільні  ціни  і  тарифи,  державні  фіксовані  та регульовані ціни і тарифи.

Вільні ціни  і  тарифи  встановлюються  на всі види продукції,  товарів і послуг, за винятком тих, по яких  здійснюється державне регулювання цін і тарифів ( ст. 7 того ж Закону).

Державне регулювання цін   і   тарифів   здійснюється  шляхом  встановлення:  державних фіксованих цін  (тарифів);  граничних  рівнів  цін  (тарифів)  або граничних відхилень від державних фіксованих цін і тарифів ( ст. 8 Закону).

Державні  фіксовані  та    регульовані    ціни    і    тарифи встановлюються на ресурси, які справляють  визначальний  вплив  на загальний рівень і динаміку цін, на товари  і  послуги,  що  мають вирішальне соціальне значення, а  також  на  продукцію,  товари  і послуги,  виробництво  яких  зосереджено  на  підприємствах,    що займають  монопольне  (домінуюче)  становище  на  ринку. Державні  фіксовані  та регульовані ціни  і  тарифи встановлюються державними  органами  України ( ст. 9 Закону).

Відповідно ст. 66 Закону України «Про телекомунікації», який набрав чинності з 23.12.2003 р., тарифи   на   телекомунікаційні   послуги   встановлюються операторами,  провайдерами телекомунікацій самостійно, за винятком випадків, передбачених у частині другій цієї статті.

Державному  регулюванню  шляхом встановлення граничних або фіксованих тарифів підлягають:

1) тарифи на загальнодоступні послуги;

2) тарифи на надання в  користування  каналів  електрозв'язку операторів телекомунікацій,  які  займають  монопольне (домінуюче) становище на ринку цих послуг.

Тарифне  регулювання  на  ринку  телекомунікацій   України базується на таких принципах ( ст. 67 Закону України «Про телекомунікації»):

1) базування розрахунків тарифів на собівартості цих послуг з урахуванням отримання прибутку;

2) залежність    рівня    тарифів    від     рівня  якості телекомунікаційних послуг;

3) недопущення  встановлення демпінгових або дискримінаційних цін з боку окремих операторів, провайдерів телекомунікацій;

4) необхідність  уникнення  перехресного  субсидування  одних телекомунікаційних послуг за рахунок інших;

5) стягнення  почасової  плати  за  фактичний  час  отримання споживачем телекомунікаційних послуг.

Розрахунки за телекомунікаційні  послуги  здійснюються  на умовах   договору   про   надання  телекомунікаційних  послуг  між оператором,  провайдером телекомунікацій  та  споживачем  або  без договору  за  готівкову  оплату чи за допомогою карток тощо у разі одержання споживачем замовленої за передоплатою послуги ( ст. 68 того ж Закону).

Закон України  “Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів” визначає правові,  економічні, організаційні засади державної  підтримки  засобів  масової  інформації  та соціального захисту журналістів.

Забезпечення реалізації   норм   цього   Закону,    включаючи визначення  порядку  регулювання  та  надання  державної підтримки засобам масової інформації, запровадження з цією метою відповідних тарифів і створення сприятливих умов розвитку,  методики і порядку регулювання заробітної плати,  охорони праці і соціального захисту журналістів,  здійснення  інших  заходів  покладається  на Кабінет Міністрів України ( абз.5 ст. 2 Закону України “Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів”).

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України “Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів”,  державні   та   комунальні   телерадіоорганізації, редакції державних  і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих об'єднаннями  громадян,  державними  науково-дослідними установами,  навчальними  закладами,  трудовими  і журналістськими колективами,   підприємства   зв'язку,   що   їх   розповсюджують, користуються   орендою  та  послугами  поштового,  телеграфного  і телефонного зв'язку в порядку та за  тарифами,  встановленими  для бюджетних  організацій.

Комунальним засобом масової  інформації  є  аудіовізуальний  чи друкований  засіб масової інформації,  створений органом місцевого самоврядування або  органом  місцевого  самоврядування  спільно  з місцевою державною адміністрацією як засновником (співзасновником) на  базі  чи  за  участю  комунальної  власності  та  відповідного фінансування  з  місцевого бюджету і статутом (програмними цілями, програмною   концепцією)   редакції   (юридичної   особи)   якого передбачається,  зокрема,  інформування  громадян  про  діяльність цього органу та вищих органів державної влади ( ст. 2 Закону України “Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів”).

Відповідно Закону України “Про друковані засоби масової інформації ( пресу) в Україні” під друкованими  засобами  масової  інформації (пресою)  в  Україні  розуміються   періодичні і  такі, що продовжуються, видання,  які  виходять  під  постійною  назвою,  з періодичністю один і більше номерів (випусків)  протягом  року  на підставі свідоцтва про державну реєстрацію.

Відповідно до абз. 1,2 статті 11 Закону України “Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні”,  друкований засіб масової  інформації  може  видаватися  після його державної реєстрації.  Державній реєстрації підлягають всі друковані засоби  масової інформації, що видаються на території України, незалежно від сфери розповсюдження, тиражу і способу його виготовлення.

Друкований засіб масової інформації підлягає перереєстрації в разі зміни засновника (складу співзасновників), назви, мови, сфери розповсюдження видання ( ст. 20 Закону України “Про друковані засоби масової інформації ( пресу) в Україні”).

Відповідно ст. 14 Закону України «Про зв»язок», що діяв на час перереєстрації Колективного підприємства «Редакція газети «Жизнь» у комунальне підприємство «Редакція газети «Жизнь», та на час укладання договору між позивачем та Комунальним підприємством «Редакція газети «Жизнь»,   підприємства  і  об'єднання  зв'язку  всіх  форм  власності здійснюють свою  діяльність  на  принципах  рівного  доступу  всіх споживачів до послуг зв'язку з наданням переваги органам державної влади.  Послуги операторами зв'язку  всіх  форм  власності  надаються споживачам згідно з  чинним  законодавством,  умовами  відповідної ліцензії та договору між споживачем і оператором, а також за умови дотримання  споживачем  правил  користування  мережами  зв'язку  і оплати послуг. Послуги місцевих мереж  телефонного  зв'язку  надаються  всім споживачам без обмежень після подання  письмової  заяви. Підприємства  і  об'єднання  зв'язку  надають  відповідно  до чинного  законодавства  окремим  категоріям  громадян  послуги  на пільговій основі з покриттям пов'язаних з цим  витрат  за  рахунок державного і місцевих бюджетів  та  коштів  відповідних  фондів  і підприємств.

Відповідно до п. 15 Правил користування місцевим телефонним зв’язком, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.1997р. № 385, у разі встановлення телефону підприємство зв'язку укладає з   юридичною  або  фізичною  особою  договір  на  надання  послуг телефонного зв'язку. У договорі  визначаються права,  обов'язки і відповідальність сторін,  умови  надання   послуг,   порядок   взаємних  фінансових розрахунків тощо.

14.12.1998р. між Українським  державним підприємством електрозв’язку “Укртелеком” та Колективним підприємством Редакція газети життя” був укладений договір № 98/01962 про надання послуг електрозв’язку та провідного мовлення.

18.10.2003 р. Комунальне підприємство Редакція газети “Життя” листом № 136 звернулось до виконуючого обов’язки начальника сервісного центру ДД ВАТ “Укртелеком”  з проханням  перейменувати телефони у зв’язку з перереєстрацією підприємства з колективного підприємства Редакція газети “Життя”  на комунальне підприємство Редакція газети “Життя”.

17.11.2003р. між ВАТ “Укртелеком” та комунальним підприємством Редакція газети “Життя”, що діє на підставі Статуту, укладений договір № 03/01962 про надання послуг електрозв’язку.

Відповідно до п.6.1 Договору, цей Договір набирає чинності  з дня підписання і діє п’ять років.

При укладенні договору № 03/01962 від 17.11.2003р. комунальним підприємством  Редакція газети “Життя” Донецькій філії ВАТ “Укртелеком” надані копії: рішення виконавчого комітету Ворошиловської районної в м. Донецьку ради від 28.05.2003р. № 169/31 “Про перереєстрацію редакції газети “Життя” колективного видання (підприємства) у комунальне підприємство Редакція газети “Життя”; титульної та першої сторінок статуту комунального підприємства “Редакція газети “Життя”; довідки про включення комунального підприємства “Редакція газети “Життя”           № 7-25-115 до Єдиного Державного реєстру підприємств та організацій України.

Комунальне підприємство Редакція газети “Життя” не було обмежене на підписання договору з протоколом суперечностей стосовно застосування до нього тарифів як для бюджетних організацій. При укладенні договору заява про застосування до підприємства тарифів як для бюджетних організацій також не надавалася.

Постановою  Кабінету  Міністрів  України  від 25.12.1996р. № 1548 затверджено   повноваження  центральних  органів  виконавчої влади,  Ради  міністрів  Автономної  Республіки  Крим,   обласних, Київської  та  Севастопольської  міських  державних  адміністрацій щодо регулювання (встановлення фіксованих та граничних рівнів  цін (тарифів),   торгівельних   (постачальницько-збутових)   надбавок, нормативів     рентабельності,   запровадження     обов'язкового декларування зміни)  цін  і  тарифів  на  окремі  види  продукції, товарів і послуг згідно з додатком.

Згідно п. 3 Додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.1996р. № 1548 (в редакції Закону України (із змінами станом на 22.03.2002р.) ,  Держкомзв'язку  за  погодженням з Мінекономіки, зокрема, встановлює тарифи на основні послуги електрозв'язку, які надаються на території України, та послуги міжнародного зв'язку.

Наказом Держкомзв'язку та інформатизації України 07.06.2002 N 120, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 19 липня 2002 р. за N 595/6883, затверджені Граничні тарифи на основні послуги електрозв”язку та тарифи на виплату державних пенсій та грошової допомоги.

Відповідно п. 6  Граничних тарифів, Тарифи,  установлені  для  бюджетних  організацій і підприємств, застосовуються на підставі довідки фінансових органів про  повне  фінансування  організацій  і  підприємств  за  рахунок бюджетних коштів. Цими   тарифами   користуються видавництва відповідно до Закону України "Про видавничу справу" та Українське   національне   інформаційне   агентство   України (Укрінформ)  -  у  частині,  що  стосується  виконання  державного замовлення.

Отже, на час укладання договору між позивачем та комунальним підприємством “Редакція газети “Жизнь” ( 17.11.2003 р.), для  реалізації  положень  ст. 6 Закону України “Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів”,    Редакцією  комунального періодичного видання,  мали бути надані ( окрім статуту  редакції, документу про його реєстрацію):

-          довідка фінансових органів про повне фінансування підприємства за рахунок бюджетних коштів (відповідного фінансування  з  місцевого бюджету);

-           свідоцтво про державну перереєстрацію друкованого засобу масової інформації газети “Життя”, де в графі засновник мали бути внесені відомості, про створення цього друкованого  засобу органом місцевого самоврядування або  органом  місцевого  самоврядування  спільно  з місцевою державною адміністрацією як засновником (співзасновником).

Наказом Державного комітету зв’язку та інформатизації України від 05.04.2004р. № 69 “Про внесення змін та доповнень до наказу Держкомзв'язку України від 07.06.2002 N 120 "Про затвердження Граничних тарифів на основні послуги електрозв'язку та тарифів на виплату державних пенсій та грошової допомоги" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 24.05.2004 за N 641/9240, набрав чинності з 04.06.2004 р.) пункт 6 загальних положень Граничних тарифів доповнено абзацом другим.

Відповідно п.6 Граничних тарифів ( в редакції з 04.06.2004 р.), - тарифи,  установлені  для  бюджетних  організацій і підприємств, застосовуються на підставі довідки фінансових органів про  повне  фінансування  організацій  і  підприємств  за  рахунок бюджетних коштів. Цими   тарифами   користуються видавництва відповідно до Закону України "Про видавничу справу" та Українське   національне   інформаційне   агентство   України (Укрінформ)  -  у  частині,  що  стосується  виконання  державного замовлення.

Державні   та   комунальні   телерадіоорганізації,   редакції державних  і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих  об'єднаннями  громадян,  державними науково-дослідними установами,  навчальними  закладами,  трудовими  і журналістськими колективами,   підприємства   зв'язку,   що   їх   розповсюджують, користуються   послугами  поштового,  телеграфного  і  телефонного зв'язку  в  порядку  та  за  тарифами, встановленими для бюджетних організацій  на  підставі  документів  чи належним чином завірених копій, що   підтверджують   фактичне   здійснення   відповідної діяльності.

Позивач  наполягає на тому, що ним при розрахунках за надані телекомунікаційні послуги з комунальним підприємством “Редакція газети “Життя”  застосовувались  тарифи  як для інших підприємств, а не тарифи як для бюджетних організацій, у зв’язку з тим, що відповідні документи щодо реєстрації ( перереєстрації) друкованого органу та здійснення комунальним підприємством Редакція газети “Життя” діяльності  як  редакції комунального періодичного видання, цим підприємством Донецькій філії не надавались.

Додатки до акту перевірки № 250 від 17.02.2006 р. не спростовують вказане твердження позивача.

В листі № 200/4-8/495 від 25.04.2006р. Державною інспекцією з контролю за цінами також зазначено, що  відповідно до вимог ч. 3 ст. 6 Закону України “Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів”,  та пункту 6 Загальних положень наказу Держкомзв”язку та інформатизації від 07.06.2002 N 120 "Про затвердження Граничних тарифів на основні послуги електрозв'язку та тарифів на виплату державних пенсій та грошової допомоги" із змінами, внесеними наказом Держкомзв”язку та інформатизації від 05.04.2004. № 69 , державні   та   комунальні   телерадіоорганізації,   редакції державних  і комунальних періодичних видань та періодичних видань, заснованих  об'єднаннями  громадян,  державними науково-дослідними установами,  навчальними  закладами,  трудовими  і журналістськими колективами,   підприємства   зв'язку,   що   їх   розповсюджують, користуються   послугами  поштового,  телеграфного  і  телефонного зв'язку  в  порядку  та  за  тарифами, встановленими для бюджетних організацій  на  підставі  документів  чи належним чином завірених копій, що   підтверджують   фактичне   здійснення   відповідної діяльності.

Відповідно ст. 2 Закону України “Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів”, забезпечення реалізації   норм   цього   Закону, включаючи визначення  порядку  регулювання  та  надання  державної підтримки засобам масової інформації, запровадження з цією метою відповідних тарифів і створення сприятливих умов розвитку,  методики і порядку регулювання заробітної плати,  охорони праці і соціального захисту журналістів,  здійснення  інших  заходів  покладається  на Кабінет Міністрів України.

На жаль, документу, прийнятого Кабінетом Міністрів України для реалізації зазначеного Закону не прийнято.

Тільки 19.05.2006р. Комунальне підприємство “Редакція газети “Життя” звернулось до Донецької філії ВАТ “Укртелеком” з листом № 444, в якому  просить застосовувати тарифи на послуги електрозв’язку згідно ч. 3 ст. 6 Закону України “Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів”, та надало відповідні документи. З 23.05.2006р. позивачем  надаються КП “Редакція газети “Життя”  телекомунікаційні послуги як для бюджетних організацій.

Водночас, суд зазначає, що в оспорюваному Рішенні № 62 від 22.05.2006 р. відповідачем зазначено, що підставою для його прийняття є здійснення розрахунків за надані телекомунікаційні послуги з комунальним підприємством “Життя” за тарифами як для інших підприємств, а не за тарифами як для бюджетних організацій.

Стаття 6 Закону України “ Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів” не надає комунальним підприємствам права користування послугами телефонного зв”язку в  порядку та за тарифами, встановленими для бюджетний організацій.

З урахуванням положень ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку, що  Рішення від 22.05.2006р. № 62  прийняте відповідачем: з порушенням приписів та способу, що передбачені Конституцією та законами України; з порушенням принципу  використання  повноваження  з   метою,   з  якою   це повноваження надано;  без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення;  нерозсудливо; без дотримання  необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);  без   урахування  права  юридичної особи на участь у процесі прийняття рішення, - що є підставою для їх скасування.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що наполягання відповідача про отримання позивачем безпідставно отриманої виручки в результаті порушення державної дисципліни цін  в сумі 4 985,26 грн. є неправомірним.

Тому, вимоги позивача про  скасування рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області  № 62 від 22.05.2006р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін,   підлягають задоволенню.

На підставі  ст.  94  Кодексу  адміністративного  судочинства України судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3,40 грн. підлягають відшкодуванню з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 17, 48, 49, 51, 69, 71, 86, 94, 122-154, 160, 162, 163, 167, 185, 186, пункту 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України,   суд –

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” м. Київ від імені якого на діє Донецька філія Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” м. Донецьк до Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області м. Донецьк про скасування рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області  № 62 від 22.05.2006р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Скасувати рішення Державної інспекції з контролю за цінами в Донецькій області  № 62 від 22.05.2006 р. про застосування економічних санкцій за порушення державної дисципліни цін.

Відшкодувати за рахунок коштів Державного бюджету України  судові витрати Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” м. Київ від імені якого на підставі Положення діє Донецька філія Відкритого акціонерного товариства “Укртелеком” м. Донецьк в сумі  3,40 грн.

В судовому засіданні 07.02.2007 р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Повний текст постанови виготовлений та підписаний  12.02.2007 р.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження постанови суду протягом десяти днів з дня виготовлення постанови. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження

Суддя                                                                                              Дучал Н.М.