ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2007 р.                                                                          Справа № 11/546-06

за позовом     Ленінської районної ради  м. Вінниці, м. Вінниця

до                    Вінницької міської ради, м. Вінниця

про                  визнання незаконним та скасування рішення

Cуддя      В. Матвійчук

при секретарі судового засідання Т.Солоненко, за участю представників сторін:

від позивача                В. Люблінська,  С. Стрехова,  В. Рой за довіреностями;

від відповідача            О. Лісовська за довіреністю.

СУТЬ   СПОРУ:

Заявлено позов  про визнання незаконним  та скасування рішення Вінницької міської ради №12 від 25.05.2006р. «Про повноваження районних в місті Вінниці рад та їх виконавчих органів».

При розгляді справи позивач надав відповідь на заперечення та обґрунтування своїх вимог, в яких уточнив предмет позову та просив визнати незаконними пункти 1, 2, 7 рішення Вінницької міської ради №12 від 25.05.2006р. «Про повноваження районних в місті Вінниці рад та їх виконавчих органів».

Позовні вимоги мотивовані тим, що рішення Вінницької міської ради №12 від 25.05.2006р. не було погоджено з Ленінською районною радою м. Вінниці. Крім того в оскаржуваному рішенні міської ради відсутні повноваження районних рад, які були надані їм у попередньому скликанні щодо наділення та позбавлення органів самоорганізації населення частиною своїх повноважень, та повноваження про боротьбі з стихійним лихом, епідеміями, епізоотіями. Посилаючись на лист Міністерства юстиції України від 30.09.2002р. №19-11-109 позивач вважає, що у прийнятті рішення про визначення обсягу і меж повноважень райради кожного скликання немає необхідності, оскільки це не передбачено чинним законодавством.

Відповідач проти позову заперечив, вважаючи що позов заявлено безпідставно і вимоги позивача про делегування повноважень районним в місті радам суперечать вимогам закону.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, повно та всебічно з'ясувавши обставини справи та оцінивши наявні у справі докази суд вбачає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

25.05.2006р. на 2 сесії 5 скликання Вінницька міська рада прийняла рішення №12 «Про повноваження районних в місті Вінниці рад та їх виконавчих органів». Пунктом 1 вказаного рішення визначено обсяг і межі повноважень, які здійснюють районні в м. Вінниці ради згідно з додатком №1. Пунктом 2 рішення визначено обсяг і межі повноважень, які здійснюють виконавчі органи районних в м. Вінниці рад згідно з додатком №2. Пунктом 7 рішення визнано таким, що втратило чинність рішення міської ради від 15.11.2002р. №134 «Про повноваження районних в м. Вінниці рад та їх виконавчих органів»(із змінами та доповненнями).

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 статті 41 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»питання організації управління районами в містах належать до компетенції міських рад.

Обсяг і межі повноважень районних у містах рад та їх виконавчих органів визначаються відповідними міськими радами за узгодженням з районними у містах радами з урахуванням загальноміських інтересів та колективних потреб територіальних громад районів у містах.

Окремого порядку узгодження обсягу і меж повноважень з районними у місті радами чинним законодавством не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що 23.05.2006р. відповідач надав позивачу проект рішення міської ради «Про повноваження районних в місті Вінниці рад та їх виконавчих органів».

24.05.2006р. Ленінська районна рада прийняла рішення №15 «Про розгляд проекту рішення Вінницької міської ради «Про повноваження районних в місті Вінниці рад та їх виконавчих органів».

Даним рішенням позивач вимагає від міської ради залишити обсяг і межі повноважень районним у місті радам в редакції рішення міської ради від 15.11.2002р. №134 і водночас пропонує доповнити повноваження передбачені у проекті рішення.

Таким чином, доводи позивача про неузгодженість рішення Вінницької міської ради №12 від 25.05.2006р. спростовуються власним рішенням позивача №15 від 24.05.2006р. тому не можуть бути прийняті судом до уваги.

У позовній заяві вказано, що рішенням Вінницької міської ради від 15.11.2002р. №134 було визначено обсяги повноважень районних рад, серед яких містилися пункти щодо наділення та припинення повноважень органів самоорганізації населення, а також повноваження про боротьбі з стихійним лихом, епідеміями, епізоотіями.

Статтями 15 та 25 Закону України «Про органи самоорганізації населення»до компетенції районних у місті рад віднесено питання щодо наділення органів самоорганізації населення частиною своїх повноважень та про дострокове припинення, наданих повноважень.

Оскільки, повноваження районних у місті рад щодо наділення та позбавлення органів самоорганізації населення частиною своїх повноважень передбачено Законом України «Про органи самоорганізації населення», тому вимоги позивача про делегування міською радою даних повноважень районним у місті радам, є безпідставними.

Згідно п. 45 ч. 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»до виключної компетенції міської ради віднесено повноваження з прийняття у межах, визначених законом, рішень з питань боротьби зі стихійним лихом, епідеміями, епізоотіями, за порушення яких передбачено адміністративну відповідальність.

Оскільки, повноваження щодо вирішення з питань боротьби зі стихійним лихом, епідеміями, епізоотіями віднесено до виключної компетенції міської ради, тому вимоги позивача про їх делегування суперечать положенням чинного законодавства.

У п. 2 рішення Ленінської районної ради №15 від 24.05.2006р. позивач вимагає від Вінницької міської ради залишити обсяг і межі повноважень районним у місті радам в редакції рішення міської ради від 15.11.2002р. №134.

Однак, пунктом 3 рішення №134 від 15.11.2002р. встановлено, що повноваження визначені цим рішенням, районні в м. Вінниці ради та їх виконавчі комітети здійснюють протягом терміну даного скликання.

Враховуючи, що  термін скликання районних рад закінчився і Ленінська районна рада діє у новому скликанні, тому повноваження визначені рішенням №134 припинено.

Крім того, згідно статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Таким чином, рішення міської ради є нормативним актом, а тому його положення є обов’язковим до виконання.

Щодо посилань позивача на лист Міністерства юстиції України від 30.09.2002р. №19-11-109, згідно якого законодавство не містить необхідності прийняття рішення про визначення обсягу і меж повноважень райради кожного скликання, то такий лист не є нормативно-правовим актом, отже не може бути прийнятий судом до уваги.

В матеріалах справи міститься Порівняльна таблиця повноважень районних в місті Вінниці рад та виконавчих органів районних в місті Вінниці рад згідно рішень Вінницької міської ради від 15 листопада 2002 року та 25 травня 2006 року

Як видно з вказаної таблиці у рішенні Вінницької міської ради №12 від 25.05.2006р. відсутні повноваження виконавчих комітетів районних в місті рад щодо:

- погодження в установленому порядку кандидатур для призначення на посаду керівників підприємств, установ та організацій, розташованих на території району, які перебувають у державній власності.

- забезпечення здійснення передбачених законодавством заходів щодо поліпшення матеріально-побутових умов інвалідів, ветеранів війни та праці, громадян, реабілітованих, як жертви політичних репресій, військовослужбовців, а також військовослужбовців, звільнених у запас або відставку, сімей, які втратили годувальників, багатодітних сімей, громадян похилого віку, які потребують обслуговування вдома, до влаштування в будинки інвалідів і громадян похилого віку, які мають потребу в цьому.

- вирішення відповідно до законодавства питань про надання пільг і допомоги, пов'язаних з охороною материнства і дитинства

- вирішення відповідно до законодавства питань про надання компенсацій і пільг громадянам, які постраждали  внаслідок  Чорнобильської  катастрофи,   в  інших   випадках,   передбачених законодавством.

- здійснення контролю за забезпеченням соціального захисту працівників, зайнятих на роботах із шкідливими умовами праці на підприємствах, в установах та організаціях, а також за якістю проведення атестації робочих місць за умовами праці та наданням працівникам відповідно до законодавства пільг та компенсацій за роботу у шкідливих умовах.

- участь у веденні колективних переговорів та укладенні територіальних тарифних угод, вирішенні колективних трудових спорів (конфліктів) щодо підприємств, установ та організацій, розташованих на відповідній території; реєстрація колективних договорів і угод, здійснення контролю за їх виконанням.

- встановлення відповідно до законодавства розмірів і порядку виплати щомісячної допомоги особам, які здійснюють догляд за самотніми громадянами, які за висновком медичних закладів потребують постійного стороннього нагляду.

- утворення спостережної комісії, спрямування її діяльності.

Зазначені вище повноваження відповідно до розділу «б»ч. 1 статті 34, ч.1 ст. 29, п.1 ч.2 ст.38 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»делеговані державою виконкомам міських рад.

Відповідно до статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Органам місцевого самоврядування законом можуть надаватися окремі повноваження органів виконавчої влади, у здійсненні яких вони є підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Отже, повноваження міських рад поділяються на: власні та делеговані.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки, чинним законодавством міській раді не надано права делегувати повноваження, які делеговані їм державою, тому рішення Вінницької міської ради №12 від 25.05.2006р. прийнято у межах чинного законодавства.

За вказаних вище обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 70,71, 79, 86, 94, 128, 158, 163,167,255, 257 Кодексу адміністративного судочинства, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Ленінської районної ради м. Вінниці про визнання незаконними пунктів 1, 2, 7 рішення Вінницької міської ради №12 від 25.05.2006р. «Про повноваження районних в місті Вінниці рад та їх виконавчих органів»- відмовити.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду  подається протягом десяти днів з дня її проголошення.  Апеляційна  скарга  на  постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів  після  подання  заяви про апеляційне оскарження.

Постанова виготовлена в повному обсязі 26.03.2007р.

Суддя                                                    Матвійчук В.В.