КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.03.2007                                                                                           № 13/460

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Зеленіна  В.О.

суддів:                                          Рєпіної  Л.О.

Синиці  О.Ф.

при секретарі:                              Голюк Н.І.

За участю представників:

від позивача - Скуратовська І.І. (дов. від 25.09.2006р.)

від відповідача - Степанчук П.І. (дов. № 01 від 15.01.2007р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПП "Акцент" № 22/11/06 від 22.11.2006р.

на рішення господарського суду м.Києва від 05.10.2006

у справі № 13/460

за позовом                               унітарного приватного підприємства "Технологія-плюс"

до                                                   приватного підприємства "Акцент"

про                                                  стягнення 11435,07 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 05.10.2006р. (суддя Євдокимов О.В.) частково задоволено позов  підприємства "Технологія-плюс-1" та стягнуто з підприємства "Акцент" 10 000 грн. вартості з монтажем та покраскою кованої огорожі сходів за договором підряду № 03/03/05 від 03.03.2005р., 635 грн. 07 коп. пені за період з 12.09.2005р. по 01.03.2006р. на підставі Закону України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” та 200 грн. – 3 % річних за період з вересня 2005р. по квітень 2006р. В частині стягнення штрафу у розмірі 600 грн. на підставі п. 6.2. договору судом відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, відповідач просить його скасувати. Заявник скарги вказує, що не мав змоги використати своє право на заперечення позовних вимог або визнання позову у зв’язку з неотриманням копії позовної заяви, що порушення його прав вбачається також в відмові суду задовольнити клопотання про зупинення розгляду справи у зв’язку з поданням позову про розірвання договору та визнання його недійсним.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, його представник в судовому засіданні апеляційної інстанції проти доводів скаржника заперечив та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.

03.03.2005р. між підприємством "Технологія-плюс 1" як підрядником (далі – позивач) та підприємством "Акцент" як замовником (далі – відповідач) було укладено договір підряду № 03/03/05 (а.с. 24), за умовами якого позивач зобов’язався виконати комплекс робіт, а відповідач – оплатити виконані роботи.

Вартість робіт згідно п. 2 договору складає 60 000 грн. Розрахунки здійснюються шляхом перерахування 40 000 грн. як передоплата і 20 000 грн. сплачується після прийомки виробів та підписання акта прийомки (п. 3 договору).

На виконання умов договору позивач здійснив виготовлення, покраску та монтаж кованих балконів тильної сторони 52,1 м.п., огорожі сходів 65,05м.п., парапету на даху 56 м.п. Вказані роботи були прийняті відповідачем, що підтверджується актами здачі-приймання виконаних робіт (а.с. 25-27). Гарантійним листом від 25.12.2005р. відповідач гарантував здійснення остаточної оплати заборгованості по виконаним роботам в сумі 1000 грн. до 01.03.2006р. (а.с. 32)

На день прийняття рішення судом першої інстанції відповідач виконані роботи оплатив частково, тому суд першої інстанції правомірно стягнув з ПП "Акцент" суму заборгованості, що склала 10 000 грн.

Враховуючи наявність заборгованості по оплаті виконаних робіт та договірного врегулювання відповідальності сторін (п. 6.2.), колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 100 грн. штрафу, що відповідає положенням ст. 549 ЦК України. У зв’язку з помилковим обрахуванням позивачем розміру заявленого до стягнення штрафу, що має бути обчислений пропорційно сумі невиконаного зобов’язання, в стягненні 500 грн. штрафу слід відмовити.

Враховуючи положення п. 2 ст. 551 ЦК України помилковим є стягнення з відповідача 635 грн. 07 коп. пені за період з 12.09.2005р. по 01.03.2006р., оскільки у спірних правовідношеннях пеня актом цивільного законодавства не встановлена і її розмір договором сторін не визначений. Посилання на Закон України “Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань” як підставу стягнення пені є також помилковим, оскільки Закон встановлює лише граничний розмір пені, передбаченої договором.

Стягнення з відповідача на користь позивача 200 грн. – 3 % річних за період з вересня 2005р. по квітень 2006р. на підставі п. 2 ст. 625 ЦК України є правомірним.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції не в повній мірі відповідає нормам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню частково, а позов задоволенню частково.

Керуючись ст. 49, ст. 101, п. 2 ст. 103, п. 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. 1. Рішення господарського суду м. Києва від 05.10.2006 р. у справі№13/460 скасувати частково.

2. Позов задовольнити частково.

3. Стягнути з приватного підприємства "Акцент" (04107, м. Київ, вул. Отто Шмідта № 26-Б, р/р 0811 в Подільському відділенні КМФ АКБ УСБ, МФО 322012, ОКПО 32378618) на користь унітарного приватного підприємства "Технологія-плюс 1" (07400, м. Бровари, вул. Щолківська, 4, р/р 1001 в АТ “Укрінбанк”, МФО 321808, ) 10000 (десять тисяч) грн. боргу, 100 грн. штрафу, 200 грн. – 3 % річних, 103 грн. 03 коп. витрат по сплаті державного мита за подачу позову, 106 грн. 32 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Справу № 13/460 повернути господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя                                                                      Зеленін  В.О.

Судді                                                                                          Рєпіна  Л.О.

Синиця  О.Ф.