ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.03.07 р.                                                                               Справа № 10/8

Господарський суд Донецької області у складі:        головуючого судді -  Приходько І.В.;

при секретарі судового засідання – Черняк Л. А.;

за участю представники сторін:

від позивача  - Грішина І. Є. -  довіреність;

від відповідача –  не з’явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Транском” м. Бердянськ

до відповідача – товариства з обмеженою відповідальністю „Промметиз-1” м. Макіївка,

про стягнення 5603,83грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач – товариство з обмеженою відповідальністю „Транском” м. Бердянськ, з позовом до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю українсько-російської компанії „Промметиз-1” м. Макіївка, про стягнення суми передплати в розмірі 4942,22грн., індекс інфляції в сумі 375,71грн., неустойки в сумі 211,77грн. та 3% річних в сумі 74,13грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на рахунок-фактуру №1403/3 від 23.03.2006р., платіжне доручення №554 від 30.03.2006р., лист №30/04 від 14.06.2006р., розрахунок заборгованості, порушення відповідачем зобов’язань.

Відповідач у судове засідання не з’явився, відзив не надав, поважних причин нез’явлення не сповістив.

Поштовий конверт з кореспонденцією був повернутий до суду з позначкою „організацію не зареєстрована”.

Згідно довідки головного управління статистики у Донецькій області №22/126 від 17.01.2007р. юридична адреса відповідача співпадає з адресою, що вказана у позовній заяві.

Суд вважає надані позивачем   документи  достатніми для розгляду спору по суті та, відповідно до ст. 75  Господарського процесуального кодексу України,  позов розглянуто за наявними у справі матеріалами  за  відсутності  відповідача.

Розглянув  матеріали  справи,  додатково  представлені  позивачем документи,  заслухав його пояснення,  оцінив  докази за своїм внутрішнім переконанням, суд  приходить  до  висновку,  що  позов підлягає частковому задоволенню з  наступних  підстав.

Відповідно до ст.11  Цивільного  кодексу  України підставами  виникнення  цивільних  прав  та обов’язків  є зокрема  договори  та  інші  правочини.

П. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно п. 1. ст. 626  Цивільного  кодексу  України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положеннями ст. 205 Цивільного  кодексу  України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Як встановлено судом з наданих позивачем документів (рахунок-фактура №1403/3 від 23.03.2006р. та платіжне доручення №554 від 30.03.2006р.), сторони домовились про поставку товару на загальну суму 49 42,22грн., яка була перерахована позивачем відповідачу у повному обсязі.

Отже, суд приходить до висновку, що між сторонами було вчинено усний правочин, оскільки матеріали справи свідчать про здійснення сторонами дій, які направлені  до настання  відповідних правових наслідків: обов’язок позивача поставити, а відповідача прийняти та оплатити товар.

Дослідивши правочин, з якого виникли права та обов’язки сторін, суд прийшов до висновку, що за своєю правовою природою та змістом це договір купівлі-продажу, правовідносини за яким регулюються положеннями статей 655-697 Цивільного кодексу України.

Наразі суд прийшов до висновку про факт здійснення позивачем 100% передплати за товар, що підтверджується наданими позивачем матеріалами (рахунок-фактура №1403/3 від 23.03.2006р. та платіжне доручення №554 від 30.03.2006р.).

Сторонами строки та умови поставки товару визначені не були.

Відповідно до положень п. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивачем до суду було надано вимогу до відповідача про постачання оплаченого товару  № 30/04 від 14.06.2006р., направлену відповідачу цінним листом 15.06.2006р.

У  підтвердження  факту  надіслання  листа, позивачем до суду надано копію квитанції від 15.06.2005р. №7490.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем не було передано товар згідно рахунку-фактури №1403/3 від 23.03.2006р. на передплачену позивачем суму.

Як  визначено  положеннями  ст.193  Господарського  кодексу  України,  суб’єкти  господарювання  повинні  виконувати  господарські  зобов’язання  належним  чином  відповідно до  умов  укладеного  договору.

Аналогічні положення містить ст.526  Цивільного  кодексу  України.

Згідно ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи викладене,  суд  приходить  до висновку,  що  позовні  вимоги  заявлені  позивачем в  частині  стягнення  попередньо  оплаченої суми  у  розмірі   4942,22 грн. обґрунтовані  і  підлягають  задоволенню.

Відповідно  до  ст.625  Цивільного  кодексу  України,  боржник, який  прострочив  виконання  грошового  зобов’язання, на  вимогу  кредитора  зобов’язаний сплатити  суму боргу з  урахуванням  встановленого  індексу  інфляції  за весь  період  прострочення, а також 3 % річних  від простроченої  суми, якщо інший розмір процентів  не  встановлений договором або  законом

Враховуючи викладене,  суд  приходить  до висновку,  що  позовні  вимоги  заявлені  позивачем в  частині  стягнення індексу інфляції в сумі 375,71грн. та 3% річних в сумі 74,13грн. обґрунтовані  і  підлягають  задоволенню.

Положеннями  ст.536  Цивільного  кодексу  України  встановлено,  що  за  користування чужими  грошовими  коштами боржник  сплачує  проценти.Розмір  процентів встановлюється  договором  законом  або  іншими  актом  цивільного  законодавства.

Оскільки  сторонами  не  було  встановлено договором відповідальності  про  сплату  процентів,  позовні  вимоги  щодо стягнення    211,77грн.  не  підлягають  задоволенню.

Що  стосується  посилань  позивача  на  положення  ст.1048  Цивільного  кодексу  України,  суд  вважає  їх  безпідставними при  розгляді  даного  спору,  оскільки  положення  цієї  статі  стосуються  договору  позики.

Судові  витрати  підлягають  віднесенню  в порядку,  передбаченому  ст.49  Господарського  процесуального  кодексу  України.

На підставі статей 11, 526, 625, 693,  1048  Цивільного  кодексу  України, статей 193, 230 Господарського  кодексу  України, керуючись статтями 22, 30, 33, 43, 44, 49, 75, 78, 82, 84, 85 Господарського  процесуального  кодексу  України,  господарський  суд, -

В И Р І Ш И В :

Частково задовольнити позовні  вимоги  товариства з обмеженою відповідальністю „Транском” м. Бердянськ до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю українсько-російської компанії „Промметиз-1” м. Макіївка, про стягнення суми передплати в розмірі 4 942,22грн., індекс інфляції в сумі 375,71грн., неустойки в сумі 211,77грн. та 3% річних в сумі 74,13грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю українсько-російської компанії „Промметиз-1” (86126, Донецька область, м. Макіївка, вул. Карагандинська, 17, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Транском” (71101, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Будівельна, 1-а, ) суму передплати в розмірі 4 942,22 грн., індекс інфляції в сумі 375,71 грн. та 3% річних в сумі 74,13 грн.

Відмовити у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю „Транском” м. Бердянськ до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю українсько-російської компанії „Промметиз-1” м. Макіївка про стягнення неустойки в сумі 211,77 грн.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю українсько-російської компанії „Промметиз-1” (86126, Донецька область, м. Макіївка, вул. Карагандинська, 17, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Транском” (71101, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Будівельна, 1-а, ) витрати по сплаті державного мита в сумі 98,15 грн. та витрати по сплаті послуг по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу в сумі 113,54 грн.

Суддя                                                                         Приходько І.В.

Пом. с.: Давидовська Т.В.

тел.: 305-75-46

Надруковано 3 прим.:

1 прим. – позивачу;

1 прим. – відповідачу;

1 прим. – у справу.