СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.02.07                                                                                 Справа № 4/2

Суддя  Батюк Г.М.,   розглянувши матеріали за позовом

Державного підприємства «Донецька залізниця»в особі Дебальцевської дирекції залізничних перевезень  Донецької залізниці, м. Донецьк

до Державного підприємства "Донбасантрацит" м. Красний Луч Луганської області

про стягнення 13020 грн. 00 коп.

в присутності представників сторін:

від позивача –Лебеда В.П., дов. № Н-01/253 від 23.10.06.;

від відповідача –не прибув ( явка обов’язкова).

в с т а н о в и в:

Суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 13020 грн. 00 коп.

штрафу, згідно ст.ст. 118,122 Статуту залізниць за невірне зазначення маси вантажу в залізничній накладній.

В судовому засіданні 16.02.07, згідно ст.77 ГПК України, було оголошено перерву до 22.02.07.

Рішення  господарського суду Луганської області виноситься 22.02.07

Відповідач, надав до суду відзив на позовну заяву № 1.1/90 від 14.02.07., за яким зазначив, що  позовні вимоги є необґрунтованими та посилається на наступне:

- відповідно до накладній № 48212216 від 19.06.06 на станції Красний Луч Донецької залізниці було прийнято вугілля сорту  АШ у кількості 69 тон  відповідно до даних зазначених у накладній, тобто залізниця –перевізник, прийняла вантаж вагою зазначеною у залізничній накладній без зауважень;

- згідно журналу переваження значиться маса 69тон. Переваження проводилося на 200-тонних вагонних вагах № 6746, довідка завірена відправником;

- згідно ст. 110 Статуту залізниць України перевізник відповідає  за схоронність прийнятого до перевезення вантажу з моменту його прийняття й до видачі його одержувачу;

- у комерційному акті не зазначено, що перевірка проводились на вимогу вантажоодержувача чи залізничної станції;

- при видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма нестачі становить 2% маси , зазначеної в перевізних документах.

Позивач з доводами відповідача не погодився  та надав відповідні заперечення  від 15.02.07 № 506/37 та від 21.02.07 № 506/40.

Дослідивши матеріали справи та приймаючи до уваги що:

19 червня 2006 р. на станцію Штерівка із ст. Красний Луч поїздом № 3612 прибув вагон № 64136575 який слідував з вказаними в накладній вантажем «Антрацит АШ»за вказаним вантажовідправником –ДП «Донбасантрацит», м. Красний Луч Луганської області даними - Станція призначення вказана Трипілля Днепровська вітка отримувачя Південно-Західна залізниця, вантажоодержувач –Трипільська  ТЕС., поштова адреса –Київська область, смт. Українка Обуховського району, вул. Промислова, М-1012.

На  станції Штерівка  Донецької залізниці було проведене контрольне перевантажування і встановлено що:

-  у вагоні № 64136575  в накладній № 48122216 від 19.06.06 маса нетто вказана як брутто 90100 кг.,  тара 21100 кг, нетто 69000 кг, а фактично маса  брутто склала  86500 кг, тара 21100 кг, нетто 65400 кг,  що менш даних вказаних в накладній на 3600 кг. ;

По даному факту  складено акт загальної форми № 204 від 19.06.06. та комерційний акт АО № 642653/26 від 19.06.06.

За невірно зазначену накладній масу вантажу, позивач відповідно до ст.ст. 118, 112 Статуту залізниць України нарахував штраф у сумі 13020 грн. 00 коп., який просить стягнути на свою користь.

Відповідач позовні вимоги оспорив з підстав, вказаних у відзиві.

Оцінивши матеріали справи та доводи сторін у їх сукупності, суд прийшов до нижчевикладеного.

Відповідно до ст. 908 ЦК України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Як встановлено ч.3 ст. 909 ЦК України, укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Як зазначено в ст.6 глави 1 Статуту залізниць України (далі –Статут), накладна –це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов’язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої особи –одержувача і супроводжує вантаж до місця призначення.

Згідно ст. 24 Статуту  вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній.

Згідно з п.5.5 розділу 5 “Правил оформлення перевізних документів”, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 № 863/5084.  якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі  ст. 122 Статуту залізниць України. Факт неправильного зазначення відправником указаних відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

В даному випадку були складені акт загальної форми № 204 від 19.06.06. та комерційний акт АО № 642653/26 від 19.06.06.

Згідно з ст.ст. 118,122 Статуту залізниць України за неправильно зазначену в накладній  масу вантажу з відправника стягується штраф в розмірі згідно із ст. 118 Статуту залізниць / 5-кратна провізна плата за всю відстань перевезення/, а саме:

-  провізна плата по накладній № 48212216 –2604 грн. 00 коп., сума штрафних санкцій складає –  2604грн. 00 коп. х 5 = 13020 грн. 00 коп.

Тобто сума штрафу складає 13020 грн. 00  коп.

В той же час слід визначити, що доводи відповідача за відзивом є необґрунтованими та відхиляються судом  виходячи з того, що п. 28 Правилами перевезення вантажів до перевезення, встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагоні відкритого типу (платформи, на піввагони, тощо), приймаються залізницю до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу. Відповідно до ст..24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Тобто наведені норми свідчать про те, що залізниця не зобов’язана перевіряти дані, зазначені у накладних фактичним даним при прийнятті вантажу до перевезення.

Відповідно до п.22 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 № 644) передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення проводиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Зважування вантажів на вагонних вагах проводиться у порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення, затверджених  наказом Мінтрансу України від 21.11.2000 № 644.

Відповідно до п. 5 Правил приймання вантажів до перевезення встановлено, що загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. ТИП ваг указується в перевізних документах. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов’язаний зазначити у накладній."

Як вбачається з матеріалів справи, у накладній № 48212216 від 19.06.06. маса вантажу відправником визначена на вагонних вагах. По ст. Штерівка Донецької залізниці, при контрольній перевірці маси вантажу ( акт загальної форми № 204 від 19.06.06), маса вантажу визначалася також на вагонних вагах, про що також вказано у комерційному акті АО № 642653/26 від 19.06.06.

Правилами перевезень вантажу передбачено, що масу вантажу необхідно визначати на вагонних вагах, а на яких саме не вказано.

Посилання відповідача на п. 27 Правил видачі вантажу не приймається судом до уваги, оскільки, вищевказаний пункт застосовується при видачі вантажу, а не при контрольній перевірці перевізником, відповідно до сг.24 Статуту залізниць України, правильності відомостей вказаних відправником у накладній.

Як свідчать матеріали справи, вагон по ст. Красний Луч завантажено і прийнято до перевезень 19.06.06 і у той же день 19.06.06  масу вантажу перевірено по ст. Штерівка Донецька залізниця, відстань між станціями складає 13 км.

Відповідно до ГОСТу -29329- 92 „ Ваги для статистичного зважування", який використовується відповідно до „Інструкції про порядок застосування засобів ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті", затверджена наказом Мінтранспорту від 05.04.04 № 279, зареєстрована у Мінюстиції України 23.04.04 № 527/9126, межа граничного розходження визначення маси нетто вага +: - 1,5е, де «е»- ціна ділення. У вагах по ст. Штерівка Донецька залізниця ціна ділення 50 кг.

Ваги по ст. Штерівка Донецька залізниця були перевірені та визнані придатними до роботи держповірителем 07.06.06., про що зроблено відмітку у паспорті ваг, а перевірка маси вантажу у вагоні № 64136575 здійснена 19.06.06.

Решта доводів відповідача також спростовується нормами діючого законодавства та матеріалами справи.

Відповідно до ст. 33, 34  ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідачем невірно вказані відомості у накладній, у зв’язку з чим відповідно до ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

В той же час, акт  переваження вантажу у спірному вагоні, наданий відповідачем, не є належним доказом по справі, у зв’язку з чим не може бути прийнятий до уваги.

У судовому засіданні 22.02.07 за згодою позивача була оголошена  вступна  та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати по держмиту та судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного,  Статуту залізниць України та керуючись ст.ст. 44, 49,77, 82, 84, 85 Господарського   процесуального   кодексу  України, суд

в и р і ш и в:

1.  Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ДП «Донбасантрацитт», м. Красний Луч Луганської області, вул. Косіора, 10, р/р 36 у відділенні АК ПІБ м. Красний Луч, МФО 304375,  на користь Державного підприємства «Донецька залізниця»в особі Дебальцевської дирекції залізничних перевезень  Донецької залізниці, м.  Донецьк вул. Артема, 68, р/р 19 у Донецькій філії  ДФ АБ «Експрес –Банк», МФО 335838,  , штраф у сумі  13020 грн. 00 коп., витрати по держмиту у сумі 130 грн. 20 коп. та 118 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, видати  на виконання наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення : 27.02.07.

Суддя                                                                                                              Г.М.Батюк