СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 лютого 2007 р.

Справа № 3/3

За позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю «ЛЬВІВМОРЕПРОДУКТИ», м. Львів, вул. Опришківська, 5

До відповідача

Суб»єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Суддя: М.М. Фрич

При секретарі судового засідання: І.М.Сивак

ПРЕДСТАВНИКИ

Від
позивача:  Локатир І.І. - представник,
(довіреність № 86/01-31 від 05.02.07).

Від
відповідача:  представник не з»явився.

Суть спору: позивачем подано
позовну заяву про стягнення з
відповідача 960грн. 56коп. основного боргу, 79грн 90коп. пені.

Відповідач в судове засідання не
з»явився, відзиву на позов не подав. Відповідно до ст. 75 ГПК України, справа
розглядається за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши представника позивача, суд встановив:

Згідно п.п. 1.1, 1.2 укладеного між
сторонами Договору поставки НОМЕР_1 (далі -Договір) Постачальник (Позивач) взяв
на себе зобов”язання поставити підібрані Покупцем товари в кількості,
асортименті за цінами, на суму, що зазначені в накладних Постачальника, а Покупець
(Відповідач) зобов»язувався прийняти і оплатити товар в порядку та у строк,
передбачениі договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до
умов  договору  та
вимог  Цивільного Кодексу.

Як вказує позивач, ним на виконання
умов Договору 25.05.2006 року було поставлено відповідачу продукцію на загальну
суму 960грн. 56коп., що підтверджується представленими в матеріали справи
копіями накладних від 25.05.06р.

Відповідно до п. 4.5 Договору, оплата за
поставлену продукцію здійснюється протягом 7 (семи) банківських днів з дня
отримання товару.

Проте, як зазначив позивач,
відповідач в порушення договірних зобов”язань за поставлену продукцію не
розрахувався, внаслідок чого виникла заборгованість, яка на момент розгляду
справи становить 960грн. 56коп., що і є предметом позову.

Згідно представленої в матеріали
справи претензії від 12.10.06р., поштової квитанції, відповідачу було
направлено вимогу про оплату заборгованої суми. За доводами позивача,
відповідач спірну суму не оплатив, доказів чого не подано в судовому засіданні.

За таких обставин, враховуючи
наведене, неподання відповідачем доказів, які б спростовували доводи позивача
та доказів про оплату заборгованої суми у встановлені договором строки, суд
приходить до висновку про обґрунтованість вимоги позивача про стягнення 960грн.
56коп. основного боргу та наявність підстав для її задоволення.

Пунктом 5.1 Договору передбачено
відповідальність Покупця (Відповідача) в разі несвоєчасної оплати за отриману
продукцію у вигляді пені в розмірі 0,2 % від суми простроченої заборгованості
за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.
Відповідно до поданого в позовні заяві розрахунку, відповідачу нараховано
79грн. 90коп. пені.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу
України, пенею  є  неустойка,
що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно  виконаного
грошового  зобов'язання  за  кожен   день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України
«Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань”, розмір
пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого
платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку
України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Зважаючи на те, що факт прострочки
виконання грошового зобов»язання не спростовано відповідачем і доводиться
матеріалами справи, подання позивачем доказів про направлення на адресу
відповідача вимоги про оплату заборгованої суми, суд приходить до висновку про
наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення пені в сумі 79грн
90коп.

При цьому суд зазначає, що відповідач
відзиву та будь-яких заперечень проти позову не подав, в судове засідання не
з»явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду
справи.

Згідно п. 3.1 Роз»яснення,  громадянин визнається суб'єктом
господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови
державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно
до статті 58 Господарського кодексу України (частина 1 статті 128 названого
Кодексу). Таким чином, у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України,
місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його
державної реєстрації як суб'єкта господарювання.

Відповідно до абз. 3 п. 3.6
Роз»яснення Вищого арбітражного суду України «Про деякі питання практики
застосування Господарського процесуального кодексу України» від 18.09.97 р. N
02-5/289 (далі -Роз»яснення), особи, які беруть участь у справі, вважаються
повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення
провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній
заяві.

Відповідно до представленої в
матеріали справи довідки ДПІ в Рожнятівському районі від 06.12.06, заяви від
відповідача про зміну місце ведення господарської діяльності, про припинення
підприємницької діяльності не подавалися. Згідно Свідоцтва НОМЕР_2 адресою
відповідача є АДРЕСА_1, яка вказана і в позовній заяві.

Судові витрати, відповідно до ст. 49
ГПК України, слід покласти на відповідача.

З огляду на викладене та керуючись
ст. 124 Конституції України, ст. 526, 549,
Цивільного кодексу України, ст. 3 Закону України «Про відповідальність
за несвоєчасне виконання грошових зобов»язань”, ст.ст. 75, 49, 82-85 ГПК
України, суд

вирішив

позов задоволити.

Стягнути з суб»єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1,АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3) на
користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЬВІВМОРЕПРОДУКТИ», м. Львів,
вул. Опришківська, 5 (р/р 6200 в АКІБ «УкрСиббанк» м. Львів, МФО 351005,
ЗКПО 25236666, ІПН 41) -960грн. 56коп. основного боргу, 79грн 90коп.
пені, 102грн. 00коп. витрат по сплаті державного мита та 118грн. 00коп. витрат
на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ суду видати після набрання
рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у
разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84
Господарського процесуального кодексу України.

СУДДЯ
М.М.ФРИЧ

08.02.07

Виготовлено
в Діловодстві

Кучер
Н.М.