ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  МІСТА СЕВАСТОПОЛЯ
РІШЕННЯ

"05" березня 2007 р.
справа № 20-11/055

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “АТ - Крим”

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Лондон - Крим”

про стягнення заборгованості.

Суддя Дмитрієв В.Є.

Представники сторін:

від позивача –Михайлова Т.О., довіреність № 287 від 08.09.2006

від відповідача –не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “АТ - Крим” звернулося до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Лондон - Крим” про стягнення заборгованості.

Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає, позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем договору поставки № 630 від 13.10.2006.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце проведення судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином,  до початку судового засідання надав суду клопотання про розгляду справи в його відсутність, надав суду акт звірення взаєморозрахунків, позов визнає в повному обсязі.

Ухвалою  від 05.03.2007  суд припинив провадження у справі в частині стягнення 500,0 грн. на підставі п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні представнику позивача  були роз'яснені його права і обов'язки.

Розглянувши матеріали  справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення сторін,  суд,  встановив:

13.10.2006 між Товариством з обмеженою відповідальністю “АТ - Крим” та Товариством  з обмеженою відповідальністю “Лондон - Крим” було укладено договір поставки № 630 (далі - Договір), відповідно до якого позивач зобов`язаний передати відповідачу товар, а відповідач зобов`язаний прийняти товар та оплатити його вартість в строки, встановлені умовами договору.

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 3741,0 грн., відповідно до наступних накладних:

РН –23239 від 20.11.2006 на суму 788,0 грн.

РН –23844 від 27.11.2006 на суму 1351,1 грн.

РН –24399 від 04.12.2006 на суму 1601,9 грн.

Товари за вищепереліченими  накладними відповідач отримав, що підтверджується підписом представника відповідача, який скріплений печаткою підприємства.

Відповідно до п. 4.5 Договору відповідач зобов`заний оплатити вартість отриманого товару впродовж семи днів з моменту отримання товару.

Відповідачем оплата вартості поставленого товару здійснена частково, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача  заборгованості в розмірі 2741,0 грн.

В процесі судового розгляду представником відповідача було надано акт звірення взаєморозрахунків № 35 від 23.02.2007 (акр. с. 18),  який  підписаний представниками обох сторін, підписи скріплені печатками підприємств. Відповідно до акту    взаєморозрахунків № 35 заборгованість в розмірі 500,0 грн. була сплачена 05.02.2007, тобто до подачі позовної заяви, у зв`язку з чим, суд припинив в цієї частині провадження  у справі на підставі  п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України. Станом на 23.02.2007 основна заборгованість склала 2241,0 грн.

Представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягає.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає позовні вимоги позивача в частині стягнення основної заборгованість такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до положень статей 525, 526  Цивільного Кодексу України зобов’язання повинні виконуватись належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Додатково позивач просить стягнути пеню в розмірі 79,57 грн.

Згідно ст. 546,  ст. 549, п.3 ст.611  Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є  неустойка, що обчислюється  у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.1 Договору за порушення строку розрахунків за продукцію, які передбачені Договором, відповідач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочки.

Суд перевірив розрахунок пені, вважає його таким, що зроблений з додержанням вимог  вищезазначеного законодавства, тому суд вважає  позовні вимоги позивача в частині стягнення пені в розмірі  79,57 грн. такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України суд покладає на відповідача витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу пропорційно сумі задоволених вимог.

Керуючись статтями 49,  82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИ Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Лондон - Крим” (99029 м. Севастополь, пр-т Острякова, 62, кв. 49; р/р 0112 в АКБ “Индустриальный ” м. Запоріжжя; МФО 313849;   ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “АТ - Крим” (99001 м. Севастополь,  пл. Ластовая, 3 ; р/р 26004831 в СФ ВАТ “Райффайзен Банк Аваль”, МФО 324504, ) заборгованість в розмірі  2320,57 грн., з яких 2241,0 грн. –основна заборгованість, пеня в розмірі 79,57 грн. а також  витрати по сплаті державного мита в сумі  - 83,92 грн.  та інформаційно-технічне забезпечення  судового процесу в  розмірі 97,08 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Копії  рішення направити сторонам.

Суддя                                                                                                                В.Є. Дмитрієв

Рішення оформлено відповідно до вимог ст. 84 Господарського

процесуального кодексу України і підписано   12.03.2007