ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.07
Справа № АС16/179-07.

21.05.2007 року                                                             справа № АС 16/179-07

За позовом                 Товариства з обмеженою відповідальністю «Сілікатобетон», м. Суми

до відповідача            Державної податкової інспекції в м. Суми

про зобов’язання вчинити дії

СУДДЯ     Моїсеєнко В.М.

За участю представників сторін:

від позивача          Макаренко М.А., гол. бухгалтер Ладинова В.М.

від  відповідача     Скуба Л.В., Зіркатий А.В.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 27.04.2007р. до 10 год. 25 хв. 21.05.2007р.

Суть спору: позивач просить суд визнати нечинним податкове повідомлення-рішення № /0/17-319/1/31065953/50962 від 04.08.2006 року в частині визначення податкового зобов’язання за платежем податок з доходів фізичних осіб на суму 5 144 грн. 31 коп., а саме: за основним платежем 1 714 грн. 77 коп. та штрафних санкцій в сумі 3 429 грн. 54 коп.

Позивач подав доповнення до позовної заяви та просить визнати нечинними податкові повідомлення-рішення № /0/17-319/1/31065953/50962 від 04.08.2006 року в частині визначення податкового зобов’язання за платежем податок з доходів фізичних осіб на суму 5 144 грн. 31 коп., а саме: за основним платежем 1 714 грн. 77 коп. та штрафним (фінансовим) санкціям 3 429 грн. 54 коп.; № /1/17-319/1/31065953/65564 від 17.10.2006 року в частині визначення податкового зобов’язання за платежем податок з доходів фізичних осіб на суму 5 144 грн. 31 коп., а саме: за основним платежем 1 714 грн. 77 коп. та штрафним (фінансовим)  санкціям 3 429 грн. 54 коп.; № /2/17-319/1/31065953/81661 від 20.12.2006 року в частині визначення податкового зобов’язання за платежем податок з доходів фізичних осіб на суму 5 144 грн. 31 коп., а саме: за основним платежем 1 714 грн. 77 коп. та штрафним (фінансовим)  санкціям 3 429 грн. 54 коп.; № /3/17-1208/31065953/16014 від 12.03.2007 року в частині визначення податкового зобов’язання за платежем податок з доходів фізичних осіб на суму 5 144 грн. 31 коп., а саме: за основним платежем 1 714 грн. 77 коп. та штрафним (фінансовим) 3 429 грн. 54 коп.

Відповідач подав заперечення проти позову, в якому зазначає, що податкове повідомлення-рішення № /3/17-1208/31065953/16014 від 12.03.2007 року є законним та обґрунтованим і просить суд відмовити позивачу в задоволенні його вимог.

21.05.2007 року до господарського суду Сумської області надійшли від позивача уточнення позовних вимог в яких позивач посилаючись на норми Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» та Декрету Кабінету Міністрів України «Про прибутковий податок громадян» зазначає, що позивач не може бути податковим агентом при виплаті виручки приватному підприємцю ТОВ «Сілікатобетон», тому просить суд визнати нечинним податкове повідомлення-рішення відповідача № /3/17-1208/31065953/16014 від 12.03.2007 року в частині визначення податкового зобов’язання за платежем податок з доходів фізичних осіб на суму 5 144 грн. 31 коп., а саме: за основним платежем 1 714 грн. 77 коп. та штрафним (фінансовим) санкціям 3 429 грн. 54 коп.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши повноважних представників позивача і відповідача, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази, суд  встановив наступне:

Відповідачем була здійснена виїзна планова  перевірка позивача за період з 01.07.2004р. по 31.03.2006р., за результатами  перевірки 27.07.2006р. було складено акт № 4768/235/31065953/83 на підставі якого було винесено податкове повідомлення-рішення № /3/17-1208/31065953/16014 від 12.03.2007р. яким було наяложено стягнення  в частині визначення податкового зобов’язання за платежем податок з доходів фізичних осіб на суму 5 144 грн. 31 коп., а саме: за основним платежем 1 714 грн. 77 коп. та штрафним (фінансовим) санкціям 3 429 грн. 54 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідач актом перевірки дотримання вимог податкового законодавства встановив, що протягом 2004-2005 років підприємець Бурдюгова Т.М. систематично здійснювала продаж позивачу товару відпрацьованого мастила. Тобто відповідачем було встановлено, що зазначений дохід є іншим доходом, ніж продаж товарів (надання послуг, виконання робіт) у межах підприємницької діяльності без створення юридичної особи, що повинен оподатковуватися податком з доходів фізичних осіб відповідно до п. 9.12.2. ст.. 9 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» від 22.05.2003 року.

Відповідно до п. 1 ст. 42 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року № 436-ІV, підприємництво – це самостійна ініціатива, ініціативна, систематична на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб’єктом господарювання з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Отже відповідно наведеної вище норми, систематичний продаж товарів підприємцем Бурдюговою Т.М. є підприємництвом, так як здійснювався нею самостійно, систематично на власний ризик та з метою одержання прибутку.

Таким чином, як вбачається з матеріалів справи визначення відповідача доходу від систематичного продажу товару, як доходу іншого ніж продаж товарів, є таким що не відповідає фактичним обставинам справи, та суперечить п. 1 ст. 42 Господарського кодексу України від 16.01.2003 року № 436-ІV.

Відповідач посилається також на те, що позивачем було порушено п. 8.1 ст. 8 та п.19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб», а саме не було виконано обов’язків податкового агента, щодо своєчасного та повного нарахування, утримання та сплати (перерахування) до бюджету податку з доходу, який виплачується на користь платника податку та оподатковуються до або під час такої виплати за її рахунок.

Відповідно до ст.. ст.. 9,10 Закону України «Про систему оподаткування» від 25.06.1991 року № 1251-ХІІ не передбачає надання платнику податків права вимагати від іншого платника будь-яких відомостей, у тому числі щодо реєстрації як платника податків, а також контролювати правильність ведення контрагентом бухгалтерського та податкового обліку .

Таким чином, копії свідоцтва про сплату єдиного податку за 2004 та 2005 роки, а також копії платіжних доручень в підтвердження сплати єдиного податку до бюджету, є достатніми підставами для неутримання податку з доходів фізичних осіб у джерела виплати доходів підприємцю Бурдюговій Т.М.

Правомірність застосування спрощенної системи оподаткування підприємцем Бурдюговою Т.М., підтверджена також невиїздною документальною перевіркою відповідача по справі про що свідчить довідка № 6410/17-320//76 від 09.10.2006 року «Про результати невиїзної документальної перевірки ПП Бурдюгової Т.М. з питань правових відносин з позивачем за липень 2004 року, серпень 2004р., вересень 2004 р., жовтень 2004р., грудень 2004р., березень 2005р., травень 2005р., червень 2005р., липень 2005р., серпень 2005р.». Даною перевіркою встановлено, що Бурдюгова Т.М. здійснювала підприємницьку діяльність, застосовуючи спрощену систему оподаткування обліку та звітності.

Таким чином, фактично, своє довідкою відповідач підтверджує, що підприємць Бурдюгова Т.М. правомірно застосовувала спрощену систему оподаткування обліку та звітності, в тому числі по операціям з відвантаженням мастила позивачу.

В податковому повідомленні-рішенні № /3/17-1208/31065953/16014 від 12.03.2007 року зазначено, що відповідач визначив суму податкового зобов’язання за платежем: податок з доходів найманих працівників, тоді як з матеріалів справи слідує, що Бурдюгова Т.М. працівником позивача не була, отже в даному повідомленні-рішенні вказані недостовірні відомості, що є підставою для скасування даного податкового повідомлення-рішення.

Отже, відповідачем неправомірно було визначено позивачу податковим агентом щодо виплат фізичній особі – підприємцю в межах його підприємницької діяльності, тому штрафні (фінансові) санкції за порушення п. 8.1 ст. 8 та п. 19.2 ст. 19 Закону України «Про податок з доходів фізичних осіб» є такими, що не відповідають діючому законодавству.

При таких обставинах, суд вважає вимоги позивача правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 94, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в м. Суми (40030, м. Суми, Червона площа, 2) № /3/17-1208/31065953/16014 від 12.03.2007 року в частині визначення податкового зобов’язання за платежем податок з доходів фізичних осіб на суму 5 144 грн. 31 коп., а саме: за основним платежем 1 714 грн. 77 коп. та штрафним (фінансовим) санкціям 3 429 грн. 54 коп.

3.          Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

4.          Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

5.          Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                           В.М. Моїсеєнко

В судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини постанови. Повний текст постанови підписано 22.05.2007 року.