донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

25.04.2007 р.                                                                           справа №43/159

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:
Чуприн В.П. (дов. №3/1 від 01.01.05р.)
Куркчі В.К. (дов. б/н від 19.03.2007р.),

від відповідача:
Контратенко Г.П. (дов. №6.01-074 від 09.01.07р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю „Азовська нафтова компанія” м. Маріуполь Донецька область

на рішення  господарського суду

Донецької області

від
26.02.2007 року

по справі
№43/159 (суддя Зубченко І.В.)

за позовом
Приватного підприємства „Горізонталь” м.Севастополь

до
Товариства з обмеженою відповідальністю „Азовська нафтова компанія” м. Маріуполь Донецька область

про
за зустрічним позовом

до
про
стягнення 228815,70грн.
Товариства з обмеженою відповідальністю  „Азовська нафтова компанія” м. Маріуполь Донецька область
Приватного підприємства „Горізонталь” м.Севастополь
стягнення збитків в розмірі 113178,50грн.

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2005 року  позивач, Приватне підприємство „Горізонталь” м.Севастополь, звернувся до суду з позовом  до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю  „Азовська нафтова компанія” м.Маріуполь, про стягнення заборгованості по договору підряду в сумі 228815,7грн., у т.ч.: основного боргу 215863,86грн. та 12951,84грн. процентів за прострочку платежу.

26.05.2006року відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю  „Азовська нафтова компанія” м. Маріуполь Донецька область, звернувся до господарського суду у порядку ст.60 ГПК України з зустрічною позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства „Горізонталь” м.Севастополь збитків в розмірі 113178,50грн. Враховуючи, що зустрічний позов пов'язаний з первісним позовом, а тому був розглянутий господарським судом разом в одному судовому засіданні.

Провадження у справі в термін з 13.09.2005року по 07.12.2006року було зупинено у зв'язку з призначенням будівельно-технічної експертизи, дорученої Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

Рішенням від 26.02.2007року господарський суд Донецької області (суддя Зубченко І.В.) позовні вимоги Приватного підприємства „Горізонталь” м.Севастополь задовольнив у повному обсязі. У задоволені зустрічних позовних вимог  про стягнення збитків в розмірі 113178,50грн. відмовив за недоведеністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю „Азовська нафтова компанія” м.Маріуполь, звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати. Прийняти нове рішення, яким відмовити повністю у задоволені первісного позову, та задовольнити позовні вимоги зустрічної позовної заяви. В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник скарги посилається на те, що  судом першої інстанції неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, а також  на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права  при винесені оскаржуваного рішення.

Приватне підприємство „Горізонталь”   вважає рішення суду законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, скаргу без задоволення.

Згідно зі ст.ст.28,29 Закону України “Про судоустрій в Україні” розпорядженням заступника голови Донецького апеляційного господарського суду була призначена нова колегія суддів для розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне:

Між Приватним підприємством „Горізонталь” м.Севастополь ( підрядник–позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Азовська нафтова компанія” м.Маріуполь (замовник-відповідач у справі) 26.07.2002року був укладений договір №25, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов'язання виконати роботи по будівництву металоконструкцій поза майданчикової трубної естакади та трубне обвязання, виготовлення та монтаж у відповідності з затвердженою кошторисною документацією (т.1 а.с.5).

Як вбачається із матеріалів справи,  відповідно до умов договору підряду  позивачем були виконані роботи в термін серпень 2002р. –березень 2003року на загальну суму 801955,84грн.

При укладені договору сторони визначили, що приймання виконаних  підрядних робіт та конструктивних елементів здійснюється з оформленням актів приймання, передбачених чинним законодавством в Україні нормами та стандартами (пункт 7).

Факт виконаних робіт підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт, які підписані сторонами без заперечень та пропозицій (т.1 а.с.20-37). Вартість  виконаних підрядних робіт підтверджено відповідними довідками (т.1 а.с.38-44).

Правовідносини між сторонами виникли з моменту укладення договору підряду - 26.07.2002року, тобто до набрання чинності Цивільного кодексу України, який вступив в дію 01.01.2004р. Згідно Прикінцевих та Перехідних  положень Цивільний кодекс України  застосовується до цивільних відносин, що виникли  після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правовідношення сторін, які виходять із договору підряду, регулюються главою 61 ЦК України.

У відповідності до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до вимог ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк.  Однак, взяті на себе зобов'язання щодо оплати відповідачем виконані частково на суму 586091,98грн. Залишок заборгованості складає 215863,86грн. Враховуючи, що виконання позивачем  робіт за договором підряду підтверджені двосторонніми актами у розумінні ст.882ЦК України, тому господарський суд правомірно дійшов висновку щодо стягнення даної заборгованості з урахуванням 3% річних, нарахованих позивачем   у відповідності до 625 Цивільного кодексу України.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи, у ході розгляду господарського спору, позивачем, ПП „Горізонталь”, було надано заяву про  збільшення позовних вимог, в якій він просив визнати недійсним акт від 22.06.2004р. Технічного огляду об'єкта „Внутриплощадна трубна естакада” на будівництві „Установки атмосферної перегонки нафти” (т.2 а.с.28).

Господарський суд  задовольнив дану заяву та визнав вищевказаний акт недійсним, на підставі того, що він не відповідає вимогам п.1.8 ДБН А.3.1-95.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції не погоджується, оскільки оскаржуване рішення в цій частині  винесено господарським судом  з порушенням норм матеріального права. Тому, рішення підлягає скасуванню у відповідності до ст.104 ГПК України.

На підставі частини другої ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши додаткову вимогу позивача, судова колегія вважає, що акт від 22.06.2004року носить ненормативний характер у розумінні ст.12 ГПК України (у редакції 01.12.2006р.).

Законом України „Про внесення  змін до деяких законодавчих актів України щодо визнання підсудності справ з питань приватизації з корпоративних спорів” №483-У від 15.12.2006р. були внесені зміни до п.1 ч.1 ст.12 ГПК України, який набрав чинності 29.12.2006року. Отже, на момент прийняття оскаржуваного рішення суд першої інстанції не мав права щодо розгляду спору про визнання недійсним вказаного акту, який не носить нормативний характер.

Оспорюваний акт є актом перевірки, що фіксує наявність порушення позивачем прийнятих на себе зобов'язань за договором підряду на будівництво №25 від 26.07.2002року.

Отже, спір про визнання недійсним акту „Технічного огляду об'єкта „Внутримайданчикова трубна естакада” на будівництві „Установки атмосферної перегонки нафти” від 22.06.2004року не підвідомчий господарським судам України у розумінні ст.12 ГПК України.

З огляду на таке, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, рішення суду першої інстанції по первісному позову  підлягає частковому скасуванню в частині визнання недійсним акту технічного огляду об'єкта „Внутриплощадна трубна естакада” на будівництві „Установки атмосферної перегонки нафти” від 22.06.2004року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю „Азовська нафтова компанія”.

Апеляційна скарга за зустрічним позовом спростовується матеріалами справи та не  підлягає  задоволенню, а тому рішення в цій частині підлягає залишенню без змін, оскільки за загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (стаття 33 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Як вбачається із матеріалів справи,  предметом зустрічних позовних вимог є стягнення збитків у розмірі 113178,50грн. (т.1 а.с.82).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вислухавши пояснення сторін, судова колегія дійшла висновку, що господарський суд правомірно відмовив у задоволені зустрічних вимог за недоведеністю, оскільки  відповідно до частини 3 ст.853 ЦК України  розподіл недоліків виконаної роботи на явні, котрі могли бути встановлені при звичайному способі приймання (р.7 договору підряду) і приховані, котрі при такому прийманні не могли бути встановлені (п.7.3 договору підряду). Про приховані недоліки замовник повинен повідомити негайно підрядника після виявлення.

У зустрічній позовній заяві позивач стверджує, що  при виявлені недоліків у виконаній роботі він 18.06.2004року повідомив підрядника листом за №3.07-1479.

У відповідності до п.9.2.4 договору підряду при не усунені дефектів підрядником замовник вправі це зробити своїми силами за рахунок підрядника і стягнути з нього повну вартість робіт за усунення дефекту. Але, будь-яких доказів про направлення підрядникові повідомлення про виявлення недоліків, замовником не надано ані суду першої інстанції, ані апеляційній інстанції.

Крім того,  умовами договору підряду передбачено усунення дефектів та компенсування цих витрат, а не відшкодування збитків. У ході розгляду справи, позивач за зустрічним позовом не скористався своїм конституційним правом у порядку ст.22 ГПК України та не змінив предмет та підставу позову, а наполягав на стягненні збитків.

За таких обставин, позивачем за зустрічним позовом в повній мірі не доведені позовні вимоги, тому господарський суд правомірно відмовив у задоволені зустрічного  позову.

Враховуючи викладене, за результатами апеляційного провадження, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення господарського суду Донецької області від 26.02.2007року -  скасуванню в частині визнання недійсним акту технічного огляду об'єкта „Внутриплощадна трубна естакада” на будівництві „Установки атмосферної перегонки нафти” від 22.06.2004року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю „Азовська нафтова компанія”.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст.ст.49, п.1 ст.80, ст.ст.99,101,103,104,105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю  „Азовська нафтова компанія” м. Маріуполь Донецька область задовольнити частково.

Рішення господарського суду Донецької області від  26.02.2007року у справі №43/159 скасувати в частині визнання недійсним акту технічного огляду об'єкта „Внутриплощадна трубна естакада” на будівництві „Установки атмосферної перегонки нафти” від 22.06.2004року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю „Азовська нафтова компанія”.

Припинити провадження у справі про визнання недійсним акту технічного огляду об'єкта „Внутриплощадна трубна естакада” на будівництві „Установки атмосферної перегонки нафти” від 22.06.2004року, складеного Товариством з обмеженою відповідальністю „Азовська нафтова компанія”.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з Приватного підприємства „Горізонталь” м.Севастополь на користь Товариства з обмеженою відповідальністю  „Азовська нафтова компанія” м. Маріуполь Донецька область витрати по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги у сумі 42,50грн.

Господарському суду Донецької області видати наказ.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС