ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2007 р.
№ 11/7-04/18-05/15-06

Вищий  господарський суд  України у складі колегії  суддів:

Перепічая В.С. ( головуючого ),

Вовка І.В.,
Гончарука П.А.,

розглянувши  у     відкритому  судовому засіданні  в м.Києві  касаційну  скаргу
Закритого акціонерного товариства “Міжрегіональної академії управління персоналом”

на  постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду
від 17.07.2006 року

у справі за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю “Альфа”

до
Закритого акціонерного товариства “Міжрегіональної академії управління персоналом”

про
стягнення заборгованості та виселення

і  зустрічним позовом
Закритого акціонерного товариства “Міжрегіональна академія управління персоналом”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Альфа"

про
визнання договору недійсним,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2003 року   позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовною заявою до відповідача про стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 24593,70 грн. і виселення з орендованого приміщення у зв’язку з неналежним виконанням зобов’язання за договором оренди з внесення орендної плати та неповерненням орендованого приміщення після розірвання договору

Під час розгляду справи в суді першої інстанції позивач уточнив заявлені вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати з урахуванням індексу інфляції в сумі 180517,76 грн., 3 % річних, у сумі 8561,15 грн. і неустойку в сумі 36070,76 грн.

У свою чергу, відповідач за первісним позовом звернувся до суду із зустрічною позовною заявою до позивача за первісним позовом про визнання договору оренди № 1 від 01.04.2003 року  недійсним у зв’язку з невідповідністю вимогам закону, оскільки цей договір з його боку було укладено не повноважною особою, і наступного схвалення цієї угоди не відбулося.

Рішенням господарського суду Київської області  від 25.04.2006 року  первісний позов задоволено частково та стягнуто з відповідача за первісним позовом на користь позивача заборгованість в сумі 159859,05 грн., інфляційні суми 20658,71 грн. і 3% річних у сумі 8561,15 грн., а в решті первісного позову відмовлено та в зустрічному позові відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.07.2006 року зазначене рішення суду першої інстанції змінено та доповнено його резолютивну частину висновком про припинення провадження в справі в частині первісного позову про зобов’язання повернути нежитлове приміщення.

У касаційній  скарзі відповідач за первісним позовом вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, і тому просить постанову апеляційного суду скасувати та зустрічний позов задовольнити.

У відзиві на касаційну скаргу  позивач за первісним позовом вважає, що постанова апеляційного суду в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції відповідає вимогам закону, і просить її залишити в цій частині без змін, виключивши висновок про припинення провадження в справі.

Заслухавши пояснення  представників сторін,  дослідивши доводи касаційної скарги  та відзиву на неї, перевіривши матеріали справи і прийняті в ній судові рішення, касаційний суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.11110 Господарського процесуального кодексу України порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо рішення прийнято не тими суддями, які входили до складу колегії що розглянула справу.

Як вбачається із протоколу судового засідання Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17.07.2006 року до складу суду, який розглядав апеляційну скаргу ЗАТ “Міжрегіональна академія управління персоналом” на рішення місцевого господарського суду в даній справі входили судді Фаловська І.М., Андрейцева Г.М. і Швець В.О., а постанову апеляційного суду від 17.07.2006 року прийнято суддями Фаловською І.М., Андрейцевою Г.М. і Поліщуком В.Ф.

Отже, оскаржену постанову апеляційного господарського суду прийнято не тими суддями, які входили до складу колегії, що розглянула справу.

За таких обставин, постанова апеляційного суду є незаконною, і підлягає скасуванню з передачею справи на розгляд до суду апеляційної інстанції.

З огляду наведеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу  Закритого акціонерного товариства “Міжрегіональна академія управління персоналом"  задовольнити частково.

Постанову Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 17.07.2006 року скасувати, і справу № 11/7-04/18-05/15-06 передати на розгляд до цього ж апеляційного суду в іншому складі суду.

Головуючий                                                                               В.Перепічай

Судді                                                                                                     І. Вовк

П.Гончарук