ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.04.07 р.
Справа № 21/72пн

Позивач: Державна податкова
інспекція у Будьонівському районі м. Донецька

До відповідача: фізичної
особи-підприємця ОСОБА_1

Про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця

Суддя Матюхін В.І.

Представники:

позивача: Стадник В.В. -  гол. інспектор за дов. від 13.03.07р.

відповідача: не з'яв.

Державною податковою інспекцією у
Будьонівському районі м. Донецька подано позов про припинення підприємницької
діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у зв'язку з неподанням протягом
року до органів державної податкової служби податкових декларацій, документів
фінансової звітності відповідно до закону.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на:

-          ст.9 Закону України “Про систему
оподаткування”;

-          ст.10 Закону України “Про державну
податкову службу в Україні”;

-          п.2 ст.46 Закону України “Про
державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців”.

Відповідач, належним чином
повідомлений про час і місце розгляду справи (ухвала про відкладення розгляду
справи направлена йому рекомендованим листом і поштою вручена 7.03.07р., що
підтверджено повідомленням про вручення), явку свого представника у судове
засідання не забезпечив, витребувані документи, зокрема докази подання
звітності протягом останнього року,
господарському суду не надав, у зв'язку з чим справа на підставі ст.75
Господарського процесуального кодексу України розглянута за наявними у ній
матеріалами.

Розгляд справи закінчено
05.04.2007р.

Для підготовки та оголошення
повного тексту рішення у засіданні оголошувалася перерва до 15год.00хв.
05.04.2007р.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника позивача у відкритому судовому засіданні,
господарський суд встановив:

ОСОБА_1 на сьогоднішній день є
фізичною особою-підприємцем.

Згідно з пп.1, 2 ч.1 ст.9 Закону
України "Про систему оподаткування"
(із змінами i доповненнями) платники податків і зборів   (обов'язкових   платежів), до яких відноситься і відповідач,
зобов'язані вести   бухгалтерський   облік, складати  звітність
про фінансово-господарську діяльність і забезпечувати її зберігання  у терміни, встановлені законами;
подавати  до  державних
податкових органів та інших державних органів відповідно до законів
декларації,  бухгалтерську звітність та
інші документи і відомості, пов'язані з обчисленням і сплатою податків і зборів
(обов'язкових платежів).

З середини 1996 року і до нині
відповідач не подає передбачену законодавством звітність.

Зважаючи на те, що:

1.          Законом України “Про державну
реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців” (надалі - Закон “Про
держреєстрацію…”) передбачено, що державна
реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи -
підприємця проводиться у разі постановлення судового рішення про припинення
підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця (п.1 ст.46).

Підставами   для
постановлення   судового   рішення
про припинення  підприємницької
діяльності фізичної особи - підприємця є, зокрема  неподання протягом  року
органам державної податкової служби податкових декларацій,  документів фінансової звітності відповідно до
закону (п.2 ст.46 Закону “Про держреєстрацію…”) .

Згідно п.1 ст.49 Закону “Про
держреєстрацію…” суд, який постановив рішення про   припинення підприємницької  діяльності
фізичної  особи  - підприємця в день набрання   таким  рішенням
законної  сили  направляє
його  копію державному  реєстратору
за  місцем  реєстрації
фізичної  особи - підприємця  для
внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо
припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

З
дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення
щодо припинення підприємницької діяльності фізичною особою  -  підприємцем  застосовуються  обмеження, які встановлені законом, зокрема
частиною восьмою статті 47 Закону “Про держреєстрацію…”.

Частиною восьмою статті 47 Закону
“Про держреєстрацію…” передбачено, що з дати внесення до Єдиного державного
реєстру запису  щодо рішення   про
припинення   підприємницької  діяльності
фізичною особою - підприємцем забороняється проведення державної
реєстрації фізичної  особи  -
підприємця,  щодо  якої
прийнято  рішення про припинення
підприємницької діяльності.

2.           Частиною 2 ст.19 Конституції України
встановлено, що “органи державної влади ..., їх посадові особи зобов'язані
діяти  лише  на
підставі,  в  межах повноважень та у спосіб, що передбачені
Конституцією  та  законами України”.

Частиною 2 ст.1  Господарського процесуального кодексу України
встановлено, що у випадках,  передбачених
законодавчими  актами  України,
до господарського  суду мають
право також звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є суб'єктами
підприємницької діяльності.

Пунктом 17 ст.11 Закону “Про
державну податкову службу в Україні” органам державної податкової служби надано
право звертатися  у  передбачених
законом  випадках до суду з
заявою  (позовною  заявою)
про  скасування  державної
реєстрації суб'єкта
підприємницької  діяльності.

Зазначеною правовою нормою органам
державної податкової служби не надано право звертатися із позовами про
припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

В той же час відповідно до  частини 2
статті  124  Конституції
України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що  виникають
у державі.  Згідно зі статтею 2 Закону
України "Про судоустрій" суд
здійснює  правосуддя  відповідно
до принципу   верховенства   права,
забезпечує  захист  гарантованих Конституцією  України
та  законами  прав  і  законних
інтересів юридичних осіб.
Частиною  3 статті   3
зазначеного  Закону
встановлено,  що судова система
забезпечує доступність  правосуддя
для  кожної особи в порядку,  встановленому Конституцією України і
законами.  Відповідно до частини 1 статті
6  цього
самого  Закону всім   суб'єктам
правовідносин  гарантується  захист
їх  прав  і законних інтересів незалежним і
неупередженим судом. Відповідно до частини
3  зазначеної статті ніхто не може
бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона
віднесена процесуальним законом.

Рішенням Конституційного  Суду
України від 9 липня 2002 року визначено, що   частина
2   статті   124
Конституції   України
передбачає  право юридичної особи на
захист судом своїх прав,  встановлює
юридичні гарантії їх  реалізації,  надаючи можливість   будь-кому
захищати   свої   права
будь-якими   не забороненими  законом
засобами.  Кожна  особа
має  право  вільно вибирати  не заборонений законом засіб захисту
прав,  у тому числі судовий  захист.
Суб'єкти  правовідносин,  утому
числі  юридичні особи, у разі  виникнення
спору можуть звертатися до суду за його вирішенням.  Юридичні особи мають право на звернення до  суду
для захисту  своїх прав
безпосередньо на підставі Конституції України.

Держава  повинна
забезпечувати   захист   прав
усіх   суб'єктів
правовідносин,  у  тому числі в судовому порядку.  Право юридичної особи на звернення до  суду
за  вирішенням  спору
не  може  бути обмежено законом та іншими
нормативно-правовими актами.

Господарський суд вважає вимоги
позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню у повному
обсязі.

Згідно зі ст.49 Господарського
процесуального кодексу України, ст.3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про
державне мито” з відповідача у доход Державного бюджету України підлягає
стягненню 85,00 грн. державного мита.

На підставі ст.ст.19, 124
Конституції України, ст.ст. 2, 46, 47, 49 та пп.1, 3 Прикінцевих положень
Закону України “Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців”, керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 49, 82 - 85 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш
И В:

Позов задовольнити.

Припинити підприємницьку діяльність
фізичної особи-підприємця ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Караганда, місце проживання - АДРЕСА_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1; відомості про п/р відсутні) у доход Державного бюджету України
(одержувач: УДК у Київському районі м. Донецька, банк одержувача: ГУДК в
Донецькій області; п/р 0006, МФО 834016, , код
бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банка 095) 85грн.00коп.
державного мита.

Рішення набирає  законної
сили   після закінчення  десятиденного
строку з дня його прийняття,  а у
разі подання  апеляційної скарги або
внесення апеляційного подання - після розгляду справи апеляційною
інстанцією,  якщо його не скасовано.

В день набрання рішенням
законної  сили  направити його  копію державному  реєстратору
за  місцем  реєстрації фізичної  особи - підприємця  для
внесення до Єдиного державного реєстру запису про судове рішення щодо
припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Суддя
Матюхін В.І.

Надруковано
примірників:

1
-позивачу;

1
- відповідачу;

1
- реєстратору;

1
- у справу.

Виконала:

Тел.381-91-18