ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007 р.
№ 13/281-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П.- головуючого, Ковтонюк Л.В., Плюшка І.А.,

за участю представників: позивача –Левченка О.Є. дов. №341/10 від 29.12.2006 року, відповідача Шаповал С.В. дов. № 37/104 від 20.12.2006 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ВАТ по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 7 лютого 2007 року у справі господарського суду Сумської області за позовом ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" до ВАТ по газопостачанню та газифікації "Сумигаз", за участю ДВС в Зарічному районі м. Суми, про стягнення боргу,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2006 року ДК "Газ України" НАК "Нафтогаз України" звернулась до господарського суду Сумської області з позовом до ВАТ по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" про стягнення 81 104, 27 грн. боргу, 20 217,59 грн. пені, 51 867,03 грн. втрат від інфляційних процесів та 3 175, 81 грн. - трьох відсотків річних.

Рішенням господарського суду Сумської області від 8 червня 2006 року позов задоволено частково. З відповідача стягнуто 81 104, 27 грн. боргу, 20 217,59 грн. пені, 29 060,85 грн. втрат від інфляційних процесів та 3 175, 81 грн. - три відсотки річних.

На виконання рішення суду видано наказ.

У жовтні 2006 року ВАТ по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" звернулось до суду зі скаргою на дії органу ДВС про визнання дій ДВС у Зарічному районі м. Суми, які полягають у поновленні виконавчого провадження, незаконними.

Відповідач також просив зобов'язати ДВС у Зарічному районі м. Суми зупинити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Сумської області № 13/281 від 20 червня 2006 року за заявою ДК "Газ України" та зобов'язати ДВС у Зарічному районі м. Суми на період розгляду скарги не вчиняти будь-які дії (накладення арешту на грошові кошти та майно, тощо) щодо примусового виконання зазначеного судового рішення.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 13 листопада 2006 року в задоволенні викладених в скарзі вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 7 лютого 2007 року апеляційну скаргу ВАТ по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Сумської області від 13 листопада 2005 року –без змін.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу  господарського суду Сумської області від 13 листопада 2006 року та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 7 лютого 2007 року і прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги ВАТ по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" в повному обсязі.

ВАТ по газопостачанню та газифікації "Сумигаз" стверджує, що судами неправильно застосовано ст.ст. 8, 19 Конституції України, ст.ст. 7, 34 п. 15 Закону України "Про виконавче провадження" і ст.3 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно - енергетичного комплексу".

Заявник наголошує, що в зазначеній нормі не передбачено розмежування заборгованості за ознаками виникнення до або після 1 січня 2005 року.

Вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що на виконання рішення господарського суду Сумської області від 8 червня 2006 року був виданий наказ.

Постановою ДВС у Зарічному районі м. Суми від 19 жовтня 2006 року було поновлено виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Сумської області № 13/281-06 від 20 червня 2006 року в зв'язку з тим, що виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню лише тоді, коли заборгованість підприємства паливно-енергетичного комплексу виникла до 1 січня 2005 року.

В оскаржуваних судових рішеннях суди погодилися з мотивами поновлення виконавчого провадження, викладеними в постанові ДВС у Зарічному районі м. Суми від 19 жовтня 2006 року та обгрунтували свої рішення тим, що заборгованість скаржника виникла після 1 січня 2005 року, а відповідно до роз'яснення Департаменту державної  виконавчої служби Міністерства юстиції України від 28 лютого 2006 року №25-1/149 виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню на підставі п. 15 ч. 1 ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" лише у тому разі, якщо заборгованість підприємства паливно-енергетичного комплексу внаслідок неповних розрахунків за енергоносії виникла до 1 січня 2005 року.

Однак з такими висновками суду повністю погодитись не можна.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписом ст.7 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов’язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

Відповідно до п. 15 ч. 1  ст. 34 Закону України "Про виконавче провадження" внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про   заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств     паливно-енергетичного комплексу" є підставою для обов'язкового зупинення виконавчого провадження.

Порядок і строки зупинення виконавчого провадження визначені ст.36 цього ж Закону, яка містить декілька підстав для поновлення виконавчого провадження.

Однак суди попередніх інстанцій на вказане уваги не звернули і, в порушення ст.ст.38, 43, 65, 84 і 105 ГПК України, не з’ясували, з яких підстав, визначених Законом, орган державної виконавчої служби поновив виконавче провадження, чи брав участь заявник, на момент поновлення виконавчого провадження,  в процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" і чи не закінчився термін її дії, чи діяв орган державної виконавчої служби на момент винесення оскарженої постанови у точній відповідності із Законом України "Про виконавче провадження".

Відтак, оскаржувані судові рішення визнати законними та обґрунтованими не можна, а отже вони підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду суду необхідно врахувати наведене, встановити дійсні обставини справи та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117 –11112 Господарського процесуального кодексу України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 7 лютого 2007 року і ухвалу господарського суду Сумської області від 13 листопада 2006 року.

Справу передати до господарського суду Сумської області на новий розгляд в іншому складі суддів.

Головуючий                                                                                  Т. Козир

Судді                                                                                     Л. Ковтонюк

І. Плюшко