АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем
України

15.02.2007  року
Справа № 1/255

Луганський
апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Медуниці О.Є.

суддів          Бойченка К.І.

Єжової С.С.

Секретар
судового засідання:          Сідорова
О.А.

за
участю представників сторін:

від
позивача
повноважний представник в

судове засідання не прибув;

від
відповідача                                         ОСОБА_2,
представник за довіреністю

ІНФОРМАЦІЯ_1;

розглянувши
у відкритому

судовому
засіданні

апеляційну
скаргу          Суб'єкта підприємницької
діяльності -

фізичної особи ОСОБА_1,

м. Луганськ

на
рішення

господарського
суду                        Луганської
області

від
09.01.07 (підписане 15.01.07)

по
справі
№1/255 (суддя - Зюбанова Н.М.)

за
позовом          Товариства з обмеженою
відповідальністю

„Торговий дім „Молочна слобода”,

м. Куп'янськ Харківської області

до
відповідача          Суб'єкта
підприємницької діяльності -

фізичної особи ОСОБА_1,

м. Луганськ

про
зобов'язання повернути тару

на суму 6167 грн. 00 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач
явку свого повноважного представника в судове засідання не забезпечив, хоча був
належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, про що свідчить
поштове повідомлення від 29.01.07.

15.01.07
подав телеграму з клопотанням про відкладення розгляду даної справи на іншу
дату, у зв'язку з неможливістю його повноважного представника бути присутнім на
цьому судовому засіданні.

Дане
клопотання було розглянуто у судовому засіданні судовою колегією та відхилено,
оскільки дану справу можливо розглянути в апеляційному провадженні за
матеріалами наявними у справі за відсутності представника позивача.

Товариство  з обмеженою відповідальністю „Торговий дім
„Молочна слобода”,  м. Куп'янськ
Харківської області, звернулося до господарського суду Луганської області із
позовом про зобов'язання суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу
ОСОБА_1, м. Луганськ, повернути ящики загальною вартістю 6167 грн. 00 коп., у
тому числі, ящики молочні в кількості 21 шт. вартістю 672 грн. 00 коп. та ящики
розові в кількості 157 шт. вартістю 5495 грн. 00 коп.

Рішенням
господарського суду Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_2 (суддя - Зюбанова Н.М.)
позов задоволений повністю, зобов'язано відповідача повернути позивачу ящики
молочні в кількості 21 шт. вартістю 672 грн. 00 коп. та ящики розові в
кількості 157 шт. вартістю 5495 грн. 00 коп., стягнуто з відповідача на користь
позивача витрати зі сплати державного мита в сумі 102 грн. 00 коп. та витрати
на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00
коп.

Суд
першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи підтверджені порушення
відповідачем умов договору щодо належного повернення тари у необхідній
кількості відповідно до одержаної разом з молочною продукцією.

В
обґрунтування рішення місцевий господарський суд посилався на вимоги ст.ст.174,
175, 193 Господарського кодексу України та Правил застосування, обігу і
повернення засобів упаковки багаторазового використання на Україні,
затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.04.92 №174 та наказом
Міндержресурсів України від 16.06.92 №15.

Не
погоджуючись з даним рішенням, відповідач - суб'єкт підприємницької діяльності
- фізична особа ОСОБА_1, звернувся до Луганського апеляційного господарського
суду з апеляційною скаргою від ІНФОРМАЦІЯ_10 б/н, якою просить рішення
господарського суду Луганської області від 28.11.06 у даній справі скасувати та
прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити.

В
обґрунтування своїх вимог по скарзі відповідач посилається на те, що судом
першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права; неповно
з'ясовані обставини, що мають значення для справи.

Розпорядженням
від 25.01.07 голови Луганського апеляційного господарського суду, відповідно до
ст. 28 Закону України “Про судоустрій України”, для розгляду апеляційної скарги
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Луганськ, від
ІНФОРМАЦІЯ_10 на рішення господарського суду Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_2
призначена судова колегія у складі: Медуниця О.Є. - суддя - головуючий,
Бойченко К.І., Єжова С.С. - судді.

Відповідно
до ст.101 Господарського процесуального кодексу України в процесі розгляду
справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими
доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний
суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та
обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши
пояснення представників сторін, присутніх в судовому засіданні, обговоривши
доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та
повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої
інстанції норм матеріального та процесуального права,  колегія суддів вважає, що апеляційна скарга
не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно
до п.1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається
зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником
(учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим
Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник)
зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського
характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити
гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт
(управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної
сторони виконання її обов'язку.

Господарські
зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно -
правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською
діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а
також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать
(п.п.1-3 ч.1 ст.174 Господарського кодексу України).

Майнові
зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються
Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим
Кодексом (ч.1 ст.175 Господарського кодексу України).

Згідно
до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші
учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання
належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за
відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог,
що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів
застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням
особливостей, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні
норми передбаченні в ст.526 Цивільного кодексу України.

01.01.04
між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) був укладений договір
поставки товаруНОМЕР_1 (далі - договір поставки) (а.с.147-149,Т.1).

Згідно
п.1.1 даного договору постачальник зобов'язаний постачати покупцю партіями
продукцію, що виготовлена з незбираного молока під торговою маркою „Заречье”
(виробника ЗАТ „Куп'янський МКК”), надалі товар, а покупець приймати цей товар
та своєчасно здійснювати його оплату на умовах даного договору.

Під
партією товару розуміється товар, що поставлений по одному товарно - транспортному
документу (п.1.2 договору поставки).

Постачальник
надає покупцю разом з товаром наступні документи: товарно - транспортну
накладну, якісне посвідчення, податкову накладну (один раз на місяць) (п.3.4
договору поставки).

Згідно
п.п.5.1, 5.2 договору поставки тара, в якій постачальник передає товар (ящик
пластиковий, ящик пластмасовий, піддони дерев'яні), є багатообіговою та
підлягає поверненню постачальнику у наступні строки від її отримання:
одногороднім покупцем - протягом 2-х діб, іногороднім - протягом 4-х діб.

Відповідно
до п.5.4 договору поставки покупець відшкодовує постачальнику витрати по
амортизації богатообігової тари за кожен день обігу у розмірі 0,7 % від
заставної вартості тари.

У
п.9.1 договору поставки сторони передбачили строк його дії ІНФОРМАЦІЯ_3, але в
будь - якому випадку до повного виконання сторонами грошових зобов'язань.

Позивачем          поставлено відповідачу молочну
продукцію у період ІНФОРМАЦІЯ_3. Відповідач дану продукцію прийняв і оплатив
повністю. Повністю також оплачено відповідачем амортизаційні нарахування на
багатообігову тару - 2606 грн. 24 коп.

Продукція поставлялась в тарі.
Кількість тари, ціна, вартість і вид зазначався в накладних на поставку
продукції: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Відповідач
зобов'язання по поверненню багатообігової тари виконав частково, за накладними:
ІНФОРМАЦІЯ_5

Неповернено
відповідачем - ящики молочні в кількості 21 штуки за ціною 32 грн. 00 коп. на
суму 672 грн. 00 коп. та ящики розові 157 штук за ціною 35 грн. 00 коп. на суму
5495 грн. 00 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_8
позивач листом звертався до відповідача з вимогою про повернення тари на суму
34648 грн. 00 коп. (а.с.15,16,Т.1).

Відповідач
заперечує наявність в нього зобов'язання з повернення решти тари посилаючись на
те, що в накладних позивачем не було зазначено договору ІНФОРМАЦІЯ_7, як
підстави виконання зобов'язання, а зазначено договір ІНФОРМАЦІЯ_6, який
фактично сторонами не укладався.

Крім
того, зазначає відповідач, з накладних, наданих позивачем, не вбачається, що тара
є багатообіговою. Відповідач посилається також на те, що необхідно враховувати
повернення ним ящиків в кількості 142 штуки, а не 102 штуки згідно накладної
б/н від 06.03.04 (а.с.32,23,Т.3).

Судова
колегія вважає наступне.

У
відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 04.04.92 N174
"Про заходи щодо забезпечення потреб народного господарства в прогресивних
видах тари та пакувальних матеріалів у 1992 - 1995 роках" наказом
Міндержресурсів України від 16.06.92 №15 були затвердженні „Правила застосування,
обігу і повернення засобів упаковки багаторазового використання на Україні”
(далі - Правила).

Ці
Правила регулюють взаємовідносини відправників і одержувачів (незалежно від
форм власності) продукції і товарів з питань застосування, обігу і повернення
засобів упаковки багаторазового використання (п.1 Правил).

Згідно
п.3 Правил - „Після звільнення від продукції і товарів усі види засобів
упаковки багаторазового використання підлягають обов'язковому поверненню, якщо
інше не передбачене цими Правилами або договором”.

Розділом
XXIII Правил передбачено обов'язковість повернення тари багаторазового
використання для упаковки молока і молокопродуктів.

Умови
щодо повернення ящиків пластикових, передбачено в п.5.1 договору НОМЕР_1
(а.с.148,Т.1).

Отримання
відповідачем тари (ящиків, про які йдеться в позові) підтверджується накладними
на відпуск товарно - матеріальних цінностей, довіреностями на їх одержання, не
заперечується відповідачем.

В
судовому засіданні 15.02.07 представник відповідача пояснив, що одержана тара
ним не оплачувалася (лист від 15.02.07).

Судова
колегія вважає посилання відповідача на те, що між сторонами не було письмової
угоди безпідставними та погоджується із висновком суду першої інстанції, що
поставки за накладними здійснені на підставі договору ІНФОРМАЦІЯ_7, оскільки
дії сторін свідчать про виконання саме його умов, в тому числі повернення
відповідачем тари, сплату витрат з амортизації тари на умовах і в розмірі
передбаченому в договорі; поставки здійснені і продукція приймалась (в тарі) в
строк дії договору.

Отже
відповідач зобов'язаний повернути одержану ним за даним договором та накладними
тару.

Доводи
за апеляційною скаргою не можуть бути прийняті судовою колегією з наступних
підстав.

Той
факт, що ящики молочні і ящики розові, є поліетиленовими, а отже багатообіговою
тарою, яку слід повертати, було відповідачу відомо, про це свідчать його дії.
Так, наприклад, в накладній від ІНФОРМАЦІЯ_9 про повернення тари він зазначає
дані ящики, як тару зворотну, багатообігову (а.с.23,Т.3).

Обов'язок
повертати дану тару випливає із договору ІНФОРМАЦІЯ_7 та із Правил.

Виписування
постачальником сертифікату на зворотну тару не є самоціллю, коли права та
обов'язки між сторонами врегульовані.

Так,
згідно п.8 Правил - у випадках обігу засобів упаковки багаторазового
використання на умовах періодичної звірки розрахунків сертифікати не
виписуються...При затримці висилання сертифікатів понад 30 днів засоби упаковки
багаторазового використання підлягають поверненню відправнику.

Отже
Правила передбачають повернення тари і без сертифікатів.

Строки
повернення тари визначені як в договорі ІНФОРМАЦІЯ_7 укладеному сторонами, так
і в п.п.4,8,70 Правил.

Щодо
листа позивача від ІНФОРМАЦІЯ_8, то за його змістом це є вимога про повернення
відповідачем багатообігової тари одержаної ним у зв'язку із поставкою позивачем
молочної продукції за договором ІНФОРМАЦІЯ_7. Позивач в даному листі вимагав
повернути тару вартістю 34648 грн. 00 коп. або відшкодувати її вартість.

Факт
відправлення вимоги позивачу підтверджено фіскальним чеком від ІНФОРМАЦІЯ_8 та
описом вкладення до цінною листа від ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с.15-17,Т.3).

Частинами
1 та 2 ст.9 Закону України від 16.07.99 №996-XIV „Про бухгалтерський облік та
фінансову звітність в Україні” встановлено, що підставою для бухгалтерського
обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти
здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під
час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо
після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі
первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні
та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних
носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату
і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст
та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади
осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її
оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати
особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Суд
першої інстанції обґрунтовано віддав перевагу накладній від ІНФОРМАЦІЯ_9 б/н
(а.с.23,Т.3). перед накладною від 06.03.04 (а.с.35,Т.3), оскільки в останній
відсутній підпис посадових осіб позивача про приймання тари, підпис яких
передбачено бланком накладної та штампу про приймання.

З
урахуванням вищезазначеного, доводи скаржника за апеляційною скаргою про те, що
неповно з'ясовані обставини справи не можуть бути прийняті апеляційною
інстанцією, оскільки суд першої інстанції врахував ті обставини і докази, що
мають значення для справи.

Таким
чином, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла до
висновку, що відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України
рішення місцевого господарського суду Луганської області від 09.01.07 по справі
№1/255 ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин
та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Підстав
для скасування або зміни оскаржуваного рішення не вбачається.

Відповідно
до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті
державного мита за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника -
суб'єкта підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_1, м. Луганськ.

У
судовому засіданні за згодою представників сторін присутніх в судовому
засіданні оголошені вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись
ст.ст.43, 49, 99, 101, п.1 ст. 103, ст.105 Господарського процесуального
кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії
суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
Апеляційну скаргу суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1,
м. Луганськ, від ІНФОРМАЦІЯ_10 на рішення господарського суду Луганської
області ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити без задоволення.

2.
Рішення господарського суду Луганської області ІНФОРМАЦІЯ_2   залишити без змін.

3.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на скаржника.

Відповідно
ч. 3, ч. 5 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова
набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному
порядку.

Головуючий
суддя                                                  О.Є. Медуниця

Суддя
К.І. Бойченко

Суддя
С.С. Єжова