ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" лютого 2007 р.
Справа  № 16/490-06-13196

Господарський суд Одеської області

У склад судді –Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань –Швидка В.Г. .

За участю представників сторін:

Від позивача:     Діденко В.А. по дов. №3/81 від 02.01.2007р.;

Від відповідача: Бондаренко В.І. –директор, Сєверов В.С. по дов.  №1-ЮР/07

від 09.01.2007р.; Федоркан І.П. по дов. №21 від 06.02.2007р.;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні (з оголошенням перерви згідно ст. 77 ГПК України) справу за позовом відкритого акціонерного товариства “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” до дочірнього підприємства “Юран” дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями “Юрол” про стягнення 419.150 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” (далі по тексту ВАТ  “Північний гірничо-збагачувальний комбінат”) звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до дочірнього підприємства “Юран” дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями “Юрол” (далі по тексту ДП “Юран”)  про стягнення суми грошових коштів, визначених позивачем як збитки у розмірі 419.150 грн.

Свої вимоги ВАТ “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” обгрунтовує неправомірними діями відповідача, які укладаються у тривалому митному оформленні  вантажу та неотриманні від митних органів картки відмови, що за думкою позивача призвело до понесення останнім збитків у сумі 419.150 грн.

Відповідач повністю заперечує проти заявлених вимог, посилаючись на повне виконання прийнятих на себе зобов’язань з митного оформлення вантажу та відсутність доведеного факту понесених позивачем збитків.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

14.02.2006р. між сторонами по справі був укладений договір доручення за №249, відповідно до умов якого ВАТ “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” (Замовник) доручив, а ДП “Юран” (Виконавець) прийняв на себе зобов’язання здійснити митне оформлення вантажу Замовника.

15.02.2006р. ВАТ “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” на адресу відповідача були  передані документи для здійснення митного оформлення вантажу. Позивач стверджує, що тривале оформлення відповідачем митної декларації спричинило простій судна, зафрахтованого для перевезення вантажу, що, в свою чергу, спричинило звернення покупця вантажу –компанії Leman Commodities S.A. на адресу продавця за контрактом купівлі-продажу - ВАТ “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” з претензією про відшкодування понесених ним збитків у розмірі 83000 доларів США.   Позивач наполягаючи, що простій судна відбувся через неправильні дії відповідача вважає, що останній повинен відшкодувати ВАТ  “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” завдані збитки, які згідно курсу Національного Банку України станом 10.11.2006р. розраховані позивачем у сумі 419150 грн.  Відмова відповідача у добровільному порядку сплатити зазначену суму і спричинило звернення ВАТ “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” до господарського суду з даними позовними вимогами.

На підтвердження своїх доводів позивачем були надані суду претензія від 22.08.2006р. від компанії Leman Commodities S.A. та нотаріально посвідчений переклад звіту про стан справи судового агентства “METEX” з даними добових спостережень.

Відповідач, навпаки, наголошує на факті добросовісного виконання прийнятих на себе за договором доручення №249 від 14.02.2006р. зобов’язань. При цьому, відповідач  стверджує, що простій судна відбувся через незняття вантажу з митного контролю митницею обліку – Криворізькою митницєю, що зробило неможливим митне оформлення вантажу митницею оформлення –Одеською митницею. Процедура листування між Криворізькою митницею та Одеською з цього питання продовжувалася з 17 по 24 лютого 2006 року.

Позивач проти обставин затримки митного оформлення вантажу через з’ясування вищенаведеного питання митними органами не заперечує, але стверджує, що відповідач повинен був отримати картку відмови. Неотримання відповідачем картки відмови  оцінюється ВАТ  “Північний гірничо-збагачувальний комбінат”  як порушення як умов укладеної між сторонами угоди доручення так і визначаються як неправомірні дії ДП “Юран”, які в результаті призвели до понесених позивачем збитків.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст..80 Митного кодексу України в редакції Закону України від 11 липня 2002 року N 92-IV, у разі  відмови у митному оформленні та пропуску через митний кордон  України  товарів  і  транспортних  засобів  митний   орган зобов'язаний видавати заінтересованим особам письмове повідомлення із зазначенням причин відмови  та  вичерпним  роз'ясненням  вимог, виконання   яких   забезпечує  можливість  митного  оформлення  та пропуску цих товарів і транспортних засобів  через  митний  кордон України.

Порядок оформлення й використання Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України затверджений Наказом Державної митної служби України N 1227 від 12.12.2005  та  зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26 грудня 2005 р. за N 1562/11842, визначає  механізм  надання  митним  органом письмового  повідомлення  заінтересованим  особам  про  відмову  в прийнятті  митної  декларації,  митному  оформленні  чи   пропуску товарів і транспортних засобів через митний кордон України (далі - відмова). У всіх випадках відмови  невідкладно  оформлюється  Картка відмови  в  прийнятті  митної  декларації,  митному  оформленні чи пропуску  товарів  і  транспортних  засобів  через  митний  кордон України.

За переконанням суду, враховуючи зміст наведених  нормативних актів, обов’язок щодо видачі картки відмови у випадках, передбачених діючим законодавством, покладений на митні органи та не поставлений в залежність від бажання зацікавленої особи.  Тобто, картка відмови видається не за проханням особи, якою здійснюється митне оформлення вантажу, а у суворо передбачених законом випадках. В даній ситуації митні органи  не відмовляли відповідачу у митному оформленні вантажу, у зв’язку з чим, картка відмови не оформлялася.

Враховуючи викладене, доводи позивача стосовно неотримання відповідачем картки відмови не мають під собою будь-яких правових підстав.

Однак, при вирішенні даного спору основополагаючим фактором є зовсім інші моменти, на які суд вважає за необхідне звернути  увагу учасників процесу.

По-перше: звертаючись до положень укладеного між сторонами договору доручення за №249 від 14.02.2006р., суд зазначає, що умовами даної угоди взагалі не встановлені строки, на протязі яких Виконавець –ДП “Юран” зобов’язаний здійснити митне оформлення вантажу.

По-друге:  пунктом 6.1. договору сторони домовилися, що  претензії, які можуть виникнуть  із даного договору повинні бути пред’явлені  на протязі 2-ох місяців з дня, коли настали обставини, які  призвели до пред’явлення претензії. Враховуючи зміст наведеного пункту договору, суд звертає увагу сторін, що прийняті відповідачем на себе зобов’язання за даним договору були ним виконані у лютому 2006 року, в той час як претензію позивачем було пред’явлено   у вересні 2006 року.

Більш того, незважаючи на відсутність у позові правового обґрунтування правомірності заявленої до стягнення суми, ВАТ  “Північний гірничо-збагачувальний комбінат”  визначає дану суму як прямі збитки.

Так, згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. При цьому, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу цивільного правопорушення, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв?язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина особи, яка заподіяла шкоду. Відсутність одного з елементів складу цивільного правопорушення, які утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за заподіяну шкоду оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.

Виходячи з положень статей глави 82 ЦК України чинним законодавством України під майновою шкодою розуміється будь-яке знецінення блага, що охороняється правом (порушення права власності та інших речових прав), у зменшенні майнової сфери потерпілого (втрата або пошкодження майна), що в свою чергу тягне за собою негативні майнові наслідки для правопорушника.

З матеріалів справи вбачається та підтверджується безпосередньо самим позивачем, що заявлена до нього компанією Leman Commodities S.A.  претензія щодо відшкодування збитків у розмірі 83000 доларів США ним виконана не була, що, в свою чергу, свідчить про відсутність факту понесених позивачем збитків. Більш того, як було досліджено по тексту рішення вище, суд дійшов висновку про відсутність вини відповідача у простою судна. Крім того, неотримання картки відмови у митних органів, як було зазначено вище, не може бути взагалі оцінено як неправомірні дії відповідача.

Враховуючи правову природу збитків та звертаючись до матеріалів справи та встановлених в процесі вирішення спору обставин, суд доходить висновку, що в даному випадку відсутні  всі складові елементи цивільного правопорушення.

Згідно вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Підсумовуючи наведене, суд оцінює позовні вимоги ВАТ  “Північний гірничо-збагачувальний комбінат” про стягнення з ДП “Юран” 419150 грн. недоведеними та безпідставними, у зв’язку з чим, позов не підлягає задоволенню за відсутністю складу цивільного правопорушення.

Судові витрати по сплаті держмита, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід віднести на рахунок позивача, згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 44, 46, 49, 82-85 ГПК України,  суд, -

ВИРІШИВ:

1.          В позові відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Рішення підписане 23.02.2007р.

Суддя                                                                                       Желєзна С.П.