ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

06.04.2007                                                             Справа  № 16/392

За позовом  Державної податкової інспекції у Рахівському районі, м. Рахів

до відповідача Відкритого акціонерного товариства „Рахівхліб”, м. Рахів

до відповідача Філії з питань банкрутства в Закарпатській області, м.Ужгород

про визнання недійсними результатів аукціону по реалізації майна ВАТ „Рахівхліб”

Суддя   І.В.Івашкович

Представники:

від позивача:  Буря О.О., заступник начальника юридичного управління ДПА в Закарпатській області, довіреність № 2/9/10-04 від 16.01.07;

Мамчин Н.І., завідувач юридичного сектору ДПІ у Рухівському районі, довіреність № 9/7/10-04 від 22.01.07

від відповідача 1 - й:  Бахтин В.В., ліквідатор  ВАТ „Рахівхліб”

від відповідача 2 - й:  Решетар І.В., довіреність від 17.01.07

У судовому засіданні 30.03.07 оголошувалась перерва                                  до 03.04.07 15 годин, перерву продовжено до 06.04.07                                            10 годин 30 хвилин.

СУТЬ СПОРУ: Державна податкова інспекція у Рахівському районі,                  м. Рахів звернулась з позовом до відкритого акціонерного товариства „Рахівхліб”, м. Рахів,  до  філії Агентства  з питань банкрутства в Закарпатській області, м. Ужгород про визнання недійсними результатів аукціону по реалізації майна ВАТ „Рахівхліб”.

Представником позивача, що діє за довіреністю № 2/9/10-04 від 16.01.07, подано заяву від 28.03.07 про зміну предмету позову, згідно з якою позивач просить  визнати недійсними договори купівлі-продажу № 01,  № 02 від 20.06.2006,  укладений між ВАТ „Рахівхліб” та ТОВ „В.В.В. Плюс”, та застосувати наслідки передбачені ст. 208 Господарського кодексу України. У зв’язку із зміною  первісного позову № 5452/9/10-00 від 19.07.06 позивач просить залучити до участі у справі як відповідача ТОВ „В.В.В. Плюс” (Закарпатська область, Тячівський район, с. Колодне, вул. Шевченка, 2, ).

Окрім того, просить в порядку п. 3 ст. 67  ГПК України, вжити заходи  по забезпеченню позову шляхом заборони ТОВ „В.В.В. Плюс” вчиняти дії по реалізації майна,  придбаного згідно договорів купівлі-продажу № 01, № 02 від 20.06.06, до вирішення  справи по суті.

Згідно із заявою представника, що діє за довіреністю  № 2/9/10-04 від 16.01.07 (вхідний  номер 0605-3087 від 03.04.07), позивач  відмовився від позовних вимог, викладених у позовній заяві від 19.07.06 № 5452/9/10-00, та просить  розглянути позовні вимоги, які викладені у заяві від 28.03.07.

При вирішенні питання щодо прийняття вищезазначених заяв позивача, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних  вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір  позовних вимог. За змістом зазначеної норми ГПК зміна позивачем підстав і предмету  позову може мати місце альтернативно, а одночасна їх зміна неможлива.

Суд вважає, що в даному  випадку позивач  заявою про зміну предмету позову одночасно  змінює і підстави позовних вимог.

Так, вимоги позивача за позовом у первісній редакції (згідно з позовною заявою № 5452/9/10-00 від 19.07.06), предметом яких є  визнання недійсними результатів аукціону по  реалізації майна ВАТ „Рахівхліб”, ґрунтуються на підставах порушення при проведенні продажу майна  з аукціону норм Закону України „Про порядок  погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” та Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, тобто позивач посилався на порушення вимог спеціального закону з огляду на статус відповідача ВАТ „Рахівхліб”, м. Рахів, як банкрута по справі господарського суду Закарпатської області № 16/330.

Натомість, у заяві про зміну предмету, якою заявлено вимогу про визнання недійсними договорів купівлі-продажу № 01, № 02 від 20.06.06, позивач, посилається на загальні цивільно-правові підстави, зокрема, просить визнати договори недійсними на підставі ст. 207 Господарського кодексу України,  як такі, що вчинені з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, та укладені учасниками господарських відносин  з порушенням хоча б одним з них  господарської компетенції (спеціальної правосуб’єктивності). При цьому  позивач просить застосувати наслідки, передбачені ст. 208 Господарського кодексу України.

Таким чином, позивач заявою про зміну предмету позову фактично заявив новий позов, згідно з яким, у порівнянні з первісним, змінюється окрім того, і склад учасників спірних правовідносин.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що заява від 28.03.07 про зміну предмету  позову подана позивачем із порушенням правил ст. 22 ГПК України, а тому така не може бути прийнята судом в межах даного  провадження. Позивач не позбавлений права та можливості заявити такі вимоги шляхом  подання самостійного позову з дотриманням норм ГПК України.

Заявою (вх. № 0605 – 3087 від 03.04.07) позивач  відмовився від позовних вимог, викладених у позовній заяві від 19.07.06. Така відмова не суперечить закону, не  порушує чиї-небудь права або охоронювані законом інтереси. При цьому слід врахувати і те, що одним з відповідачів за позовом позивачем зазначено філію Агентства з питань банкрутства в Закарпатській області, яка не має статусу юридичної особи, що не допускається в силу норм ст. ст. 1, 21 ГПК України.

Таким чином, суд приймає заяву позивача  про відмову від позову по даній справі та на підставі п. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України провадження у справі підлягає припиненню.

Керуючись ст. ст. 22, 78, п. 4 ст. 80   Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1.          Прийняти відмову позивача від позову.

2.          Провадження у справі припинити.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку, передбаченому ГПК України.

Суддя                                                                                          І.В.Івашкович