ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2007 р.
№ 29/402-06

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Кривди Д.С.,

суддів:
Жаботиної Г.В.,
Уліцького А.М.

розглянувши касаційну скаргу
Приватного підприємства “Fasad Master”

на постанову
від 24.01.07 Харківського апеляційного господарського суду

та на рішення
від 23.11.06

у справі
№29/402-06

господарського суду
Харківської області

за позовом
Приватного підприємства “Fasad Master”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю “Естейт-Менеджмент”

про
стягнення 231141,86 грн.

за участю представників сторін

від позивача:
Сніжко О.Ю., дов.

від відповідача:
Коробка С.Є., дов.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Fasad Master" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “Естейт-Менеджмент” про стягнення 231141,86 грн., у тому числі 192973,20 грн. основного боргу за договором підряду від 04.04.06, 14051 грн. пені за прострочення оплати, 9648,66 грн. штрафу за порушення умов договору, 2347грн. інфляційних. Позивач доводив, що виконав доручені йому замовником роботи, але відповідач відмовився їх прийняти та оплатити.

Відповідач у своєму відзиві проти позову заперечив, посилаючись на відсутність між ним і позивачем зазначеної позивачем угоди підряду, факту виконання робіт.

Рішенням від 23.11.06 господарського суду Харківської області (колегія суддів у складі: Тихий П.В. –головуючий, Жельне С.Ч., Калініченко Н.В.), яке залишено без змін постановою від 24.01.07 Харківського апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: Афанасьєв В.В. –головуючий, Бухан А.І., Шевель О.В.) в позові відмовлено повністю.

Судові рішення мотивовані недоведеністю обставин існування між сторонами договору, на який посилався позивач, та відсутність виконання зазначених у позові робот.

Ухвалою від 21.03.07 Вищий господарський суд України  порушив касаційне провадження за касаційною скаргою позивача, в якій заявлено вимоги про скасування рішення і постанови як таких, що не відповідають обставинам у справі та законодавству, прийняті з порушенням принципу змагальності та з безпідставним відхиленням клопотань і доводів позивача, а також прийняття нового рішення про задоволення позову у справі.

У судовому засіданні 18.04.07 оголошувалась перерва до 25.04.07.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволені позову, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що договір №060404/ДБ6э від 04.04.06 не є доказом виникнення зобов'язанням між сторонами у справі.

Предметом цього договору у п.1.1 визначено зобов'язання: ремонтні роботи у приміщеннях 6 поверху будинку по вул. Харків, вул. Полтавський шлях, 56.

Суди не встановили суттєвої обставини щодо виникнення у сторін у справі обов'язку стосовно ремонту 6 поверху будинку по вул. Харків, вул. Полтавський шлях, 56, враховуючи, що саме позивач у 2005 році здійснював ремонтні роботи у цьому будинку, що суд визнав доведеним. А висновок суду про недійсність угоди №060404/ДБ6э від 04.04.06 у рішенні та постанові не визначено згідно з підставами передбаченими законодавством. Отже, слід визнати, що дійсність цього договору не спростовано, фактичний технічний стан 6 поверху після наведених у позові обставин (його ремонту) позивачем або іншою особою не визначений, а відповідачем належними доказами не спростований.

З огляду на таке судова колегія не погоджується з висновком судових інстанцій про відсутність між сторонами договору про ремонт 6 поверху у будинку по вул. Харків, вул. Полтавський шлях, 56.

Відповідно до ст. 202, п. 3 ст. 509, ст.ст. 510, 837, 853, 854 ЦК України позивач як підрядчик має право на оплату в разі виконання і прийняття дорученої йому роботи.

Позивач доводив виконання доучених йому робіт актом приймання робіт, який містить дату складання 27.06.06 (а.с. 78), актом приймання-передачі відповідачу ключів від помешкань 6 поверху спірного у справі будинку від 03.07.06, договорами підряду, укладеними у 2005 році на ремонт інших приміщень у цьому ж будинку, договором підряду на ремонт 6 поверху, укладеним між позивачем і ПП "Будівельна фірма "Будсервіс" від 11.04.06, актом виконання відповідних робіт цією фірмою.

Відповідач не спростував наявність виконання робіт на 6 поверсі спірного будинку, а в засіданні касаційної інстанції підтвердив факт ремонту, але послався на необізнаність про виконавця цих робіт.

Відповідно до ст.ст. 43, 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справі і правильного застосування законодавства; оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Для забезпечення принципу змагальності згідно з вимогами п. 3 ст. 84 та п. 7 ст. 105 ГПК України господарський суд повинен у мотивувальній частині судового акту зазначити підстави, з яких відхиляє ті чи інші докази, мотиви застосування законів та інших нормативно-правових актів.

Оскаржені рішення і постанова не містять зазначення про обставини наявності або відсутності здійснення ремонту 6 поверху у визначений в позові період та його виконавця, а також невідповідність доказів виконання робіт фактичному стану 6 поверху спірного будинку. Також судами не встановлено наявність прав та обов'язків інших осіб на спірні у справі приміщення. Суд першої інстанції відхилив відповідні доводи і клопотання без зазначення підстав такого відхилення –певних доказів та норм законодавства.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що рішення і постанова у справі підлягають скасуванню, а справа направленню на новий розгляд для встановлення усіх суттєвих обставин щодо правовідносин, які існують між сторонами, із застосуванням норм законодавства, що регулюють такі правовідносини.

Керуючись ст.ст. 108, 1115, 1117, 1119-12 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу задовольнити частково.

2.          Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.01.07 та рішення господарського суду Харківської області від 23.11.06 у справі №29/402-06 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий                                                                                Д.Кривда

Судді                                                                                                    Г.Жаботина

А.Уліцький