СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Постанова

Іменем України

03 травня 2007 року

Справа № 2-2/2308-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Сотула В.В.,

суддів                                                                      Гоголя Ю.М.,

Латиніна О.А.,

за участю представників сторін:

позивача:     Гурський М.Р., дов. № 2-09 від 28.12.2006

відповідача: Білоконь О.О., дов. № 1405 від 08.08.2006;

Кулагін Є.В., дов. № 1576 від 08.02.2006

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Консоль ЛТД" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Толпиго В.І. ) від 22 лютого 2007 року у справі № 2-2/2308-2007

за позовом           дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (пр. Кловський 9/1,Київ 21,01021)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Консоль ЛТД"

(вул. Бородіна, 16,Сімферополь,95000)

про стягнення 3967285,28 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, дочірня компанія "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", звернулася до господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Консоль ЛТД" про стягнення 3967285,28 грн., у тому числі: збитків в розмірі 3569285,00 грн., суми втрат від інфляції в розмірі 314097,64 грн., 3 % річних в сумі 83902,64 грн.

Обґрунтування позовних вимог полягає в тому, що 26.12.2003 р. між сторонами був укладений договір №11-1005, за яким відповідач, за рахунок коштів позивача, повинен був спроектувати, збудувати та передати позивачу у власність до 30.05.2004 р. будівлю оздоровчого центру з усіма інженерними комунікаціями, розташований за адресою: Автономна Республіка Крим, місто Євпаторія, село Заозерне, вул. Штормова, 36. Позивач вчасно та належним чином профінансував будівництво вищенаведеного об'єкту в сумі 3569285,00 грн., але відповідач, в порушення умов договору, не виконав свої зобов'язання, оздоровчий центр до теперішнього часу у власність позивача не переданий.

Як зазначено в позові, внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для позивача, він відмовився від подальшого прийняття виконання і на підставі частини 3 статті 612 Цивільного кодексу України вимагає відшкодування збитків, що явилося підставою для звернення до суду з відповідними вимогами щодо стягнення з відповідача збитків в розмірі 3569285,00 грн., інфляційних витрат у розмірі 314097,64 грн. та 3 % річних в сумі 83902,64 грн.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Толпиго В.І.) від 22 лютого 2007 року у справі №2-2/2308-2007 позов задоволений частково, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Консоль ЛТД" на користь дочірньої компанії "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" 3569285,00 грн. збитків, 22941,82 грн.

держмита, 106,16 грн. витрат по інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу. У стягненні інфляційних витрат у розмірі 314097,64 грн.  та 3 % річних у  розмірі 83902,64 грн. відмовлено, у зв’язку з тим, що у відповідача не було перед позивачем грошового зобов’язання.

Не погодившись з цим судовим актом, товариство з обмеженою відповідальністю "Фірма "Консоль ЛТД" звернулось до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить  рішення господарського  суду Автономної Республіки Крим від  22 лютого 2007 року  у  справі №  2-2/2308-2007 скасувати та прийняти нове рішення, яким визнати  укладений між  сторонами договір № 11-1005 від 26.12.2003 -    удаваною угодою, яка приховує договір підряду на капітальне будівництво; визнати недійсним договір  підряду на капітальне будівництво № 11-1005 від 26.12.2003 з моменту укладення; визнати недійсним укладений між сторонами акт погодження про залік однорідних  зустрічних вимог № 12/03-377 від 29.12.2003 р. з моменту укладення;  повністю  відмовити у позові  дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Консоль ЛТД"  про стягнення  3 967 285,28 грн., у тому числі 3 569 285 грн. - збитків, 314 097,64 грн. - інфляції, 83 902,64 грн. - 3 проценти річних.

Заявник апеляційної скарги вважає, що укладений сторонами договір № 11-1005 від 26.12.2003  є удаваним правочином тому, що приховує собою договір підряду на капітальне будівництво, а тому, повинен бути визнаний судом недійсним на підставі статті 48 Цивільного кодексу України УРСР, як невідповідний вимогам глави 29 Цивільного кодексу УРСР,  який мав  чинність на дату його укладення, та вимогам інших  підзаконних нормативно-правових актів.

Також, відповідач просить визнати недійсним, з моменту укладення, акт - погодження про залік однорідних зустрічних вимог № 12/03-377 від 29.12.2003  посилаючись на те, що у сторін на час підписання вищевказаного акту були відсутні однорідні грошові зустрічні вимоги, а також   на те, що  по іншій  угоді строк виконання грошового  зобов’язання ще не наступив.

За розпорядженням голови Севастопольського апеляційного господарського суду  від 03.05.2007  у складі судової колегії здійснена заміна судді Плута В.М. на суддю Гоголя В.М.

Переглянувши судове рішення в порядку та на підставах статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія Севастопольського апеляційного господарського суду встановила:

26 грудня 2003 року сторонами у справі був укладений договір №11-1005, відповідно до пункту 1.1 якого відповідач зобов'язався своїми силами і засобами та за рахунок коштів позивача спроектувати, збудувати та передати позивачу у власність оздоровчий центр (далі об’єкт) з усіма інженерними комунікаціями, розташований за адресою: Автономна Республіка Крим, місто Євпаторія, село Заозерне,   вул. Штормова, 36,   «під ключ»,   згідно   проекту, що   включає   в себе комплектацію об'єкту меблями і технологічним обладнанням, з подальшою передачею згідно з чинним законодавством України, а позивач (інвестор за договором) зобов'язався забезпечити відповідне фінансування будівництва об'єкту та прийняти його у свою власність (а.с.8-10).

У відповідності до пункту 3.1, договору сторони передбачили, що інвестор здійснює фінансування вказаного об'єкту в сумі 3569285,00 грн.

Пунктом 3.2 договору сторони передбачили, що відповідач повинен передати позивачу об'єкт, оздоблений згідно паспорту оздоблення приміщень, наведеному в додатку 2 до цього договору, та укомплектований технологічним обладнанням та меблями згідно специфікацій, наведених в додатках 3 та 4, в термін до 30.05.2004 р. Передача об'єкту здійснюється за актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту та за актом прийому-передачі, який підписують уповноважені представники сторін. Строк дії договору встановлений до 31.12.2004 р.

З огляду на те, що позивачем у підтвердження виконання обов’язків за договором, тобто вчасного та належного фінансування будівництва зазначеного об'єкту, наданий акт-погодження про залік однорідних зустрічних вимог № 12/03-337 від 29.12.2003 (а.с.), та з урахуванням того, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором і оздоровчий центр в строк, передбачений договором, не переданий у власність позивача, господарський суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги дочірньої компанії "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" в частині стягнення з товариства „Консоль ЛТД” суми збитків в розмірі 3569285,00 грн.

Такі висновки суду зроблені з посиланням на загальні норми цивільного законодавства щодо виконання умов договору та цивільної відповідальності за їх невиконання і ґрунтуються на положеннях статей 526,610,611,623 Цивільного кодексу  України.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не може погодитись з такими висновками господарського суду, оскільки вони зроблені при неповному дослідженні обставин у справі, які мають суттєве значення для встановлення фактичних правовідносин сторін.

Перевіривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, та дослідивши надані сторонами докази, колегія суду вважає безпідставними вимоги позову щодо стягнення з відповідача суми збитків й приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги в повному обсязі і скасування судового рішення з прийняттям нового рішення, котрим відмовити у позові.

Так, приймаючи до уваги заперечення відповідача проти позову з посиланням на невідповідність договору №11-1005 від 26.12.2003 р. діючому законодавству, який укладений сторонами, та на підставі котрого заявлені позовні вимоги,  суд апеляційної інстанції вважає необхідним надати правову оцінку даному договору, як основному доказу у справі, оскільки господарський суд першої інстанції фактично не дослідив підстави виникнення між сторонами правовідносин та  припустився помилки при оцінці доказів у справі.

Враховуючи, що  спірний договір укладений 26.12.2003, суд застосовує до правовідносин, які виникли між сторонами договору, норми Цивільного кодексу УРСР в редакції 1963 р., який мав чинність  під час їх виникнення.

Дійсно, стягуючи з фірми "Консоль ЛТД" на користь ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" суму збитків в розмірі 3569285 грн., суд першої інстанції зазначив в рішенні, що товариством Фірмою "Консоль ЛТД" не були виконані зобов'язання за укладеним з позивачем договором № 11-1005 від 26.12.2003, правова природа якого судом не встановлена. Фактично ж, досліджуваний судом договір є угодою змішаного типу й містить в собі ознаки договорів про інвестиційну діяльність й підряду на капітальне будівництво, що не суперечить положенням статті 4 Цивільного кодексу УРСР.

Так, даний договір, виходячи з його предмету (пункт 1.1), передбачав будівництво об'єкту нерухомого майна, отже, повинен був відповідати вимогам глави 29 Цивільного кодексу УРСР, яка регулює правовідносини з підряду на капітальне будівництво, та вимогам іншого законодавства, чинного на дату його укладення, а саме вимогам Законів України  "Про інвестиційну діяльність", "Про архітектурну діяльність", "Про основи містобудування", "Про планування й забудову територій", "Про відповідальність підприємств, їх об'єднань, установ та організацій за правопорушення в сфері містобудування", а також  підзаконним нормативно-правовим актам стосовно укладення, виконання підрядних договорів, прийняття в експлуатацію завершених будівництвом об'єктів.

При цьому, суд апеляційної інстанції погоджується з твердженнями апеляційної скарги, що вищезазначений договір не відповідає вимогам законодавства, чинного  на час його укладення.

Так, вищенаведеними законами та підзаконними нормативно-правовими актами передбачено, що будівництво об'єкта неможливе без отримання замовником у свою власність або в користування (для будівництва конкретного об'єкту) земельної ділянки, отримання їм на своє ім'я архітектурно-планувального завдання на будівництво, підготування та передачу проектній організації завдання на проектування, складання разом з підрядником та затвердження кошторису. Також необхідними умовами капітального будівництва є затвердження замовником проектної документації, реєстрація замовником разом з підрядником об'єкту в органах ДАБК та отримання дозволу на будівництво, ведення замовником технічного нагляду за будівництвом, або включення в договір умови про передачу цієї функції підряднику або інший особі. Крім того, неможливо ввести об'єкт в експлуатацію без участі замовника й без попереднього прийому об'єкту за актом робочої комісії.

У відповідності до статті 353 Цивільного кодексу УРСР, за договором підряду на капітальне будівництво організація-підрядник зобов'язується своїми силами та коштами побудувати та здати організації - замовнику передбачений планом об'єкт відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації у встановлений термін, а замовник зобов'язується надати підряднику будівельний майданчик, надати йому затверджену проектно-кошторисну документацію, забезпечити вчасне фінансування будівництва, прийняти закінчені будівництвом об'єкти та оплатити їх.

Забезпечення будівництва технологічним, енергетичним, електротехнічним та загальнозаводським обладнанням та апаратурою покладається на замовника, крім випадків, передбачених спеціальними постановами. Спеціальними постановами на замовника може бути покладено забезпечення будівництва матеріалами.

Згідно з частиною 1 статті 334 Цивільного кодексу УРСР на виконання робіт, передбачених договором підряду, складається кошторис. Частиною 2 вказаної статті передбачено право замовника відмовитися від договору підряду в разі заяви підрядника про необхідність збільшення кошторису. Тобто, наявність кошторису є суттєвою умовою договору підряду.

Але укладеним сторонами по справі договором № 11-1005 від 26.12.2003 р. передбачено лише єдиний обов'язок ДК "Укртрансгаз", яким замовлено товариству фірмі "Консоль ЛТД" будівництво об'єкту, це - фінансування будівництва в розмірі 3569285 грн. Кошторис сторонами не складався і його складання не передбачалось договором. Також, ДК "Укртрансгаз" не отримувала архітектурно-планувальне завдання на об'єкт, не реєструвала в ДАБК об'єкт будівництва й не отримувала дозволу на будівництво, оскільки це також не було передбачено умовами договору.

Пунктом 7.1. договору стосовно земельної ділянки під будівництво об'єкту передбачено, що сторони домовились, що передача земельної ділянки площею 0,3 га, на який розташований об'єкт, оформлюється окремими угодами, які сторони укладуть протягом І кварталу 2004 року. При цьому, не визначено, хто саме й кому буде передавати земельну ділянку, ніяких окремих угод щодо передачі земельної ділянки  сторонами  укладено не було.

Частиною 2 пункту 14 роз'яснень Вищого арбітражного суду України № 02-5/111 від 12.03.1999 „ Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними” передбачено, що встановивши під час розгляду справи, що певну угоду укладено з метою приховати іншу угоду (удавана угода), господарський суд на підставі частини другої статті 58 Цивільного кодексу має визнати, що сторонами укладено саме ту угоду, яку вони мали на увазі, і розглянути справу по суті із застосуванням правил, що регулюють цю угоду. Якщо вона суперечить закону, господарський суд повинен прийняти рішення про визнання її недійсною.

В свою чергу, пункт 2 вищевказаних роз'яснень передбачає, що якщо, вирішуючи господарський спір, господарський суд встановить, що зміст договору суперечить чинному законодавству, він, керуючись частиною першою статті 83  Господарського  процесуального  кодексу  України,  повинен  за  власною ініціативою визнати цей договір недійсним повністю або в певній частині.

Оскільки укладений між сторонами у справі договір № 11-1005 від 26.12.2003 є удаваним, тобто,  правочином, який фактично приховує договір підряду на капітальне будівництво, суд апеляційної інстанції застосовує правила, які регулюють саме підрядні відносини.  А так як  умови договору суперечать вищенаведеним вимогам глави 29 Цивільного кодексу УРСР, чинного на дату його укладення, та вимогам інших приведених вище законів та підзаконних нормативно-правових актів, судова колегія, керуючись пунктом 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України,  на підставі частини 2 статті 58, статті 48 Цивільного кодексу УРСР, визнає його недійсним,  як таким, що не відповідає вимогам закону.

Зазначений висновок суду апеляційної інстанції  також ґрунтується й на тих обставинах, що наданий позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог акт - погодження про залік однорідних зустрічних вимог № 12/03-377 від 29.12.2003, який укладений  сторонами у  підтвердження   виконання   позивачем  зобов'язань  за договором №  11-1005 від 26.12.2003,  є фактично недійсним з моменту його укладення також на підставі статті 48 Цивільного кодексу УРСР.

Так, зазначеним актом передбачено, що зобов'язання ДК "Укртрансгаз" перед товариством фірмою "Консоль ЛТД" за договором від 26 грудня 2003 року № 11-1005 (будівництво оздоровчого центру в місті Євпаторія) у сумі 3569285 грн. припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог - частини зобов'язань товариства фірми "Консоль ЛТД" перед ДК "Укртрансгаз":

-          у сумі 934628,81 грн. за договором про сумісну діяльність від 13

жовтня 1999 р. № 1231/65-94/3-484 на будівництво жилого будинку в місті Києві по вул. Підгірній, 7/36;

-          у сумі 2634656,19 грн. за угодою від 14 січня 1999 року № 3-199 на

будівництво готельно-санаторного комплексу "Дельфін" у місті Судак Автономної Республіки Крим.

З моменту підписання цього акту зобов'язання ДК "Укртрансгаз" перед товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Консоль ЛТД" вважаються виконаними:

-          у сумі 3569285 грн. за договором від 26 грудня 2003 року № 11-1005 (будівництво оздоровчого центру в місті Євпаторія).

При цьому, суд першої інстанції не надав правової оцінки вищевказаному акту-погодженню і визнав його належним доказом виконання позивачем своїх зобов'язань за договором № 11-1005 від 26.12.2003 р. у частині фінансування будівництва об'єкта, тоді як, статтею 217 Цивільного кодексу УРСР передбачено, що зобов'язання припиняється заліком зустрічних однорідних вимог, строк яких наступив або строк яких не встановлений або визначений моментом затребування.

Отже, обов'язковими умовами, що припускають можливість припинення зобов'язань сторін шляхом заліку є, по-перше, однорідність зустрічних вимог сторін, а, по-друге, настання строку виконання зустрічних зобов'язань.

Втім, господарським судом не враховано, що під час підписання 29.12.2003 р. акту - узгодження про залік однорідних зустрічних вимог № 12/03-377,          строк виконання грошових зобов'язань товариством з обмеженою відповідальністю фірми  Консоль ЛТД" перед ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України" за договором  про спільну діяльність від

13 жовтня 1999 року № 1231/65-94/3-484 на будівництво жилого будинку в місті Києві по вул. Підгірній,7/36 по перерахуванню коштів  у сумі 8140112,93грн. ще не наступив, тому що відповідно до додаткової угоди № 1 до зазначеного вище договору зазначена сума повинна була бути перерахована товариством з обмеженою відповідальністю фірмою "Консоль ЛТД"   на   розрахунковий   рахунок  відповідача  до   31.12.2003р., тоді як акт-узгодження був підписаний 29.12.2003р.

Стосовно угоди сторін від 14 січня 1999 року № 3-199 на будівництво готельно-санаторного комплексу "Дельфін" у місті Судаку Автономної Республіки Крим,  в тому числі  на суму 2634656,19  грн.,  слід зазначити, що у товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Консоль ЛТД" взагалі були відсутні грошові зобов'язання перед ДК "Укртрансгаз" НАК "Нафтогаз України", оскільки  відповідно до умов вказаної угоди, зокрема, пункту 3.2., товариство з обмеженою відповідальністю фірма "Консоль ЛТД" прийняла на себе зобов'язання по будівництву й реконструкції готельно-санаторного комплексу "Дельфін" у місті Судак, а не по перерахуванню відповідачеві будь-яких грошових сум, у зв'язку з чим, у сторін на час підписання вищевказаного акту-узгодження були відсутні однорідні грошові зустрічні вимоги.

Вказані обставини підтверджуються наданими відповідачем копіями відповідних угод, долучити які до справи колегія суду визнала можливим у зв’язку з неможливістю   надання їх  представником відповідача в судовому засіданні під час розгляду спору в суді першої інстанції.

Враховуючи, що позивачем, крім вимог щодо відшкодування збитків,  заявлені вимоги  стосовно відшкодування інфляційних втрат та 3 % річних у зв’язку з невиконанням відповідачем грошових зобов’язань, судова колегія  вважає також необґрунтованими зазначені позовні вимоги й відмовляє в їх задоволенні.

Доводи  позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, про те, що спірний договір є інвестиційним договором  і повинен відповідати  тільки Законом України „Про інвестиційну діяльність”, судова колегія вважає неспроможними, оскільки, згідно преамбули цього  закону, в ньому  визначені  лише загальні умови вкладення інвестицій  покупцями, вкладниками , іншими суб’єктами інвестиційної діяльності  в  об’єкти інвестиційної діяльності. Тобто,  укладений   сторонами  договір  повинен  відповідати  вимогам  не тільки Закону України „Про інвестиційну  діяльність”, але і вимогам  Цивільного кодексу УРСР щодо  відповідного предмету договору  цивільно –правового інституту –підряду  на капітальне  будівництво,  незалежно  від того, яку назву  має такий  договір  і як пойменовані у ньому сторони, а також  вимогам  законодавства, що регулює  порядок та умови  створення  об’єктів  капітального  будівництва (Законам  України „Про архітектурну  діяльність”, „ Про основи  містобудування” та іншим).

Порядок затвердження  інвестиційних програм і проектів будівництва та проведення  їх  комплексної  державної експертизи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 483 від 11.04.2002, також  передбачає  наявність  проектно –кошторисної  документації, позитивного  висновку комплексної  державної експертизи та інших документів (пункти 2,5,9 зазначеного Порядку).

Доводи апеляційної скарги стосовно порушення судом норм процесуального права, зокрема на безперечне право відповідача отримувати належним чином оформлену копію позову та всіх додатків до неї, які на адресу товариства „Консоль ЛТД” не надходили, судова колегія вважає необгрунтованими, такими, що не відповідають дійсності і спростовуються листом Сімферопольського поштамту вих. № 197 від 03.03.2007, у якому зазначено, що кореспонденція, яка направлялася на адресу товариства, повернута за закінченням строку для її зберігання. Дійсно, матеріали справи містять фіскальний чек № 2079 від 19.01.07, опис вкладення від 19.01.07, відповідно до якого на адресу відповідача спрямована копія позовної заяви вих. № 585/6 від 18.01.07 і додатки до неї (а.с.17).

Таким чином, з твердженнями апеляційної скарги стосовно порушень господарським судом процесуальних норм погодитись не можна. Зазначення в судовому рішенні щодо наявності можливості у відповідача своєчасно ознайомитись з матеріалами справи, є вірним і відповідає фактичним обставинам у справі.

Враховуючи вищевикладені обставини, рішення господарського суду Автономної Республіки Крим  від 22 лютого 2007 року у справі №2-2/2308-2007  є таким, що не  відповідає вимогам чинного законодавства, в зв’язку з чим  апеляційна скарга  підлягає задоволенню.

Витрати  по сплаті державного мита та  інформаційно  –технічних послуг, пов’язаних з цим судовим процесом, у зв’язку  з відмовою  в  задоволенні позову, позивачеві  не відшкодовуються.

Керуючись статтями 83 ( частина 1), 99 (частина 2), 101, 103 (пункт 2), 104 (частина 1 пункти 1,4), 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Консоль ЛТД"   задовольнити.

Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим  від 22 лютого 2007 року у справі № 2-2/2308-2007 скасувати.

Прийняти нове  рішення.

У позові дочірній компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма "Консоль ЛТД"  про стягнення 3967285,28 грн. відмовити.

Договір № 11-1005 від 26.12.2003, укладений між дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" і  товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Консоль ЛТД", визнати недійсним з моменту укладення.

Акт погодження  про залік  однорідних   зустрічних  вимог № 12/03-377 від 29.12.2003, укладений між дочірньою компанією "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" і товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Консоль ЛТД", визнати недійсним. Головуючий суддя                                                      В.В.Сотула

Судді                                                                                    Ю.М. Гоголь

О.А.Латинін