ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

30.03.2007
Справа №2-29/3714-2007

За позовом – Сімферопольського міжрайонного природоохоронного прокурора (м.Сімферополь, вул.Дзержинського,6) в інтересах держави в особі:

1.          Ради міністрів АР Крим (м.Сімферополь, пр.Кірова,13);

2.          Сакської районної ради (м.Саки, вул.Леніна,6);

3.          Виноградівської сільської ради (Сакський район, с.Виноградовов, вул..Леніна,16).

До відповідача – Товариства з обмеженою відповідальністю ім..В.І. Леніна (Сакський район, с.Виноградовов, вул..Леніна,4).

Про стягнення 12 647,00 грн.

Суддя О.І. Башилашвілі

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивачів – 1. Латишев П.В. – конст – т гол. рр. управління, довіреність від 07.06.06р.

№01-01/1619.

2. - 3. не з’явились.

Від відповідача – Попович І.Я. – представник, довіреність від 12.01.07р. б/н.

За участю прокурора – Куртбедінова М.Х. – посвідчення №374.

Сутність спору: Сімферопольський міжрайонний природоохоронний прокурор в інтересах держави в особі: Ради міністрів АРК, Сакської районної ради, Виноградівської сільської ради звернувся до господарського суду АР Крим з позовом до відповідача – ТОВ ім. В.І.Леніна про стягнення на користь Ради міністрів АРК 25 відсотків від ціни позову – 3161,75 грн., Сакської районної ради – 15 відсотків від цін7и позову – т1897,05 грн. та Виноградівської сільської ради – 60 відсотків від ціни позову – 7588,2 грн.

Прокурор та перший відповідач позовні вимоги підтримали.

Другий та третій позивачі до судового засідання не з’явились. Про причини нез’явлення суд не повідомили. Про день та час судового засідання були повідомлені належним чином – рекомендованою кореспонденцією.

Відповідач згідно відзиву на позовну заяву проти позову заперечує та вважає вимоги прокурора та позивачів необгрунтованими та не підлягаючими задоволенню по мотивам, викладеним у відзиві.

Розгляд справи відкладався в порядку ст.77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухав пояснення позивача, суд -

встановив:

На підставі рішення Виноградівської  сільської  ради від 14 грудня 1999 року було погоджено внесення змін до проекту внутрішньогосподарчого землеустрою  колективного сільськогосподарського підприємства їм. В. І. Леніна, правонаступником якого є ТОВ «ім. В. І. Ленина» та передбачено використання переданих підприємству для ведення сільськогосподарського виробництва земель площею 37,7га пасовищ під  розробку  Виноградівського  родовища пиляних вапняків з умовою повернення цих земель та рекультивації через 20 років.

Згідно з вказаним рішенням товариству  з обмеженою відповідальністю «ім. В. І. Леніна»  Міністерством екології і природних ресурсів України 06 червня 2002 року була видана ліцензія № 2712 на користування  надрами Виноградівського  (Південна і Північна ділянки) родовища пиляних вапняків строком на 17 років для здобичі вапняку пиляного на площі 36,0га з правом здобичі за час дії ліцензії запасів корисної копалини об'ємом 837тыс. м3, в тому числі, категорії «В» - 266 тис. м3, категорії „С 1” - 571 тис. м3.

Державним комітетом України з нагляду за охороною  праці 23 липня 2002 року ТОВ «ім. В. І. Леніна» було  видано акт про надання безстрокового гірського відводу  на площі 37,7 га для розробки  Виноградівського  (Південна і Північна ділянки) родовища пиляних вапняків.

15 січня 2004 року Сакською районною державною адміністрацією на підставі розпорядження від 03.12.2003р № 1196-р були видані державні акти про право власності на земельну ділянку від 03.12.2004р 28 громадянам площею 0,2868 га кожний.

Вказані земельні ділянки були передані у власність громадян в процесі розпаювання сільськогосподарського підприємства з використанням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Виноградівської  сільської ради Сакського району.

08 січня  2004 року між вказаними громадянами та  ТОВ  «ім. В. І. Ленина» були укладені договори оренди вказаних земельних ділянок строком на 9 років з умовою використання  - для сільськогосподарського виробництва.

При цьому, на підставі п. 3.2.2  вказаних договорів оренди сторонами було передбачено право орендаря  (ТОВ  «ім. В. І. Ленина») на зміну цільового призначення земельної ділянки.

Договори оренди були зареєстровані у встановленому порядку  Виноградівською  сільською радою  09.01.04р  та  в Сакському відділі Кримського регіонального філіалу «Центра державного земельного кадастру»  12 лютого 2004 року.

На  виконання вказаної  умови договорів оренди земельних ділянок ТОВ «ім. В. І. Ленина» звернулось  до  Сакської  районної державної адміністрації із заявою про дозвіл на зміну  цільового призначення земельних  ділянок і розробку проекту відведення.

Клопотання  було позитивно  розглянуто  даним органом державної влади, що підтверджується розпорядженням Сакської районної державної адміністрації від 25.03.2004р  № 246-р «Про  видачу  дозволу 28-ми громадянам і товариству  з обмеженою відповідальністю „ім. В. І. Леніна” на складання проекту землеустрою з відведення земельних ділянок із зміною їх цільового призначення для розробки кар'єру з добичі  пиляних вапняків на Виноградівському родовищі пиляних вапняків на території Виноградівської  сільської  ради»

На виконання вказаного розпорядження Сакської  районній державній адміністрацієй від 25.03.2004р  № 246-р  між ТОВ „ім. В. І. Леніна” та  Землевпорядним проектним підприємством «Караван» 29.03.2004р було  укладено договір № 20/1 на розробку проекту землеустрою з  відведення земельної ділянки.

19.04.2004р  відповідною комісією був складений акт обстеження земельних ділянок, запроектованих для зміни їх цільового призначення для розробки кар'єру зі здобичі пиляних вапняків на Виноградівському родовищі пиляних вапняків  - 28-ми громадянам, власникам земельних ділянок, з подальшою передачею їх в оренду ТОВ „ім. В. І. Леніна”.

На підставі даного акту було встановлено, що загальна площа земельних ділянок складає 8, 3172га і зайнята ріллею та  передбачається зміна цільового призначення цих ділянок на землі промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики оборони та  іншого призначення для виробництва і продажу будівельних матеріалів під розробку Виноградівського  (Південна і Північна ділянки) родовища пиляних вапняків з подальшою передачею в оренду строком на 15 років ТОВ «ім. В. І. Ленина», а також, було встановлено, що на обстежених земельних ділянках немає ніяких пам'ятників архітектури, історії, археології, монументального мистецтва, ділянки вільні від забудови.

Надалі, в ході розробки проекту відведення, ТОВ „ім.. В. І. Леніна” були отримані  позитивні висновки про можливість відведення земельної ділянки і зміну цільового призначення: Сакської  районною СЕС  № 47 від 18.03.2004р,  Сакської міськрайонної  інспекції з охорони навколишнього природного середовища; № 114 від 24.05.04р,  відділу архітектури і містобудування Сакської РДА № 167 від 25.05.2004р,  Сакського районного відділу земельних ресурсів № 471 від 20.05.2004р, Рескомітету АРК з  охорони культурної спадщини № 846 від 19.08.2004р.

Також, в зв'язку із зміною цільового призначення земельних ділянок, Кримським   НііП інституту землеустрою» відповідно до ст. 207 ЗК України був проведений розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва, викликаний вилученням сільгоспугідь на території Виноградівської сільської  ради для розміщення кар'єру пиляних вапняків ТОВ «ім В. І. Ленина» на Виноградівському родовищі пиляних вапняків та вартість цих втрат була визначена в сумі 592459, 84 грн.

Проект землеустрою отримав позитивний висновок державної землевпорядної експертизи від 18 лютого 2005 року  № 1998К-21-45 і був затверджений без зауважень головою Рескомзему АРК 21 березня 2005 року.

Слід зазначити, що починаючи з 2002 року, одразу після отримання ліцензії № 2712 на користування  надрами Виноградівського  (Південна і Північна ділянки) родовища пиляних вапняків та акту про надання безстрокового гірського відводу  на площі 37,7 га для розробки  Виноградівського  (Південна і Північна ділянки) родовища пиляних вапняків,   ТОВ „ім.. В. І. Леніна” приступило до розробки цього родовища.

Вказані обставини підтверджуються вироком Сакського міськрайонного суду від 06.07.2004р по кримінальній справі №1-222, за яким директора ТОВ „ім.. В. І. Леніна” було притягнуто до кримінальної відповідальності.

16 лютого 2005 року Сімферопольський міжрайонний природоохоронний прокурор в і інтересах держави в особі Рескомекоресурсів АР Крим та Сакської районної державної адміністрації звернувся з позовом до ТОВ „ім.. В. І. Леніна” про відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва у сумі 156951грн.

Рішенням Господарського суду АР Крим від 28.04.2005р по справі №2-17/5472-05, яке набрало законної сили, у задоволенні позову було відмовлено.

Надалі, Сімферопольським міжрайонним  природоохоронним  прокурором постановою від 08.09.2005р було порушено кримінальну справу відносно директора ТОВ „ім.. В. І. Леніна” Бобкової А. І. за ознаками складу  злочинів, передбачених ст. ст. 254, 364, ч.2 ст. 240 КК України.

Постановою Сакського міськрайонного суду від 16.05.2006р на підставі ст. ст. 4, 6, 282 КПК України, та ст. ст. 1, 6, 12 Закону України «Про амністію» провадження по кримінальній справі було припинено.

З посиланням на ст.14  Закону України «Про амністію», за змістом якої амністія не звільняє від обов’язку відшкодування заподіяної злочином шкоди, який покладено на винну    особу  вироком або рішенням суду, прокурор звернувся до ТОВ „ім.. В. І. Леніна” з позовом про стягнення на користь позивачів 12647грн. втрат сільськогосподарського виробництва, спричинених нецільовим використанням земельних ділянок для розробки  кар'єру пиляних вапняків на Виноградівському родовищі пиляних вапняків.

Розрахунок вказаних втрат було здійснено Кримським НііП інституту землеустрою» на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1279 від 17.11.1997р «Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню».

Після дослідження матеріалів справи та наданих сторонами доказів, вислухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позовні вимоги прокурора не підлягають  задоволенню з наступних підстав:

На підставі ст. 35  ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Також, за змістом вказаної статті процесуального закону вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, є обов'язковим для господарського суду при вирішенні спору з питань, чи мали місце певні дії та ким вони вчинені.

Таким чином, посилання Прокурора на факти порушень з боку ТОВ „ім.. В. І. Леніна” цільового використання земельної ділянки площею 8, 3172га та заподіяння шкоди цій земельній ділянці (порушення структури землі та зміна цільового призначення) внаслідок використання для розміщення кар'єру пиляних вапняків, встановлені постановою Сакського міськрайонного суду від 16.05.2006р – є безпідставними, оскільки ст. 35 ГПК України  щодо вироку суду у кримінальній справі  взагалі не передбачає звільнення від доказування обставин, та Прокурором надано тільки постанову (а не вирок) по кримінальній справі.

При цьому, суд приймає до уваги обставини та факти, встановлені рішенням Господарського суду АР Крим від 28.04.2005р по справі №2-17/5472-05, яке набрало законної сили, тому що предмет спору та склад сторін по вказаній та даній справі є тотожними.

Так, вказаним рішенням  Господарського суду АР Крим від 28.04.2005р по справі №2-17/5472-05, встановлено, та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що земельна ділянка знаходиться в користуванні відповідача на законних підставах - 08 січня  2004 року між  громадянами-власниками землі  та  ТОВ  «ім. В. І. Ленина» були укладені договори оренди вказаних земельних ділянок.

Таким чином, при розгляді вказаної справи №2-17/5472-05, суд дійшов висновку, що втрати сільськогосподарського виробництва в зв’язку зі зміною цільового призначення та вилученням землі з сільськогосподарського обороту підлягають відшкодуванню орендодавцями - власниками землі, а не відповідачем по справі.

Також, судом по справі №2-17/5472-05 було встановлено, що здійснення розрахунку втрат сільськогосподарського виробництва на підставі Постанови Кабінету Міністрів України № 1279 від 17.11.1997р «Про розміри та Порядок визначення втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, які підлягають відшкодуванню» не відповідає вимогам закону, тому що даним нормативним актом відшкодування втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва ставиться в залежність від певних умов – вилучення земельної ділянки і затвердження в установленому порядку  проекту відведення.

При розгляді даної справи, суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що за змістом ст. 209 ЗК України, на яку посилається Прокурор при формуванні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача у процентному відношенні суми втрат сільськогосподарського виробництва, також передбачено, що  відшкодуванню за вказаним порядком полягають тільки ті втрати сільськогосподарського виробництва, які зумовлені вилученням сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників.

Крім того, суд зазначає, що за позовом Сімферопольського міжрайонного природоохоронного прокурора по справі №2-17/5472-05 сума втрат сільськогосподарського виробництва була визначена 156951,00 грн., за проектом землеустрою, в зв'язку із зміною цільового призначення земельних ділянок, проведеним Кримським   НііП інституту землеустрою»за ця сума склала - 592459, 84 грн, тоді як за  позовом прокурора у даній справі - 12647грн.

За таких обставин, прикладений до матеріалів справи розрахунок втрат сільськогосподарського виробництва не є переконливим, що свідчить про порушення прокурором вимог ст. 33 ГПК України стосовно необхідності доведення обставин, на які він посилається в обґрунтування своїх позовних вимог.

До того ж, в обґрунтування позову, як вже було зазначено судом, Прокурор посилається на норми ст.14  Закону України «Про амністію», за змістом якої амністія не звільняє від обов’язку відшкодування заподіяної злочином шкоди, який покладено на винну   особу  вироком або рішенням суду.

Проте, за змістом статуту ТОВ „ім.. В. І. Леніна” та ст.  92 ЦК України директор Бобкова А. І., стосовно якої було порушено кримінальну справу, є лише представником товариства, якій діє від імені юридичної особи без доручення, а відповідно, товариство  не відповідає по зобов’язанням свого директора, як і директор не відповідає по зобов’язанням товариства.

При цьому, суд вбачає, що в матеріалах кримінальної справи, наданих Прокурором,  відсутні докази притягнення ТОВ „ім.. В. І. Леніна” в якості цивільного відповідача, а отже, передбачені законом підстави для відшкодування шкоди, заподіяної особою до якої застосовано акт про амністію, у ТОВ „ім.. В. І. Леніна” відсутні.

З матеріалів справи суд також вбачає, що Прокурор безпідставно посилається на норми ст.ст.  207, 209 ЗК України з обґрунтуванням позову доказами по кримінальній справі, оскільки питання та наслідки відшкодування шкоди, заподіяної злочином в зв’язку з нецільовим використанням землі та питання і наслідки відшкодування втрат сільськогосподарського виробництва є докорінно різними правовими інститутами та регулюються зовсім різними нормативними актами.

Також, суд зазначає, що ТОВ „ім. В. І. Леніна” здійснювало господарську діяльність щодо розробки кар’єру пильних вапняків на підставі дозвільних документів, виданих Державним комітетом України з нагляду за охорони  праці (акт про надання безстрокового гірського відводу) та Міністерством екології і природних ресурсів України (ліцензія № 2712 на користування  надрами Виноградівського  (Південна і Північна ділянки) родовища пиляних вапняків) та рішення цих органів з цих питань не скасовані та не визнані недійсними у встановленому порядку.

Більш того, ст. 61 Конституції України передбачає, що  ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, але в даному випадку прокурор повторно звертається до суду з позовом до ТОВ „ім.. В. І. Леніна” про притягнення до цивільної відповідальності за одне й те саме правопорушення, що неприпустимо.

Вступна та резолютивна частини рішення оголошені 30.03.2007р.

Рішення оформлено та підписано відповідно до ст..85 ГПК України 03.04.2007р.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Башилашвілі О.І.