ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2007 р.
№ 14/94

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенко Г.П. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Рогач Л.І.

розглянувши матеріали
касаційної скарги
приватного підприємства “Промтрейд”,
м. Черкаси

на постанову
Львівського апеляційного господарського суду
від 03.10.2006р.

у справі
господарського суду Рівненської області

за позовом
приватного підприємства “Промтрейд”,
м. Черкаси

до
ВАТ “Рівнеазот”, м. Рівне

про
стягнення 1118740, 57 грн.

за участю представників:

позивача: не з’явився

відповідача: Воронін Я.Г. –дов. від 26.12.2006р. №43-юв

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство “Промтрейд” звернулось до господарського суду Рівненської області з позовною заявою про стягнення з ВАТ “Рівнеазот” 1118740, 57 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання договорів №№14/07/01, 14/07/02, 14/07/03, 14/07/04, 14/07/05, 14/07/06 від 07.03.2003 року ПП “Промтрейд” поставив ВАТ “Рівнеазот” обладнання та запасні частини до вентиляторів фірми “NEMA” типу KLB-10 з нижнім приводом, що підтверджується актами приймання, підписаними сторонами договору, однак відповідач поставленої продукції не оплатив у вказані у договорі строки.

Рішенням господарського суду Рівненської області від 02.06.2006р. зі справи №14/94 позов задоволено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2006р. зі справи №14/94 рішення господарського суду Рівненської області від 02.06.2006р. з даної справи скасовано, позов залишено без розгляду.

Постанова мотивована тим, що позивач не надав суду апеляційної інстанції витребуваних доказів і не обґрунтував неможливості надання таких доказів, а суд першої інстанції не витребував і не дослідив вказаних в постанові обставин, з посиланням на ст.ст. 33, 38, 81 ГПК України.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ПП “Промтрейд” звернулось з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить постанову скасувати, а рішення господарського суду Рівненської області від 02.06.2006р. зі справі №14/94 залишити в силі, мотивуючи скаргу тим, що при прийнятті постанови Львівський апеляційний господарський суд дійшов висновків, які не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, припустивши неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, а саме ст.ст. 193, 526, 527, 598, 631 ЦК України,  ст. 81 ГПК України.

У відзиві на касаційну скаргу ВАТ “Рівнеазот” проти доводів, викладених у касаційній скарзі заперечує та просить залишити постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2006р. по справі №14/94 без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Позивач не реалізував своє процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 06.07.06р. Львівський апеляційний господарський суд при прийнятті до провадження апеляційної скарги і ухвалою від 01.08.06р. при відкладенні розгляду апеляційної скарги,  з метою дослідження всіх обставин справи і недопущення безтоварної оплати та враховуючи те, що вивіз товару з території позивача не міг відбутися без таких доказів, витребував від позивача відповідні докази в обґрунтування факту поставки (відпуску) товару, які на думку членів колегії апеляційного господарського суду мають істотне значення для правильного вирішення справи, а саме: - письмові пояснення осіб яким чином відпущено товар відповідачу; - довідку про включення позивача до ЄДРПОУ; - довіреності, згідно яких відпущено товар довіреній особі відповідачем; - документально обґрунтований розрахунок позову.

Суд же першої інстанції ці докази для встановлення факту передачі обладнання не витребував та не дослідив.

Крім того, як зазначено в актах на прийом обладнання у справі, вантаж вивозився за супроводжуючими документами №№401-405 від 12.05.03, доручення НАІ №319395 від 30.04.03р. через Паламарчук О.А., але такі докази в матеріалах справи також відсутні, судом першої інстанції не витребувались та до суду апеляційної інстанції позивачем не надавались.

За таких обставин, враховуючи, що позивач не надав суду апеляційної інстанції витребуваних доказів і не обґрунтував неможливості надання таких доказів, а суд першої інстанції не витребував їх та не дослідив, апеляційний господарський суд, враховуючи приписи ст.ст.33, 38 ГПК України, обґрунтовано скасував рішення господарського суду Рівненської області від 02.06.06р., а позовні вимоги в справах №№14/94, 14/95, 14/96, 14/97, 14/98, 14/99, які об’єднані в одне провадження у справі №14/94, залишив без розгляду на підставі п. 5 ч.1 ст. 81 ГПК України.

Наведене спростовує доводи касаційної скарги щодо порушення та  неправильного застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, та не заперечує правильність і законність оскаржуваного судового акту, який відповідає чинному законодавству України і обставинам справи, підстав для скасування якого колегія не вбачає.

При цьому колегія зазначає, що відповідно до ч.4 ст. 81 ГПК України залишення позову без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 81 ГПК України не  позбавляє позивача права знову звернутись з позовом до господарського суду в загальному порядку після усунення обставин, що зумовили залишення  позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 03.10.2006р. у справі № 14/94 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                           Г.П. Коробенко

Судді:                                                                                         Т.Ф. Костенко

Л.І. Рогач