ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"15" травня 2007 р.

Справа № 14/53/07

Колегія   суддів
Одеського   апеляційного   господарського  суду
у   складі:

Головуючого
Лашина В.В.

Суддів :
Єрмілова Г.А.                                                                                                                         Воронюка
О.Л.

при секретарі
Кіценко В.С.

за участю представників сторін:

від кредитора -Плахотна О.М.,
довіреність №15148/9/10-011 від 24.04.2007р.

Розглянувши
у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної податкової
інспекції у Центральному районі м. Миколаєва

на ухвалу
господарського суду Миколаївської області від 15.03.2007р.

у справі
№ 14/53/07

за заявою кредитора
Державної податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва

до боржника суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1

про
банкрутство

В С Т А Н О В
И Л А:

01.02.2007р. Державна податкова
інспекція у Центральному районі м. Миколаєва (далі - ДПІ у Центральному районі
м. Миколаєва) звернулась до господарського суду Миколаївської області із заявою
про порушення провадження у справі про банкрутство відсутнього боржника -
суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 (далі -СПД ОСОБА_1) та визнання
кредиторських вимог до боржника у сумі 1434,15грн.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 06.02.2007р. на підставі ст. 52 Закону України „Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом„ було
порушено провадження у справі про банкрутство СПД ОСОБА_1, призначено справу до
розгляду, зобов'язано кредитора надати первинні документи на підтвердження
заборгованості.

Ухвалою господарського суду
Миколаївської області від 15.03.2007 року (суддя Цвєткова П.В.) припинено
провадження у справі на підставі п.7ст.40 Закону України „Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, оскільки боржник
виконав всі зобов'язання перед кредитором.

Не погоджуючись з цією
ухвалою, ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва в апеляційній скарзі просить її
скасувати, посилаючись на неповне з`ясування місцевим господарським судом
обставин, що мають значення для справи, оскільки боржник не надає податкові
декларації та документи бухгалтерської
звітності з 01.04.2002р., крім того у останнього виникла податкова
заборгованість по єдиному податку в сумі 1434,15 грн., яку він не сплатив в
установлені законодавством строки. Скаржник зазначає, що господарським судом
зроблений неправильний висновок щодо спливу строку позовної давності на
стягнення податкових боргів, оскільки відповідно до п.п.15.2.1 п.15.2 Закону
України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” у разі, коли податкове зобов'язання було
нараховане податковим органом до закінчення строку давності, податковий борг,
що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового
зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від
дня узгодження податкового зобов'язання.

СПД ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну
скаргу вважає ухвалу господарського суду законною та обґрунтованою, а
апеляційну скаргу безпідставною та не підлягаючою задоволенню.

Представник боржника і сам боржник в
судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час і
місце судового засідання, про що свідчить поштове повідомлення з відміткою про
вручення.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи,
судова колегія вважає апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню, але не  з тих підстав, які в ній викладені.

Як вбачається з матеріалів справи,
СПД ОСОБА_1 зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності Виконкомом
Миколаївської міської ради ІНФОРМАЦІЯ_1р. та включений до Державного реєстру
фізичних осіб -платників податків та інших обов'язкових платежів,
зареєстрований та взятий на облік як платник податків 28.04.2001р. (а.с.5-6).

18.03.2002р. боржником подана заява
про право застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, на
підставі якої йому видано Свідоцтво про сплату єдиного податку (а.с.7-8).

Згідно Акту перевірки дотримання
податкового законодавства України №НОМЕР_1, складеного ДПІ у Центральному
районі м. Миколаєва, СПД ОСОБА_1 в порушення вимог п.1.2 ст.9 Закону України
„Про систему оподаткування” не надає звітність до податкового органу з
01.04.2002р., та у останнього виник борг по сплаті єдиного податку за період з
20.05.2002р. по 20.11.2002р. ї складає 1434,15грн.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону
України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо
безспірні вимоги кредитора складають не менше трьохсот мінімальних розмірів
заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після
встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Статті 47-49 Закону України „Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”
встановлюють особливості банкрутства суб'єкта підприємницької діяльності
-громадянина.

Статтею 52 зазначеного Закону
встановлені особливості провадження у справі про банкрутство відсутнього
боржника та передбачено, що заява про порушення справи про банкрутство
відсутнього боржника може бути подана кредитором у разі, якщо
громадянин-підприємець-боржник або керівні органи боржника - юридичної особи
відсутні за їх місцезнаходженням, або у разі ненадання боржником протягом року
до органів державної податкової служби згідно із законодавством податкових
декларацій, документів бухгалтерської звітності, а також за наявності інших
ознак, що свідчать про відсутність підприємницької діяльності боржника. В
такому випадку провадження у справі про банкрутство відсутнього боржника
здійснюється незалежно від розміру його вимог до боржника та строку виконання
зобов'язань.

Отже, за правилами цієї статті справа про банкрутство відсутнього
боржника може бути порушена у разі наявності хоча б однієї з перелічених умов,
а також за наявності інших ознак, що свідчать про відсутність підприємницької
діяльності.

Однак, господарський суд ретельно
не перевірив наявність всіх доказів, наданих заявником, які дозволяють вважати
боржника відсутнім  за ознаками ст.52
вищеназваного Закону.

Крім цього, місцевий господарський
суд врахував достатніми докази, надані ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва
до заяви про порушення провадження, та не звернув уваги і не перевірив доводи
СПД ОСОБА_1 стосовно того, що він не веде підприємницької діяльності з вересня
2001р., у зв'язку з чим подав до ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва заяву
про припинення підприємницької діяльності, передав інспектору свідоцтво
приватного підприємця, свідоцтво платника єдиного податку та журнал обліку
підприємницької діяльності, та його заперечення стосовно суми боргу, а також не
здійснив перевірки доказів на наявність безспірних грошових вимог до боржника,
що є однією з необхідних умов для застосування процедури банкрутства.

Судова колегія також зазначає, що
відповідно до положень Закону України „Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом” однією із необхідних умов для ініціювання
справи про банкрутство являється наявність безспірних грошових вимог.

Згідно ст.1 зазначеного Закону
безспірні вимоги кредиторів -вимоги, які визнані боржником, інші вимоги, які
підтверджені виконавчими документами або розрахунковими документами.

Крім того, судова колегія вважає,
що суд першої інстанції, припиняючи провадження у справі, невірно застосував
положення п.7 ст.40 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника
або визнання його банкрутом”, оскільки з матеріалів справи вбачається, що
погашення боргу СПД ОСОБА_1 перед ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва не
відбулось.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону
України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його
банкрутом” провадження у справах про банкрутство регулюється не тільки цим
Законом, а також Господарським процесуальним кодексом України, іншими
законодавчими актами України.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що оскаржувана ухвала господарського суду Миколаївської області
винесена з порушенням вимог діючого законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 103-106
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

П О С Т А Н О
В И Л А :

Апеляційну скаргу Державної
податкової інспекції у Центральному районі м. Миколаєва задовольнити, а ухвалу
господарського суду Миколаївської області від 15.03.2007 р. по справі №
14/53/07  -скасувати.

Справу №14/53/07 направити на
розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Головуючий
В.В. Лашин

Суддя
Г.А. Єрмілов

Суддя
О.Л. Воронюк