ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2007 р. Справа № 17/765/07

Господарський суд Миколаївської області,

головуючий суддя Коваль С.М.,

при секретарі Хімороді В.Г.,

з участю представників сторін:

від позивача –Пряжко С.М., довіреність № 3Д від 01.11.2007 року;

від відповідача –не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 17/765/07

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Чорномортрансдизель”, м. Миколаїв, вул. Садова, 1,

до товариства з обмеженою відповідальністю „Акватория - Юг”, м. Миколаїв, пр. Леніна, 67,

про: стягнення заборгованості за договором № 15/08 від 16.08.2006 року,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Чорномортрансдизель” (надалі-позивач) звернулося до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Акватория - Юг” (надалі-відповідач) про стягнення заборгованості за договором № 15/08 від 16.08.2006 року.

Позивач обгрунтовує свої позовні вимоги наступним:

16 серпня 2006 року між сторонами було укладено договір № 15/08 про ремонт дизеля 3Д6. Відповідно до умов договору Позивач зобов'язався капітально від ремонтувати дизель 3Д6, а відповідач оплатити вартість виконаних робіт.

Відповідно до умов п. 3.1. договору, планова вартість капітального ремонту дизеля 3Д6 складає 18 000 грн.

Відповідно до п. 3.3. договору, 16 серпня 2006 року відповідач сплатив позивачу передплату в розмірі 9 000 грн., що підтверджується випискою з банку, яка знаходится в матеріалах справи.

На виконання умов договору позивач провів капітальний ремонт дизеля 3Д6, про що сторони підписали акт здачі-приймання робіт по до говору № 15/08 від 16.08.2006 року. Як зазначено в акті, номенклатура та якість виконаних робіт відповідають умовам договору. Вартість вико наних робіт у відповідності з умовами договору склала 18 000 грн.

Умовами договору (п. 3.3.) та актом здачі-приймання робіт сторони передбачили проведення відповідачем остаточного розрахунку протягом 20 календарних днів з моменту відвантаження відремонтованого дизеля.

Отже, з урахуванням дати підписання акту (16.08.2006 року), розрахунок повинен бути проведений до 05 вересня 2006 року.

20 вересня 2006 року відповідач сплатив позивачу за ремонт ди зеля 3Д6 8 000 грн., що підтверджується випискою з банку, яка знаходится в матеріалах справи.

Інших розрахунків відповідач з позивачем не проводив.

Таким чином на момент звернення до суду, заборгованість відповідача перед позивачем становить 1 000 грн. Наявність заборгованості також підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 14.08.2007 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору; одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов’язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно із ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зо бов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від про строченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений догово ром або законом.

Відповідно до зазначених положеньзакону позивачем нараховано збитки від інфляції у розмірі 125 грн. 33 коп. та 3% річних у розмірі 30 грн. 08 коп.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Крім того, позивач просить на підставі п. 5.1 договору стягнути з відповідача пеню у розмірі 2 036 грн.

Дані позовні вимоги підлягають частковому задоволенню оскільки відповідно до приписів ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно положень п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, до вимог про стягнення пені застосовується позовна давність в один рік.

Відповідно до зазначених положень договору та закону судом переховано суму пені, яка становить 81 грн. 64 коп.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, у судове засідання не з?явився, відзив по суті позовних вимог не надав.

Про день, час і місце розгляду справи всі учасники процесу були належним чином повідомлені, але двічі відповідач в судове засідання не з'явився та не скористався своїм правом на участь в розгляді справи.

При цьому, направлені на адресу відповідача ухвали суду з повідомленням про день, час і місце розгляду справи повернуті органами зв'язку з позначкою „організація не знаходиться”.

Оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, то суд примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначкою „організація не знаходиться”, з урахуванням конкретних обставин цієї справи, вважає належними доказами виконання судом обов'язку щодо повідомлення відповідач про вчинення судом певних процесуальних дій.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплачене держмито слід віднести на рахунок сторін пропорційно задоволеним вимогам позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 80, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю „Чорномортрансдизель” задовольнити частково.

2.          Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Акватория - Юг”, м. Миколаїв, пр. Леніна, 67 () заборгованість у розмірі 1 000 грн., пеню у розмірі 81 грн. 64 коп., збитки від інфляції у розмірі 125 грн. 33 коп., 3% річних у розмірі 30 грн. 08 коп., державне мито у розмірі 102 грн. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Чорномортрансдизель”, м. Миколаїв, вул. Садова, 1 ().

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Коваль С.М.