ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2007 р.
№ 14/323-06

Вищий  господарський  суд  України  у складі колегії суддів:

головуючого
Т.Б.  Дроботової,

суддів :
Н.О. Волковицької,
Л. І.  Рогач

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Райагропроменерго"

на  постанову
Запорізького апеляційного господарського суду від 15.02.2007 р.

у справі
№14/323-06

господарського суду
Херсонської області

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Райагропроменерго"

до

Селянського фермерського господарства "Агро"

про
стягнення 82589,00грн.

за участю представників:

позивача
Голощапов В.М.

відповідача
не з'явився (про час та місце судового засідання повідомлений належним чином)

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Райагропроменерго" звернулося до господарського суду з позовом до  Селянського фермерського господарства "Агро" про зобов'язання його здати в експлуатацію закінчений об'єкт згідно чинного законодавства та нормативних документів України, та про відшкодування 82589,00грн. збитків, заподіяних позивачу.

Свої вимоги позивач обґрунтовує виникненням між ним та відповідачем правовідносин, що регулюються статтями 331, 401, 403, 525, 571, 598, 602, 611, 612, 614, 615, 617, 621, 623, 625, 640, 642, 644, 876, 877, 882, 886, 888, 889 Цивільного кодексу України, статтями 275, 318, 321, 324 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 7, 18 Закону України "Про електроенергетику", Правилами прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів електричних мереж, та породжують наслідки у вигляді відшкодування відповідачем позивачу перерахованих у позовній заяві збитків.

Відповідач проти позову заперечив з підстав його необґрунтованості, а також наявності чинного судового рішення господарського суду Херсонської області від 10.02.2006р. по справі № 10/379-05, яким вирішено спір між тими ж сторонами, про той же предмет та з тих же підстав.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 06.11.2006р. (суддя Гридасов Ю.В.) у задоволенні позову відмовлено з огляду на відсутність обставин справи та правових підстав для застосування до відповідача відповідальності за статтями Цивільного та Господарського кодексів, перерахованих у позовній заяві, відсутність порушених прав позивача, які підлягають захисту шляхом зобов'язання відповідача до здачі в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкту; обставини справи, на які покликається позивач, спростовані чинним рішенням господарського суду від 10.02.2006р. та, відповідно до частини 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, не можуть бути предметом повторного доведення у даній справі.

Постановою Запорізького апеляційного господарського суду від 15.02.2007р. (судді: Коробка Н.Д. - головуючий, Кричмаржевський В.А., Юхименко О.В.) рішення господарського суду залишено без змін з підстав його законності та обґрунтованості, правомірності висновку суду про відсутність складу правопорушення, яке є підставою для притягнення до відповідача до відповідальності, та відсутність між сторонами зобов'язальних правовідносин..

Не погоджуючись з постановою апеляційної інстанції, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд.

Вимоги касаційної скарги обґрунтовані порушенням апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, а саме не вмотивовано відмову в задоволенні апеляційної скарги в частині зобов'язання відповідача здати в експлуатацію закінчений об'єкт, в апеляційному провадженні не розглянуто вимоги відповідача про відшкодування заподіяних збитків у повному обсязі.

Відповідач не скористався правом на участь представника в  судовому засіданні; у відзиві на касаційну скаргу відхилив її доводи.

Заслухавши доповідь судді –доповідача та пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судовому рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1117  Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі фактичних встановлених обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Звертаючись з позовною заявою до суду, позивач реалізує своє право на судовий розгляд спору, що виник; при цьому позивач самостійно визначає спосіб захисту цивільного права та інтересу, відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, а також зазначає підстави позову, що підлягають доведенню, тобто, факти, які обґрунтовують вимогу про захист право та законного інтересу (ті факти, з якими пов'язано виникнення, зміну чи припинення прав та обов'язків суб'єктів спірних правовідносин).

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, предметом спору є відшкодування позивачу заподіяних відповідачем збитків та спонукання відповідача здати закінчений об'єкт в експлуатацію.

Доведенню позивачем у цій справі полягали наявність цивільного правопорушення зі сторони відповідача щодо позивача, за яке передбачено його відповідальність у вигляді збитків та примусове спонукання відповідача до усунення порушень прав позивача.

Відповідно до статей 1 та 2 Господарського процесуального кодексу України господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено; за приписами статті 22 Цивільного кодексу України право на відшкодування збитків має особа, якій завдано збитків порушенням її цивільного права.

Під збитками розуміються втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням чи пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено.

За статтею 11 Цивільного кодексу України  підставою виникнення цивільних прав та обов’язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки.

Правильне встановлення наявності порушеного цивільно-правового обов’язку є необхідним для відповідної кваліфікації змісту правовідносин, що виникли із факту порушення.

Для визначення підстав застосування такої міри відповідальності як відшкодування заподіяних збитків суду необхідно з’ясувати наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, розміру збитків, причинного зв’язку між протиправною поведінкою відповідача і збитками, вину відповідача.

При цьому на позивача покладено обов’язок доведення факту протиправності поведінки відповідача, розміру завданих шкоди та прямого причинного зв’язку між порушенням зобов’язання та шкодою.

Вказані обставини позивачу належало довести доказами, що є належними та допустимими в розумінні статей 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, місцевий господарський суд вказав про звернення позивача з позовом в частині зобов'язання відповідача здати в експлуатацію закінчений об'єкт з порушенням приписів статті 1 Господарського процесуального кодексу України, оскільки ним не вказано, в чому полягає порушення його прав в цій частині; також суд в частині відмови у стягненні збитків послався на встановлений чинним рішенням господарського суду Херсонської області від 10.02.2006р. факт повних розрахунків відповідача щодо оплати виконаних робіт за договором підряду від 02.02.2005р. № 06, що є преюдиціальним за частиною 2 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, та наголосив на відсутності між сторонами спору правовідносин щодо набуття права власності, користування чужим майном, виконання зобов'язань та наслідки їх порушень, завдатку, припинення зобов'язання, зарахування зустрічних вимог, відшкодування збитків, завданих порушенням грошового зобов'язання, відповідальності за порушення грошового зобов'язання, укладання, зміни та розірвання договору, правовідносини підряду, правовідносин з енергопостачання, підряду на капітальне будівництво, проведення проектних та дослідницьких робіт, що регулюються статтями, наведеними позивачем у позовній заяві.

В свою чергу апеляційною інстанцією зроблено висновок щодо законності та обґрунтованості рішення місцевого суду в повному обсязі, висновки суду, за якими спростовано доводи  апеляційної скарги, викладено в постанові апеляційної інстанції.

Судова колегія погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в позові за відсутності порушеного права та складу цивільного правопорушення, та відзначає, що позовна заява всупереч вимогам статті 54 Господарського процесуального кодексу не містить підстав звернення з позовом у вигляді фактів, що обґрунтовують позовні вимоги, визначення протиправності поведінки відповідача, а являє собою перелік норм актів цивільного та господарського законодавства, що передбачають різні підстави їх застосування. За відсутності у позовній заяві визначених позивачем підстав звернення з позовом визначення їх судом самостійно є виходом за межі позовних вимог, що суперечить приписам господарського судочинства.

Таким чином, перевіривши у відповідності до частини 2 статті 111 5  Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що господарські суди в порядку статей 43, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України  розглядаючи справу, всебічно, повно та об’єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи, що є істотними, в їх сукупності; дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; належним чином проаналізували зобов’язальні правовідносини, що виникли та існували між сторонами, вірно застосували норми матеріального та процесуального права, та дійшли законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Як наслідок, прийнята апеляційним судом постанова відповідає вимогам статті 105 Господарського процесуального кодексу України та Постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 29.12.76 р. "Про судове рішення" зі змінами та доповненнями.

Доводи скаржника стосуються оцінки обставин справи судом апеляційної інстанції та  не приймаються колегією суддів до уваги з огляду на положення статті 1117 Господарського процесуального кодексу України та з підстав їх суперечності обставинам справи.

Твердження заявника про порушення і неправильне застосування апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права при прийнятті постанови не знайшли свого підтвердження та суперечать матеріалам справи, з огляду на що підстав для скасування зазначеної постанови колегія  суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Райагропроменерго" залишити без задоволення.

Постанову Запорізького апеляційного господарського суду від 15.02.2007 у справі № 14/323-06 господарського суду Херсонської області залишити без змін.

Головуючий                                                                                         Т. Дроботова

Судді:                                                                                                    Н. Волковицька

Л. Рогач