ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"04" квітня 2007 р.
Справа  № 17/348-06-12066

За позовом:         Військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави, в

особі Міністерства оборони України в особі Військової частини А3641

до  відповідача:  Військової частини А4338

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:

Командування ПСЗС України (військова частина А0215)

про розірвання договору та стягнення  32130,11 грн.

Суддя Зуєва Л.Є.

П р е д с т а в н и к и :

Від  прокуратури:  не з’явився;

Від позивача:

-          від в/чА3641: Іванов В.Ф. - повірений;

-          від МО України: Іванов В.Ф. –повірений;

Від відповідача: Зарицкий В.М. - повірений;

Від 3-ої особи: не з’явився;

По справі у відповідності до ст.77 ГПК України  оголошувалась перерва  з 05.03.2007р. по 04.04.2007р. об 11 год.30 хвн.

СУТЬ СПОРУ:  військовий прокурор Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в особі військової частини А3641 звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою в якої просить суд розірвати договір №15/1-04 від 22.07.2004р. та додаткові угоди до нього від 13.08.2004р. за №15/2-04, 18.10.2004р. та 10.12.2004р. укладені між 22 управлінням начальника робіт (в/ч А4338) та Управлінням експлуатації фондів, розквартирування військ і капітального будівництва 5-го авіаційного корпусу командування Військово-Повітряних Сил ЗСУ (в/чА3842) та стягнути з відповідача по справі заборгованість за невиконання договірних зобов’язань у загальній сумі 32130 грн. 11 коп., з яких 27785 грн. 00 коп. –основна сума заборгованості, 2400,15 грн. –пені, 1944,95 грн. –штрафу.

Відповідач, в засідання суду з’явився, відзив на позовну заяву не надав, однак надав  усні пояснення в яких заявлені позовні вимоги не визнає.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

22 липня 2004 року між Управлінням експлуатації фондів, розквартирування військ і капітального будівництва 5-го авіаційного корпусу командування Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України (військовою частиною А3842) в особі начальника відділу капітального будівництва, який діяв на підставі Положення управління та за дорученням №6/26/3 від 04.01.2004 року (Замовник) та 22 управлінням начальника робіт (в/частиною А4338) особі його начальника, (Підрядчик) був укладений договір підряду №15/1-04, відповідно до якого останній завершує у встановлені строки капітальний ремонт військового майна - каналізаційної насосної станції та напорного колектора в/частини А4515, яка була структурним підрозділом в/частини А3842, вартість яких становить (з врахуванням ПДВ, вартості матеріалів і обладнання) 164200 грн. 00 коп. (п.п. 1.1, 2.1 договору).

13 серпня 2004 року за №15/2-04, 18 жовтня 2004 року та 10 грудня 2004 року до договору підряду №15/1-04 від 22.07.2004 року були укладені додаткові угоди, якими змінені умови договору - збільшена загальна вартість робіт до 300000 грн. 00 коп. та оговорена 100% попередня оплата виконання робіт.

Відповідно до умов зазначеного договору та додаткових угод до нього, військовою частиною А3842 в період з 17.08.2004 року по 20.12.2004 року було попередньо оплачено 22 управлінню начальника робіт (в/частині А4338) грошові кошти в сумі 344000 грн. 00 коп., однак відповідач профінансовані роботи виконав частково.

Позивач взяті на себе по договору та укладеній до нього додатковій угоді зобов’язання виконав у повному обсязі, а саме перерахував обумовлені укладеними угодами грошові кошти на рахунок відповідача для виконання відповідачем зобов’язань взятих на себе по укладеному договору.

Відповідач в свою чергу взяті на себе зобов’язання по виконанню ремонтних робіт на суму на суму 27785 грн. 85 коп. не виконав, у зв’язку з чим у нього утворилася заборгованість у сумі 27785 грн. 85 коп.

Крім того, позивачем на підставі умов договору (п.8.3) та вимог чинного законодавства (п.2 ст. 231 ГК України) нараховано відповідачу пеню у розмірі 2400,16грн. та 1944,95 грн. –штрафу.

31 травня 2006 року начальником 22 УНР в адресу начальника управління капітального будівництва та ремонту Повітряних Сил ЗС України було направлено лист-повідомлення за №154, у якому було запропоновано договір №15/1-04 від 22.07.2004 року та додаткові угоди до нього вважати розірваними, а сам лист розглядати як розірвання договору за згодою сторін, оскільки відсутнє подальше фінансування ремонтних робіт.

На вказаний лист позивачем в адресу відповідача надано відповідь за вих.№350/157/3/724 від 23.06.2006 року, яким він підтвердив відсутність подальшого фінансування у 2006 році робіт щодо будівництва напірного колектору, чим визнано розірвання договору, однак було запропоновано погасити аванс шляхом виконання робіт капітального ремонту каналізаційної насосної станції в межах заборгованої суми 22406 грн. 00 коп., що також підтверджує листом №6/26/44 від 29.08.2006 року та претензійним листом №350/157/2/987 від 18.09.2006 року.

Однак вимоги позивача щодо здійснення відповідачем робіт по виконанню капітального ремонту каналізаційної насосної станції в межах заборгованої суми у розмірі 27785 грн. відповідачем виконані не були, авансові кошти повернуті не були, нарахована пеня та штраф сплачені не були.

Зазначені обставини спонукали військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, в особі Управління капітального будівництва та ремонту Повітряних Сил ЗС України (в/ч А3641), як правонаступник Управління експлуатації фондів, розквартирування та капітального будівництва командування Військово-Повітряних Сил ЗС України (в/чА3842) до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якої просить суд розірвати договір №15/1-04 від 22.07.2004р. та додаткові угоди до нього від 13.08.2004р. за №15/2-04, 18.10.2004р. та 10.12.2004р. укладені між 22 управлінням начальника робіт (в/ч А4338) та Управлінням експлуатації фондів, розквартирування військ і капітального будівництва 5-го авіаційного корпусу командування Військово-Повітряних Сил ЗСУ (в/чА3842) та стягнути з відповідача по справі заборгованість за невиконання договірних зобов’язань у загальній сумі 32130 грн. 11 коп., з яких 27785 грн. 00 коп. –основна сума заборгованості, 2400,15 грн. –пені, 1944,95 грн. –штрафу.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.11.2006р. порушено провадження у справі №17/348-06-12066 за позовом військового прокурора Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України, в особі Управління капітального будівництва та ремонту Повітряних Сил ЗС України (в/ч А3641) до 22 управління начальника робіт (в/ч А4338), за участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Командування Військово-Повітряних Сил ЗС України (в/ч А0215) про спонукання до виконання договірних зобов’язань та стягнення пені 32130,11 грн.

Дослідивши обставини справи, заслухавши пояснення представників  сторін та надані в ході розгляду справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги військового прокурора підлягають задоволенню, з наступних правових підстав.

Відповідно до вимог ст.ст.1,3 Закону України „Про Збройні Сили України” та ст.ст. 2, 10 Закону України „Про оборону України” Збройні сили України – це військове формування, на яке покладається оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і неподільності, організаційно Збройні Сили України складаються із органів військового управління, об’єднань, з’єднань, військових частин, закладів, установ та організацій. Безпосереднє керівництво Збройними Силами України здійснює Міністерство оборони України, яке відповідно до вимог ст. 3 Закону України „Про Збройні Сили України”, затвердженого Указом Президента України від 21.08.1997 року №888/97, є центральним органом виконавчої влади і військового управління. Як центральний орган виконавчої влади Міністерство оборони України є органом, уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до наведених вимог законів Міністерство оборони України здійснює централізоване керівництво військовими частинами і установами, до числа яких відноситься і військова частини А3641, яка відповідно до статей 1, 3 Закону України "Про господарську діяльність у Збройних Силах України", є суб'єктом господарської діяльності, який утримується за рахунок коштів Державного бюджету України, веде відокремлене господарство, має самостійний баланс доходів та видатків, а також окремі рахунки в банківських установах.

Розглядом матеріалів справи встановлено, що 24 жовтня 2006 року начальник Управління капітального будівництва та ремонту Повітряних Сил Збройних Сил України, як правонаступник Управління експлуатації фондів, розквартирування військ і капітального будівництва 5-го авіаційного корпусу командування ВПС ЗС України, звернувся в адресу військового прокурора Західного регіону України з листом - клопотанням захистити державні інтереси у сфері збереження державних коштів, а саме - звернутися з позовом в інтересах до 22 управління начальника робіт (в/частини А4338) про спонукання до виконання зобов'язань за договором підряду та стягнення пені і штрафних санкцій.

Перевіркою наданих документів встановлено, що 22 липня 2004 року між Управлінням експлуатації фондів, розквартирування військ і капітального будівництва 5-го авіаційного корпусу командування Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України (військовою частиною АЗ842) в особі начальника відділу капітального будівництва, який діяв на підставі Положення управління та за дорученням №6/26/3 від 04.01.2004 року (Замовник) та 22 управлінням начальника робіт (в/частиною А4338) особі його начальника, (Підрядчик) був укладений договір підряду №15/1-04, відповідно до якого останній завершує у встановлені строки капітальний ремонт військового майна - каналізаційної насосної станції та напорного колектора в/частини А4515, яка була структурним підрозділом в/частини АЗ 842, вартість яких становить (з врахуванням ПДВ, вартості матеріалів і обладнання) 164200 грн. 00 коп. (п.п. 1.1, 2.1 договору), при цьому термін виконання цих робіт - протягом місяця з часу отримання авансової оплати в розмірі 30% від ціни договору (п. 4.2 договору).

Відповідно до п.п. 4.1, 8.3 договору, за виконані роботи Замовник протягом 5 банківських днів зобов'язується перевірити та оплатити надані Підрядником до 25 числа кожного місяця довідки виконаних робіт по формі КБ-3. При цьому за порушення Підрядником термінів виконання робіт, на нього нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки від суми невиконаних робіт.

13 серпня 2004 року за №15/2-04, 18 жовтня 2004 року та 10 грудня 2004 року до договору підряду №15/1-04 від 22.07.2004 року були укладені додаткові угоди, якими змінені умови договору - збільшена загальна вартість робіт до 300000 грн. 00 коп. та оговорена 100% попередня оплата виконання робіт.

Відповідно до умов зазначеного договору та додаткових угод до нього, військовою частиною А3842 в період з 17.08.2004 року по 20.12.2004 року було попередньо оплачено 22 управлінню начальника робіт (в/частині А4338) грошові кошти в сумі 344000 грн. 00 коп., однак відповідач профінансовані роботи виконав частково.

Згідно п.п.3.3 договору підряду №15/1-04 від 22.07.2004р. строк виконання робіт встановлений на протязі  одного місяця  з моменту отримання авансу.

Крім цього відповідач, як “Підрядник” за договором  повинен на протязі одного місяця звітувати перед “Замовником”  за отриману предоплату, у разі не надання звіту або не використання  отриманих коштів, “Підрядник”  повертає отримані бюджетні кошти на  рахунок “Замовника” .

Однак ці вимоги з боку відповідача виконані не були  та станом на 01.09.2006 року ним не виконані ремонтні роботи на суму 27785 грн. 85 коп., що частково підтверджується самим відповідачем, а саме відповідно до укладеного між сторонами 1 вересня 2006 року акту звірки, ним підтверджуються невиконані роботи на суму 22435 грн. 20 коп. При цьому зазначені обставини не заперечував і сам відповідач у судовому засіданні.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обовЧязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовЧязків  є договори та інші правочини.

Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій –це волевиявлення осіб, які безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовЧязків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої  цивільні  права вільно на власний розсуд.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.526 чинного Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, а згідно до ст. 16 цього ж кодексу кожна особа, чиї права порушено, має право звернутись до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Способом захисту є примусове виконання обов'язку в натурі, що передбачено ст.622 даного кодексу.

Зі змісту статті 837 ЦК України вбачається, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплати виконану роботу.

При цьому, вимогами ст. 846 ЦК України передбачено, що строки виконання роботи її окремих етапів встановлюються в договорі підряду.

У відповідності до вимог п.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У зв’язку з частковим та не повним виконанням взятих на себе договірних зобов’язань у відповідача виникла заборгованість у сумі 27785 грн., про що також свідчить акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.09.2006р., підписаний уповноваженими представниками та скріплений відповідними печатками.

Відповідно до п.п. 2,3 ст. 883 ЦК України за невиконання або неналежне виконання обов'язків за договором будівельного підряду підрядник сплачує неустойку, встановлену договором або законом, та відшкодовує збитки в повному обсязі.

Пунктом 1 ст. 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Зі змісту ст. 549 ЦК України випливає, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Крім цього, як вбачається з умов укладеного договору, а саме п. 8.1 за невиконання або неналежне виконання зобов’язань по даному договору сторони несуть відповідальність у відповідності до вимог діючого законодавства.

Вимогами п.3 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що вимогу щодо сплати штрафних санкцій за господарське правопорушення може заявити учасник господарських відносин, права чи законні інтереси якого порушено, а у випадках, передбачених законом, - уповноважений орган, наділений господарською компетенцією.

У відповідності до вимог ст. 230 ГК України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Як вбачається зі змісту вимог п. 2 ст. 231 ГК України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, з огляду на те  що кошти, які були перераховані позивачем  були виділені за рахунок Державного бюджету України  суд дійшов  до висновку, що позивачем правомірно та обґрунтовано було нараховано відповідачу згідно до  умов договору пеню, яка станом на час розгляду справи у суді, згідно до представленого розрахунку, який мається в матеріалах справи складає 2400,16грн. та відповідно до п. 2 ст. 231 ГК України  штраф у розмірі 7 відсотків від суми заборгованості у сумі 1944,95 грн., за прострочення понад тридцять днів строків виконання своїх зобовязань, що також підтверджується наявним у матеріалах справи  розрахунком.

Крім цього, умовами розділу 9 укладеного договору передбачено, що укладений  між сторонами договір може бути розірвано за згодою сторін або за ініціативою однієї із сторін у випадку невиконання або неналежного виконання іншою стороною своїх зобов’язань по даному договору.

У відповідності до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

При цьому вимогами ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов’язання внаслідок односторонньої відмови від зобов’язання, якщо це не встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Вимогами п. 2 ст. 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому, істотним порушенням є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладанні договору.

Крім того, вимогами п. 2 ст. 852 ЦК України передбачено, що за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

У ході розгляду справи у суді представником позивача було надано суду довідку-розрахунок заборгованості та штрафних санкцій, відповідно до якого позивач нарахував відповідачу ще індекс інфляції за період з 01.01.2005р. по 31.12.2006р. у сумі 34203,34грн. 3% річних у розмірі 1667,10 грн., пеню у розмірі 2493,80 грн. та 1944,95 грн. -  штрафу.

Однак, представлений позивачем довідка-розрахунок судом до уваги не приймається, оскільки вказаний розрахунок являється лише розрахунком, а позивачем вимог стосовно стягнення з відповідача індексу інфляції у сумі 34203,34грн., 3% річних у розмірі 1667,10 грн. та пені у розмірі 2493,80 грн. в судовому засіданні не заявлялися та не були оформлено належним чином, у відповідності до вимог ст.22  Господарського процесуального кодексу України.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є б які  фактичні дані, на підставі яких господарський  суд у визначеному законом  пор встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які  мають значення   для правильного вирішення господарського спору.

В ході розгляду справи у суді  відповідача неодноразово було зобовязано  надати відзив на позов та докази, якими б підтверджувалися  усні заперечення відповідача, однак  відповідач не довів суду ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх заперечень та надав жодного доказу відсутності своєї вини.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.11, 12, 525, 526, 546, 549, 610, 611, 612, 651, 837, 846, 852, 883 ЦК України, ст.ст.230, 231, 232 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі в межах заявлених позовних вимог,  договір підряду №15/1-04 від 22.07.2004р. та додаткові угоди до нього від 13.08.2004р. №15/2-04, від 18.101.2004р. та від 10.12.2004р., укладені між 22 управлінням начальника робіт (в/чА4338) та Управлінням експлуатації фондів, розквартирування військ і капітального будівництва 5-го авіаційного корпусу командування Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України (в/чА3842) у звязку з неналежним виконанням своїх зобовязань відповідачем слід розірвати та стягнути з   військової частини А4338  всього  32130,11 грн., з яких 27785 грн. –заборгованості, 2400,16 грн. –пені, 1944,95 грн. –штрафу.

Судові витрати по держмиту, витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу слід покласти на відповідача, згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Розірвати договір підряду №15/1-04 від 22.07.2004р. та додаткові угоди до нього від 13.08.2004р. №15/2-04, від 18.101.2004р. та від 10.12.2004р., укладені між 22 управлінням начальника робіт (в/чА4338) та Управлінням експлуатації фондів, розквартирування військ і капітального будівництва 5-го авіаційного корпусу командування Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України (в/чА3842).

3.          Стягнути з 22 управління начальника робіт (військова частина А4338 /м. Одеса, вул. Армійська, 18 „а”, р/р4980 в Одеському  регіональному управлінні банку „Фінанси і кредит”, МФО 328823, ЗКПО 07788244/ на користь Управління капітального будівництва та ремонту Повітряних Сил ЗС України (військова частина А3641) /21007, м. Вінниця, вул. Острозького, 39, р/р0013 УДК у Вінницькій області, МФО 802015, ЗКПО 24981451/ 27785 грн. 00 коп. /двадцять сім тисяч сімсот вісімдесят п’ять грн. 00 коп./ - основної заборгованості; 2400 грн. 16 коп. /дві тисячі чотириста грн. 16 коп./ - пені; 1944 грн. 95 коп. /одна тисяча дев’ятсот сорок чотири грн. 95 коп./ - штраф.

Наказ видати.

4.          Стягнути з 22 управління начальника робіт (військова частина А4338 /м. Одеса, вул. Армійська, 18 „а”, р/р4980 в Одеському  регіональному управлінні банку „Фінанси і кредит”, МФО 328823, ЗКПО 07788244/ на користь до державного бюджету України через управління Держказначейства в Одеській області на код бюджетної класифікації 22090200, п/р0008 в управлінні Держказначейства в Одеській області, МФО 828011, -  держмито в сумі 321 грн. 40 коп. /триста двадцять одна грн. 40 коп./ - державного мита.

Наказ видати.

5.          Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси /м. Одеса, вул. Єврейська, 13, р/р0197 Управління державного казначейства в Одеській області, МФО 828011, код ЗКПО 08038284/ до Головного управління державного казначейства України по Одеській області /код бюджетної класифікації 22050000, (символ звітності 259), р/р0008 Банк одержувача ГУДКУ в Одеській області, МФО 828011, ) 118 грн. 00 коп. /сто вісімнадцять грн. 00 коп./ - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено та  підписано 13.04.2007р.

Суддя                                                                                       Зуєва Л.Є.