ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

06.02.2007                                                                Справа №  1/35-07

Господарський суд Херсонської області у складі судді  Губіної І.В. при секретарі Степановій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гайсинський консервний комбінат", м.Гайсин, Вінницька область

до  Приватного  підприємства  " Азимут ", м.Херсон

про  стягнення заборгованості в сумі 84 035 грн. 57коп.

за участю

представників сторін:

від  позивача - Таганцов Б.А., дор. №92 від 05.02.2007р., ю/к

від  відповідача - не прибув

ТОВ "Гайсинський консервний комбінат" Вінницької області звернувся до суду з позовом про стягнення з ПП "Азимут" м.Херсона 83029грн. заборгованості по вартості поставленого в грудні 2006р. повидла яблучного, штрафу в розмірі 415грн. та пені в сумі 502,71грн. та річних - 88,71грн.

Відповідач  у судове засідання не з'явився. Ухвала про порушення справи та призначення її до розгляду на 06.02.2007р. була надіслана за юридичною адресою відповідача:м.Херсон, вул.Фонтанна, 19, к.2 кв.15. Ця юридична адреса підтверджена свідоцтвом про державну реєстрацію ПП "Азимут" та довідкою про реєстрацію його платником ПДВ. Відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи до суду не надіслані.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Між ТОВ "Гайсинський консервний комбінат" та ПП "Азимут" 18.12.2006р. укладений договір поставки товару, а саме: повидла яблучного в гофроящиках.

Відповідно до умов цього договору, загальна кількість товару, що підлягав поставці, визначена в кількості 60 тонн за ціною 4150грн.  за тонну.

Пунктом 5.1 договору встановлено, що одержувач товару здійснює оплату по факту отримання кожної партії товару протягом одного банківського дня в розмірі 100% вартості цієї партії товару.

Відповідно товаро-транспортної накладної 02-ААЮ від 26.12.2006р. ПП "Азимут" в особі його керівника Цикул М.Д. 27.12.2006р. отримано повидло яблучне в кількості 20 тонн на загальну суму 83029грн. В цій накладній визначено, що одночасно до ТТН надані товарна накладна та сертифікат якості. Але до теперішнього часу ПП "Азимут" не виконано договірне зобов'язання, а саме: не перераховано постачальнику вартість отриманого товару.

Після укладення договору між сторонами по справі виникли господарські відносини, тому на них розповсюджується Господарський кодекс України, який набрав чинності з 01.01.2004р.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарське зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться.

Доказів оплати вартості отриманої продукції відповідачем суду не надано, тому вимоги позивача щодо стягнення з ПП "Азимут" основного боргу по вартості продукції в сумі 83029грн. підлягають повному задоволенню.

Статтею 199 цього Кодексу визначено, що до відносин по забезпеченню виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.

Позивачем  заявлена вимога про стягнення  3% річних на суму 88,71грн. річних. Оскільки відповідачем прострочено виконання грошового зобов'язання, то річні позивачем нараховані правомірно і їх сума розрахована правильно.

Статтею 230 ГК України передбачено, що за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання до винної сторони застосовується штрафна санкція (неустойка, штраф, пеня).

У відповідності з положенням цієї статті закону пунктом 6.2 договору передбачено, що за необгрунтовану відмову від оплати отриманого товару одержувач сплачує штраф в розмірі 0,5% від вартості товару та пеню в розмірі двох облікових ставок Нацбанку України за кожен день прострочення оплати.

З врахуванням викладених обставин суд вважає, що позов підлягає  задоволенню. Але при цьому суд звертає увагу позивача на те, що при розрахунку суми позову позивачем допущена арифметична помилка. Фактично сума позову складає 84035,42грн., тобто на 0,15грн. менше, ніж зазначено в позові. Тому позов підлягає задоволенню на суму 84035,42грн.

Відповідач зобов'язаний відшкодувати витрати позивача по сплаті державного мита в сумі 840грн. 36коп. та вартості інформаційно-технічних послуг судового процесу 118грн. (судові витрати).

Керуючись ст.ст.44, 49, 82, 84, 85  Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного підприємства "Азимут" м.Херсон, вул. Фонтанна, 19, к.2 кв.15, (р.рахунок 3 в ХФ "КБ "Західінкомбанк" МФО 352327) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Гайсинський консервний комбінат", м.Гайсин, вул.І.Франка, 26, Вінницька область, на р.рахунок № в ВФ ВАТ "Кредитпромбанк" МФО 302623 основний борг в сумі 83117грн. 71коп. з врахуванням річних, штраф в сумі 415грн, пеню в сумі502грн. 71коп., а також судові витрати на загальну суму 958грн. 36коп.

3. Наказ видати з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                      І.В. Губіна

Дата підписання рішення

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України

07.02.2007р.