ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

Від  "01" березня 2007 р.                                             по
справі  № 7/59-92

За
позовом Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1,м. Камінь-Каширський

до
відповідачів: Приватного підприємства "Західволиньторг", м.
Камінь-Каширський

та                               Суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_2, м. Камінь-Каширський

про
визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.12.2005р.

Суддя          Шум М.С.

За
участю представників сторін:

від
позивача: ОСОБА_3, представник (доручення від 18.12.2006р.)

від
відповідачів: Кузьміна І.М., директор ПП "Західволиньторг", ОСОБА_5,
(довіреність від 15.02.2007р.), та ОСОБА_4, (доручення від 10.11.2005р.) -
адвокат та представник підприємця ОСОБА_2

Відповідно
до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представникам сторін
було роз'яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому
засіданні учасникам судового процесу на підставі ст. 22 Господарського
процесуального кодексу України було роз'яснено їх процесуальні права та
обов'язки. Заяв та клопотань від останніх на розгляд господарського суду не
поступило.

СУТЬ
СПОРУ: позивач - суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_1 звернулася до
господарського суду із позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу
від 23.12.2005р., укладеного між приватним підприємством
"Західволиньторг" та суб'єктом підприємницької діяльності ОСОБА_2.

Позовні
вимоги вмотивовані тим, що підприємець ОСОБА_1 з 22.11.2005р. орендувала
частину приміщення цілісного майнового комплексу, площею 55 кв.м., яке
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Пунктом 7.2.2 договору оренди приміщення від
22.11.2005р., укладеного із підприємством "Західволиньторг",
визначено, що в разі продажу будівлі (її частини), в якій знаходиться
приміщення, що орендується, орендар (в даному випадку - підприємець ОСОБА_1)
має переважне право перед іншими особами на її придбання. Однак, підприємець
ОСОБА_1 не була повідомлена про продаж орендованого приміщення.

Відповідач
- суб'єкт підприємницької діяльності ОСОБА_2 у відзиві та представники в
судовому засіданні пред'явлені позовні вимоги заперечили, посилаючись на
законніть укладеного договору купівлі-продажу від 23.12.2005р.

Крім
того, рішенням Камінь-Каширського районного суду Волинської області від
20.03.2006р. у справі №2-86.2006р. свідоцтво про право власності на приміщення
за                     ПП
"Західволиньторг" визнано недійсним та визнано за ОСОБА_6 право
власності на приміщення цілісного майнового комплексу, а також ухвалою
Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 12.01.2007р. у справі
№2-27.2007р. визнано мирову угоду, укладену ОСОБА_6 і ОСОБА_2 та ПП "Західволиньторг",
за якою: ОСОБА_6 відмовляється від права власності на цілісний майновий
комплекс А1, що розташований поАДРЕСА_1 та передає його ОСОБА_2 як фізичній
особі.

Приватне
підприємство "Західволиньторг" у відзиві на позову заяву пред'явлені
позовну вимоги заперечило, оскільки згідно статуту підприємства право
розпоряджатись майном належить власнику підприємства - ОСОБА_6 Користуючись
правом щодо розпоряджатись майном - цілісним майновим комплексом ОСОБА_6 на
підставі ст. 319 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України "Про
власність" уклала договір купівлі-продажу із громадянкою ОСОБА_2

Суд,
заслухавши пояснення, доводи та заперечення представників сторін та оцінивши
подані сторонами докази по справі на відповідність їх фактичним обставинам справи
прийшов до висновку про безпідставність вимог позивача - суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, враховуючи наступне:

у
відповідності до ст.ст. 48, 49 Закону України "Про власність", право
власності в Україні охороняється законом. Держава забезпечує стабільність
правовідносин власності. Україна законодавчо забезпечує громадянам,
організаціям та іншим власникам рівні умови захисту права власності. Власник
може вимагати усунень будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не
були поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків.
Захист права власності здійснюється судовими органами у встановленому
законодавством порядку. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не
буде встановлено судом чи арбітражним (господарським) судом.

В
силу статей 55, 56 Закону України "Про власність", власник не може
бути позбавлений права на своє майно, крім випадків, передбачених цим Законом
та іншими законодавчими актами України.

Згідно
статуту приватного підприємства "Західволиньторг" до виключної
компетенції Власника віднесено в тому числі і розпорядження майном
підприємства. П. 1.1 Статуту визначено, що власником підприємства
"Західволиньторг" є ОСОБА_6.

Статтею
319 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України "Про власність"
визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на
власний розсуд та власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які
не суперечать закону.

Користуючись
своїм правом щодо розпорядження майном підприємства, 23 грудня 2005 року із
ОСОБА_2 було укладено договір купівлі-продажу нежитлового приміщення. Даний
договір посвідчений приватним нотаріусом Камінь-Каширського районного
нотаріального округу Волинської області ОСОБА_7

Згідно
умов даного договору ОСОБА_2 придбала у власність нерухоме майно - приміщення
цілісного комплексу А-1, загальною площею 255,9 кв.м., що знаходиться за
адресою: Волинська область, АДРЕСА_1.

Відповідно
до положень ст.ст. 655, 656 Цивільного кодексу України, договір купівлі-продажу
- це угода, за якою одна сторона (продавець) передає або зобов'язується
передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або
зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Зазначені
угоди спрямовані на безповоротне відчуження продавцем майна і перехід його у
власність (повне господарське відання чи оперативне управління) покупця,
виступає юридичною підставою виникнення права власності іншої сторони за угодою
на придбаний згідно договору об'єкт.

Істотними
умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну угоди,
недосягнення сторонами згоди щодо цих істотних умов, незважаючи на визначення
останніми всіх інших можливих істотних умов (про строк, місце, спосіб виконання
і т.п.) тягне за собою визнання цієї угоди неукладеною.

В
даному випадку за договором купівлі-продажу від 23.12.2005р. поряд із
зазначенням в угоді умов щодо строків, місця та способу її виконання, положень
щодо порядку проведення розрахунків за придбаний об'єкт та порядку передачі
останнього у власність покупця, було визначено і всі необхідні при цьому
обов'язкові істотні умови договору купівлі-продажу - умови щодо предмету
договору (його складу, особливостей, місце знаходження і т.п.) та ціни договору
купівлі-продажу (в даному випадку, вартості об'єкту відчуження).

Отже,
договір купівлі-продажу від 23.12.2005р. було укладено у відповідності до вимог
чинного законодавства України та при переході права власності на об'єкти
нерухомості від однієї особи до іншої такого права не порушено.

Крім
того, рішенням Камінь-Каширського районного суду від 20.03.2006р. по справі
№2-86 2006 року свідоцтво серії АБ №НОМЕР_1 від 16.09.2002р. видане виконкомом
Камінь-Каширської  міської ради видане ПП
"Західволиньторг" про право власності на приміщення цілісного
майнового комплексу А-1 пл. 255,9 кв.м., яке розташоване в АДРЕСА_1 визнано
недійсним з моменту його видачі; скасовано реєстраційний напис вчинений
16.09.2002р. КП "Волинське обласне бюро технічної інвентаризації" за
реєстром НОМЕР_2про реєстрацію на праві власності за ПП
"Західволиньторг" приміщення цілісного майнового комплексу по
АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_6право власності на приміщення цілісного майнового
комплексу А-1 пл. 255,9 кв.м., яке розташоване в АДРЕСА_1.

Також,
ухвалою Камінь-Каширського районного суду від 15.01.2007р. по справі 2-27 2007
року визнано мирову, укладену громадянами ОСОБА_6і ОСОБА_2та ПП
"Західволиньторг", за якою ОСОБА_6 відмовляється від права власності
на цілісний майновий комплекс А-1, що розташований поАДРЕСА_1 і передає його ОСОБА_2як
фізичній особі.

Відповідно
до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України рішення суду з
цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського
суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Відповідно
до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є
обов'язковість рішень, ухвал суду. Обов'язковість виконання рішень, ухвал,
постанов господарського суду віднесено також до принципів організації і
діяльності названого суду. Статтею 14 Цивільного процесуального кодексу України
визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Оскільки,
судовими актами визнано недійсним свідоцтво серії АБ №НОМЕР_1 від 16.09.2002р.
видане ПП "Західволиньторг" про право власності на приміщення
цілісного майнового комплексу А-1 пл. 255,9 кв.м., яке розташоване в АДРЕСА_1 з
моменту видачі та визнано мирову угоду, укладену громадянами ОСОБА_6і ОСОБА_2та
ПП "Західволиньторг", а також те, що судові акти вступили в законну
силу, в господарського суду відсутні підстави для визнання недійсним договору купівлі-продажу
від 23.12.2005р.

Крім
того, відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень. В даному випадку
позивачем у справі не доведено належним чином та непредставлено
відповідних доказів в підтвердження тих обставин, що стали підставою для
пред'явлення позовних вимог до відповідача та подання позовної заяви до суду,
зокрема, підстав визнання недійсним договору купівлі-продажу від 23.12.2005р.

Керуючись
ст. 129 Конституції України, ст. 14 Цивільного процесуального кодексу України,
ст. 4 Закону України "Про власність", ст. 319 Цивільного кодексу
України, ст.ст. 33, 35, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу
України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В
позові відмовити.

Суддя
Шумом Миколою Сергійовичем

Дата
виготовлення

повного
тексту рішення 12.03.2007р.