ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007 р.
№ 2-23/12506-2005

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:
Грейц К.В.,

суддів:
Бакуліної С.В.,
Рогач Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

касаційної скарги
Малого приватного підприємства “Мадонна”

на постанову
від 06.02.2006 року Севастопольського апеляційного господарського суду

у справі
№ 2-23/12506-2005

господарського суду
Автономної Республіки Крим

за позовом
Малого приватного підприємства “Мадонна”

до
ДПІ у місті Ялта в Автономній Республіці Крим

про
визнання недійсним податкового повідомлення-рішення

в судовому засіданні взяли участь  представники :

від позивача:
не з’явились

від відповідача:
Сахарова Я.Є. (довіреність від 09.02.2006 року №797/9/10-0)

В С Т А Н О В И В:

МПП “Мадонна” звернулося до суду з позовом про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Ялта № від 16.05.2005 року та рішення ДПІ у м. Ялта № від 16.05.2005 року про застосування та стягнення штрафних (фінансових) санкцій в сумі, відповідно, 1798,95 грн. та 1000,00 грн., всього на суму 2798,95 грн.

Рішенням Господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.11.2005 року (суддя Іщенко Г.М.) по справі № 2-23/12506-2005 позов задоволено частково; визнано недійсним податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Ялті № від 16.05.2005 року про застосування штрафних санкцій в сумі 1798,95 грн.; в іншій частині позову відмовлено; стягнуто з відповідача на користь позивача 42,50 грн. державного мита та 59,00 грн. витрат по забезпеченню судового процесу.

Постановою Севастопольського апеляційного господарського суду (головуючий суддя –Черткова І.В., судді –Фенько Т.П., Голик В.С.) від 06.02.2006 року у справі № 2-23/12506-2005 рішення  Господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.11.2005 року змінено; позов задоволено частково; визнано недійсним податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Ялті № від 16.05.2005 року в частині визначення фінансових санкцій в сумі 1798,95 грн. сумою податкового зобов’язання позивача; в позовних вимогах про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Ялті № від 16.05.2005 року в частині застосування фінансових санкцій в сумі 1798,95 грн. відмовлено; в позовних вимогах про визнання недійсним рішення ДПІ у м. Ялта від 16.05.2005 року № в частині застосування фінансових санкцій в сумі 1000,00 грн. відмовлено; стягнуто з відповідача на користь позивача витрати по сплаті державного мита у сумі 42,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 59,00 грн.; стягнуто з позивача на користь Державного бюджету України державне мито за апеляційне оскарження у сумі 21,25 грн.

Суди розглянули спір, керуючись нормами Господарського процесуального кодексу України.

В касаційній скарзі МПП “Мадонна” просить скасувати постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 06.02.2006 року по справі № 2-23/12506-2005 та прийняти нове рішення про повне задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Відзиву на касаційну скаргу відповідач не надіслав.

Позивач не скористався наданим процесуальним правом на участь у засіданні суду касаційної інстанції.

Заслухавши заперечення на касаційну скаргу представника відповідача, перевіривши правильність застосування норм процесуального права місцевим господарським судом та апеляційним господарським судом, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до п.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб’єктів владних повноважень.

Згідно пункту 1 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України справа адміністративної юрисдикції –це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб’єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Адміністративний позов –звернення до адміністративного суду про захист прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах (п.6 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України).

З приписів ст.2 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” вбачається, що завданням органів державної податкової служби, зокрема, є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов’язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об’єднані державні податкові інспекції забезпечують застосування та своєчасне стягнення сум фінансових санкцій, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами України за порушення податкового законодавства, а також стягнення адміністративних штрафів за порушення податкового законодавства, допущені посадовими особами підприємств, установ, організацій та громадянами (п.6 ст.10 вищенаведеного Закону).

Згідно п.6.1 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, яким визначено зміст податкового повідомлення, яке є предметом спору в даній справі, у разі коли сума податкового зобов’язання розраховується контролюючим органом відповідно до статті 4 цього Закону, такий контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення, в якому зазначаються підстава для такого нарахування, посилання на норму податкового закону, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок податкових зобов’язань, сума податку чи збору (обов’язкового платежу), належного до сплати, та штрафних санкцій за їх наявності, граничні строки їх погашення, а також попередження про наслідки їх несплати в установлений строк та граничні строки, передбачені законом для оскарження нарахованого податкового зобов’язання (штрафних санкцій за їх наявності).

Аналіз суб’єктного складу та характеру правовідносин свідчить, що дана справа є справою адміністративної юрисдикції, а в розумінні пункту 7 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України Державна податкова інспекція у місті Ялті Автономної Республіки Крим є суб’єктом владних повноважень.

Кодекс адміністративного судочинства України набрав чинності з 01 вересня 2005 року. У відповідності з пунктом 6 та 7 розділу “Прикінцеві та перехідні положення” цього Кодексу до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, а заяви і скарги у справах, що виникають з адміністративно-правових відносин, а також апеляційні та касаційні скарги (подання) розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом.

На порушення цих вимог суди першої та апеляційної інстанцій розглянули справу та переглянули рішення суду у даній справі, керуючись положеннями Господарського процесуального кодексу України. Розгляд справи у невірно обраній процесуальній судовій процедурі може істотно вплинути на обсяг прав і обов’язків учасників процесу на будь-яких його стадіях.

У відповідності із частиною 1 статті 11110 Господарського процесуального Кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.11.2005 року та постанова Севастопольського апеляційного господарського суду від 06.02.2006 року у справі № 2-23/12506-2005 підлягають скасуванню, а справа –передачі до Господарського суду Автономної Республіки Крим на розгляд за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, ст.1119, ст.ст.11110, 11111, 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України ,-

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу МПП “Мадонна” на постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 06.02.2006 року у справі № 2-23/12506-2005 задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 06.02.2006 року та рішення Господарського суду Автономної Республіки Крим від 01.11.2005 року у справі № 2-23/12506-2005 –скасувати.

Справу № 2-23/12506-2005 направити до Господарського суду Автономної Республіки Крим на новий розгляд.

Головуючий-суддя
К.Грейц

С у д д і

С.Бакуліна

Л.Рогач