ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.03.07
Справа № 6/246-06(6/107-06).

за позовом – Державного територіально-галузевого об‘єднання «Південно            – Західна залізниця»

до відповідача                       –Відкритого акціонерного товариства «Конотопський ремонтно – механічний завод» (ід. код 30640200)

про стягнення 5591 грн. 16 коп.

суддя                                           Суддя Рижков М.Б.

Представники сторін:

Від позивача      Буряченко С.Л

Від відповідача  не прибув

Суть спору: Позивач просить стягнути з відповідача борг у сумі 5591грн. 16 коп. та судові витрати.

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, в засідання суду не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Представнику позивача роз‘яснено вимоги ст. ст. 20, 22 Господарського процесуального кодексу України щодо їх процесуальних прав та обов‘язків.

Позивач подав суду клопотання про недоцільність здійснення фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд задовольнив клопотання позивача, оскільки воно відповідає вимогам ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

01.09.2003року , між позивачем та відповідачем був укладений договір                № 724 про подачу і забирання вагонів при станції Конотоп Південно – Західної залізниці, згідно розділів 2 ; 3 «Правил обслуговування залізничних під‘їздних колій», затверджених наказом Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000року.

В п. 3 вказаного договору визначено, що у межах смуги відводу залізниці під‘їздною колією і спорудами відповідача зайнято ділянку землі площею 1800 кв. м. , за користування якою  відповідно до пункту 14 Договору відповідач зобов‘язався сплачувати позивачеві плату згідно тарифного керівництва № 1.

Відповідач не сплатив за утримання ділянки землі , наданої залізницею в тимчасове користування іншим підприємствам і організаціям для складування вантажів, улаштування примикання  під‘їзних колій

Згідно «Правил розрахунків за перевезення вантажів», затверджених Наказом  Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року, пункту 22 табл. 4 п. 9 Розділу 2 Тарифного керівництва № 1 , пункту № 14 договору за період з 01.01.2005 року до 30.06.2006 року  відповідача було нараховане за утримання ділянок землі, наданих залізницею в тимчасове користування іншим підприємствам для складування вантажів, улаштування примикання під‘їздних колій і в інших випадках 5591 грн.16 коп., які відповідач не сплатив.

Таким чином, сума боргу згідно розрахунку складає 5591 грн.16 коп.

Позивачем, 25 вересня 2006 року, відповідачу була направлена претензія  за № 767 про сплату суми заборгованості.

Відповідач залишив претензію без відповіді та задоволення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач подав до суду технічний паспорт під‘їзних залізничних колій ДП «Конотопський коліє-ремонтний механічний завод» , де вказано, що довжина колій , яка знаходиться на балансі  підприємства ДП ККРМЗ і є його власністю ( колії № 59,60,62).

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, враховуючи «Правила розрахунків за перевезення вантажів», затверджених Наказом  Міністерства транспорту України № 644 від 21.11.2000 року, пункт 22 табл. 4 п. 9 Розділу 2 Тарифного керівництва № 1 , пункт № 14 договору вважає, що відповідач повинен був виконати умови договору  № 724 від 01.09.2003року укладеного з позивачем, оскільки відповідач користувався земельною ділянкою площею 1800 кв.м. наданою позивачем, що підтверджується поданими документами до суду.

Факт заборгованості відповідача перед позивачем підтверджується поданими матеріалами.

Згідно ст. ст. 32 - 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, але відповідач, з урахуванням всіх обставин справи, не подав суду належних доказів, які б обєктивно, і у визначеному законом порядку, підтвердили його позицію.

Оскільки відповідач не подав суду доказів сплати заборгованості, тому вимоги позивача обгрунтовані, правомірні і підлягають задоволенню шляхом стягнення 5591 грн. 16 коп. боргу.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України державне мито в сумі 102 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського  процесуального  кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.  Стягнути Відкритого акціонерного товариства «Конотопський ремонтно – механічний завод» (41600, м. Конотоп, вул.. Харківська, 18, ід. код 30640200)на користь Державного територіально-галузевого об‘єднання «Південно – Західна залізниця» (01034, м. Київ, вул. Лисенка, 6, код 04713033) 5591 грн. 16 коп. боргу.,102 грн. 00 коп. держмита. та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.Накази видати після набрання рішення законної сили.

СУДДЯ                                                                                          М.Б.РИЖКОВ