ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

від "01" червня 2007 р.                                                       по справі  № 8/39-38

За позовом Приватного підприємства “Айслаг”, м. Луцьк

До відповідача    Відкритого акціонерного товариства „Луцьке ремонтно – транспортне підприємство”, с. Гірка Полонка Луцького р-ну

Про стягнення   59 253  грн. 70  коп.

Суддя  Кравчук А.М.

Представники:

Від позивача: Процик В.І., довір. №28 від 10.01.2007р.

Від відповідача: Юнчик О.М., довір. №3 від 09.01.2007р.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України роз’яснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України  роз’яснено процесуальні права та обов’язки сторін.

В судових засіданнях 17.05.2007р. та 31.05.2007р. оголошувались перерви.

Суть спору: позивач – приватне підприємство “Айслаг” просить

стягнути з відповідача - відкритого акціонерного товариства „Луцьке ремонтно – транспортне підприємство” 59 253  грн. 70 коп. річних, що нараховані на суму товарного кредиту згідно договору №03/10-05 від 03.10.2005р. та судові витрати по справі : 593 грн. 00 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита, 118 грн.

00 коп. в повернення  витрат на оплату інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Відповідач у відзиві на позовну заяву №237 від 16.05.2007р. та його представник в судовому засіданні позов заперечує, оскільки суму товарного кредиту, на яку нараховано 30% річних, вважає не основним боргом, а штрафними санкціями, а тому підстави для нарахування річних відсутні. Крім того, зазначає, що дія договору №03/10-05 від 03.10.2005р. закінчилась 31.12.2005р. (п.7.1 договору), а тому посилання позивача на нього є безпідставним. Підставою для відмови у позові відповідач також вважає прийняття ухвали господарським судом Волинської області від 04.12.2006р. у справі №7/37-38 (залишена в силі ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 13.02.2007р.), якою відстрочено виконання рішення суду від 20.03.2006р. №7/37-38 до 01.09.2007р.

Представник позивача у додаткових поясненнях №01-03/612 від 31.05.2007р. та в судовому засіданні заперечення відповідача спростовує, оскільки зобов’язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. На даний час зобов’язання відповідача по оплаті відсотків за користування товарним кредитом не виконані, а тому у позивача є всі правові підстави для нарахування річних.  Прийняття ухвали про відстрочку виконання рішення суду не позбавляє позивача права щодо нарахування річних.

Представник позивача на підставі ст. 22 ГПК України в межах наданих їй довіреністю №28 від 10.01.2007р. повноважень подала заяву від 01.06.2007р. про уточнення позовних вимог у зв’язку з невірним зазначенням періоду нарахування річних. Оскільки претензія отримана відповідачем 23.01.2006р., просить стягнути з останього 55 658 грн. 78 коп. річних за період з 30.01.2006р.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

3 жовтня 2005 року між приватним підприємством „Айслаг” та

відкритим  акціонерним товариством „Луцьке ремонтно – транспортне підприємство” був укладений договір № 03/10-05 (далі договір а. с. 8 ).

Відповідно до р. 1, п. п. 2.2, 5.1, 7.1, 8.2, 12.5  договору позивач зобов’язувався поставити відповідачу мінеральне добриво комплексне в асортименті, кількості, за ціною, що зазначені в накладних, на загальну суму 187 000 грн., а відповідач – здійснити оплату 100% вартості отриманого товару до 24.10.2005 року. У випадку неоплати відповідачем  відвантаженої партії товару в даний строк, позивач рахує неоплачений товар поставленим на умовах товарного кредиту терміном на 30 днів, починаючи з  дня відвантаження товару з нарахуванням відповідачу 1%  за кожен день використання товарного кредиту. Сума товарного кредиту і відсотків за його використання погашається на 31 день від дати відвантаження, вказаної в накладній. Якщо після закінчення 30 днів користування товарним кредитом покупець не внесе всіх передбачених договором платежів – він продовжує сплачувати відсотки за користування товарним кредитом до повного погашення заборгованості. У випадку прострочення виконання грошового зобов’язання відповідач зобов’язаний сплатити 30% річних від простроченої суми. Даний договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2005р. У випадку, якщо жодна із сторін не заявить у письмовій формі про свій намір розірвати або змінити договір за один місяць до закінчення його строку дії, даний договір вважається пролонгованим на строк – один рік. Заяви про розірвання договору у матеріалах справи відсутні. Таким чином, у суду немає підстав вважати договір припиненим, розірваним чи зміненим.

На виконання умов договору позивач відпустив відповідачу товар на суму 187 000 грн. 00 коп., що стверджується накладними на відвантаження товару

№ 777 від 03.10.2005 року, № 785 від 05.10.2005 року та довіреністю серії ЯЛГ

№ 734676 від 03.10.2005 року (а. с. 9-11).

Відповідач свої зобов’язання за договором у визначений строк не виконав, оплату повністю провів лише 27.01.2006р., що стверджується платіжними дорученнями від 31.10.2005р., 14.11.2005р., 25.11.2005р., 30.11.2005р., 27.01.2006р.  (а. с. 17-21).

Нараховані позивачем  150 820 грн. 00 коп. відсотків за використання товарного кредиту, а також 2 138 грн. 41 коп. пені, 3 376 грн. 44 коп. річних (30%), що нараховані на суму основного боргу, постановлено стягнути з відповідача на користь позивача рішенням господарського суду Волинської області від 20.03.2006р. у справі №7/37-38, що залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.07.2006р. та постановою Вищого господарського суду України від 19.10.2006р.

Рішення не виконано на день розгляду справи. Згідно ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони. Наявність заборгованості в сумі 150 820 грн. 00 коп. по сплаті відсотків за використання товарного кредиту та встановлення розміру річних – 30% встановлено зазначеним рішенням господарського суду.

Згідно ч. 2 ст. 625  ЦК України боржник , який прострочив виконання

зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції  за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 8.2 договору встановлено, що у випадку прострочення виконання грошового зобов’язання відповідач зобов’язаний сплатити 30% річних від простроченої суми. Договір № 03/10-05 від 03.10.2005 року не був предметом судового розгляду, недійсним чи зміненим, зокрема, в частині п. 8.2, не визнавався. Відповідач зобов’язання щодо оплати відсотків за користування товарним кредитом  не виконав, пред’явлену йому вимогу від 16.01.2006р. №01-03/50 залишив без задоволення, тому сплата 30 % річних є його договірним зобов’язанням.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання незалежно від того, виникла така неможливість з його вини чи випадково. Це правило грунтується на засадах справедливості і виходить з неприпустимості безпідставного збереження грошових коштів однією стороною зобов’язання за рахунок іншої.

Проценти річних не є неустойкою, вони є не мірою відповідальності, а платою за коритсування чужими грошовими коштами.

Проценти за користування чужими грошовими коштами згідно ст. 536 ЦК України за правовою природою є боргом, а не відповідальністю, що виражається, зокрема, у відсутності зв’язку між можливістю їх стягнення та наявністю підстав юридичної відповідальності, а також в неприпустимості їх зменшення за вимогою боржника.

Проценти за ст. 536 ЦК України застосовуються у розумінні боргу. За несплату цього проценту кредитор вправі стягнути з боржника неустойку як за порушення зобов’язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України проценти як санкція нараховуються на всю прострочену суму боргу, тобто й включаючи суму, що склалася як проценти за користування грошима.

Відстрочка виконання рішення господарського суду Волинської області від 20.03.2006р. у справі №7/37-38 про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за користування товарним кредитом, пені та процентів річних не є підставою для відмови у позові про стягнення річних, нарахованих на суму товарного кредиту, оскільки згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання, проценти річних зобов’язаний сплатити за весь час прострочення, а згідно ст. 599 ЦК України  зобов’язання припиняються виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином,  нараховані позивачем згідно уточненого розрахунку

55 658 грн. 78 коп. річних за період з 30.01.2006р. по 23.04.2007р.  підставні та підлягають до стягнення з відповідача.

Провадження у справі на суму 3 594 грн. 92 коп. підлягає припиненню у

зв’язку з відмовою позивача від позовних вимог в цій частині згідно п. 4 ст. 80 ГПК України.

Оскільки спір до розгляду суду доведено з вини відповідача, то витрати пропорційно до задоволених позовних вимог по сплаті державного мита  в сумі

556 грн. 59 коп. та 110 грн. 92 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до ст. 49 ГПК України віднести на нього.

Господарський суд, керуючись ст. 1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств”, ст. ст.  525, 526, 1057 ЦК України, ст. ст. 173, 174, 193 ГК України, ст. ст.  44, 49,  п.4 ст. 80, 82-85 ГПК України , -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відкритого акціонерного товариства „Луцьке ремонтно –

транспортне підприємство”, с. Гірка Полонка Луцького р-ну, вул. Горохівська, 3, код 03569189  на користь приватного підприємства “Айслаг”,  м. Луцьк,

вул. Стрілецька, 4, код 13369787

- 55 658 грн. 78 коп. річних,  556 грн. 59 коп.  в повернення витрат по сплаті

державного мита,  110 грн. 92 коп. в повернення витрат на інформаційно

технічне забезпечення судового процесу, а всього: 56 326 грн. 29 коп. (п’ятдесят

шість тисяч триста двадцять шість грн. 29 коп.).

3. Провадження у справі на суму 3 594 грн. 92 коп. припинити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                  А.М. Кравчук

Дата виготовлення повного

тексту рішення 04.06.2007р.

Суддя