ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.01.07 р.
Справа № 38/244пн

Господарський суд Донецької області
у складі:

головуючий суддя - Радіонова О.О.,
суддя Чернота Л.Ф., суддя Приходько І.В.

при секретарі судового засіданні
Тулаінової І.А.

розглянув у відкритому судовому
засіданні  в  м. Донецьку справу за позовом: Прокурора  м.Маріуполя Донецької області в інтересах
держави в особі Маріупольської міської ради м.Маріуполь Донецької області  та Маріупольського професійного
металургійного ліцею Управління освіти та науки Донецької обласної державної
адміністрації України м.Маріуполь Донецької області

до відповідача: Приватного
підприємця ОСОБА_1 м. Маріуполь Донецької області

третя особа на стороні позивача:
Управління по контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області

третя особа на стороні відповідача:
Маріупольське міське управління земельних ресурсів

про
зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною
площею 217м.кв., АДРЕСА_1, привести вказану земельну ділянку у придатний для
використання стан, включаючи знос будівлі

за участю

представників сторін:

від прокуратури: не з”явився

від позивача 1: не з”явився

від позивача 2: Романов В.К.
представник за дов. від 15.01.2007р.

від відповідача : ОСОБА_2
представник за дов. НОМЕР_1 від 29.03.2006р.

від третьої особи на стороні
позивача:Калашнікова О.О. гол.спец. юр. за дов. № 01-17-1548 від 23.11.2006р.

від третьої особи на стороні
відповідача: не з”явився

У судовому засіданні оголошувалися

перерви з 28.09.2006р. до 02.10.2006р.

та з 10.01.2007р. до 18.01.2007р. згідно

вимог
ст. 77 ГПК України

Суть справи:

Прокурор м.Маріуполя в інтересах
держави в особі Маріупольської міської ради м.Маріуполь  Донецької області  та Маріупольського професійного металургійного
ліцею Управління освіти та науки Донецької обласної державної адміністрації
України м.Маріуполь Донецької області звернувся до господарського суду
Донецької області з позовом до Приватного підприємця ОСОБА_1 м. Маріуполь
Донецької області про  зобов'язання
звільнити самовільно зайняту земельну ділянку загальною площею 217м.кв.,
АДРЕСА_1, привести вказану земельну ділянку у придатний для використання стан,
включаючи знос будівлі.

В обгрунтування заявлених вимог
прокурор посилається на норми ст.ст.125,126,212 Земельного кодексу України  та на те, що в ході перевірки був
встановлений факт самовільного зайняття та використання земельної ділянки
приватним підприємцем ОСОБА_1 загальною площею 217  кв.м, АДРЕСА_1 і яка використовується
останнью як будівельний майданчик та для забудови магазину.

Крім того, згідно листа
Маріупольського професійного металургійного ліцею НОМЕР_2 від 07.06.2006р.
зазначена земельна ділянка належить ліцею, під час будівництва приватним
підприємцем ОСОБА_1 було зрубано 12 дерев, три ялинки та кущі, посаджені
учнями.

04.08.2006р. прокурор надіслав суду
заяву про уточнення позовних вимог від 31.07.2006р.         НОМЕР_3, в якій просив суд зобов”язати
приватного підприємця ОСОБА_1 одержати в тимчасове користування на умовах
оренди самовільно зайняту земельну ділянку АДРЕСА_1 загальною площею 0.0074 га.
Попередні вимоги прокурора м.Маріуполя в частині звільнення ПП ОСОБА_1
самовільно зайнятої земельної ділянки площею 217 кв.м вважати скасованими та
витребувати у відповідача перелічені у заяві документи.

Заява судом розглянута, прийнята до
уваги та залучена до матеріалів справи.

Прокурором надіслано суду листа від
18.09.2006р.НОМЕР_4, в якому він обгрунтував представлення інтересів
держави  по даній справі, який судом
розглянутий, прийнятий до уваги та залучений до матеріалів справи.

Позивач-1, Маріупольска міська
рада,  надав суду пояснення відносно
уточнюваних позовних вимог від 29.08.2006р. НОМЕР_5, в яких, зокрема зауважив,
що їх не підтримує у повному обсязі на підставі того, що згідно п. 34 ст. 26
Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні” до виключної компетенції
місцевих рад відноситься рішення питань у відповідності із законом регулювання
земельних відносин. Ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду
земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності,
здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або
органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної
ділянки. Правовой підставою для укладення договору оренди  є рішення власника (орендодавця) в особі
відповідних органів виконавчої влади або місцевого самоврядування.  Оскільки вирішення питань про передачу землі
у власність або користування є виключною компетенцією ради як суб”єкта права
власності на землю, заяви заінтересованих осіб про зобов”язання відповідної
ради передати земельну ділянку у власність або користування,  задоволенню не підлягають. ПП ОСОБА_1 не
зможе отримати у  тимчасове користування
на умовах оренди самовільно зайняту земельну ділянку АДРЕСА_1 без доволу
Маріупольської міської ради, яка є колегіальним органом і рішення приймаються
на пленарних засіданнях депутатами ради.

На підставі наведеного, позивач 1
просить суд зобов”язати ПП ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку
загальною площею 217 кв.м, яка розташована АДРЕСА_1, привести вказану земельну
ділянку у придатний для використання стан, включаючи знос будівлі.

Позивач 2, Маріупольський
професійний металургійний ліцей надіслав суду заперечення до уточнення позовних
вимог від 19.09.2006р. НОМЕР_6, в яких зазначив, що він не підтримує  уточнені вимоги прокурора та просить суд
позовні вимоги вважати колишніми з наступних підстав: за фактом проведеної
перевірки 06.02.2006р. ПП ОСОБА_1 управлінням по контролю за використанням та
охороною земель внесено припис про необхідність усунення виявлених порушень,
незважаючи не це, виявлені порушення не усунуті, рішення Маріупольської міської
ради про надання ПП ОСОБА_1 спірної земельної ділянки площею 217 кв.м відсутнє.
Крім того, підприємцем порушуються санітарні норми проведення будівництва,
складається і вивозиться будівельне сміття. Будівельний майданчик розташований
поруч з корпусом ліцею (15м) і зі сторони ліцею не огорожений, що створює
небезпеку для життя і здоров”я. Самовільно був демонтований шлагбаум, що не
доволяв проїзд автотранспорту на територію ліцею.

Земельна ділянка, на якій
розміщений ліцей,  знаходиться у
користуванні ліцею з 1889 року. Спірна земельна ділянка площею 217 кв.м
належить ліцею і використовується для розміщення зеленої зони для відпочинку
учнів. Підприємцем було зрубано 12 дерев, три ялинки та кущі посаджені учнями.

Відповідач надіслав суду відзив,
який отриманий 28.09.2006р., в якому позовні вимоги прокурора щодо зобов”язання
ПП ОСОБА_1 отримати у тимчасове користування самовільно зайняту земельну
ділянку, просить залишити без розгляду, посилаючись на наступне:

-          ані перша позовна заява, ані уточнена
не містять обгрунтування захисту прокурором інтересів держави у спірних правовідносинах;

-          при подачі позову прокурором
неправильно визначений позивач по вимозі щодо захисту інтересів держави. Позов
подано в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради та
Маріупольського професійного металургійного ліцею. Оскільки Маріупольська
міська рада є самостійною юридичною особою через свої органи самостійно захищає
інтереси територіальної громади у судових органах, тому прокурор не мав права
підписувати позовну заяву в інтересах Маріупольської міської ради. Згідно з п.1
ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо
позовна заява підписана особою, яка не має права його підписувати.
Маріупольський професійний металургійний ліцей в силу свого статусу учбового
закладу не може здійснювати у спірних праовідносинах ніяких функцій держави.
Прокурор не мав права підписувати позов в інтересах ліцею;

-          рішенням виконкому Маріупольської
міської ради НОМЕР_7 від 19.06.2002р. ПП ОСОБА_1 було дозволено проведення
проектно-пошукових робіт на земельній ділянці АДРЕСА_1 для будівництва магазину
непродовольчих товарів в Жовтневому районі м.Маріуполя. Згідно з указаним
рішенням відповідачем була розроблена та погоджена с інспектуючими
організаціями проектно-кошторисна документація на будівництво магазину. Фактична
площа земельної ділянки, яка була необхідна для будівництва магазину, складає
0,0323 га;

-          рішенням виконкому Маріупольської
мсіької ради НОМЕР_8 від 16.07.2003р. було визначено надати відповідачу із
земель запасу в оренду строком на 10 років земельну ділянку (ІНФОРМАЦІЯ_1)
площею 0,0323 га для рознічної торгівлі в неспеціалізованому магазині АДРЕСА_1.
03.11.2003р. на підставі вказаного рішення між відповідачем та Маріупольською
міською радою укладений договір оренди земельної ділянки;

-          22.11.2004р. інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю м.Маріуполя було видано дозвіл на виконання
будівних робіт НОМЕР_9. В ході будівництва в робочий проект були внесені деякі
зміни і для завершення будівництва магазину потребувався додатковий відвод
землі площею 74 кв.м.;

-          13.02.2006р. відповідач направив у
Маріупольську міську раду  відповідь на
клопотання щодо оформлення додаткової земельної ділянки. У березні 2006р. був
оформлений акт вибору земельної ділянки для проектування та узгоджений із
інспектуючими організаціями. 14.03.2006р. відповідач отримав листа від
Маріупольскої міської ради НОМЕР_10, в якому зазначалося, що звернення
відповідача стосовно дозволу на складання проекту додаткового відводу земельної
ділянки розглянуто і після погодження в установленому порядку матеріали проекта
рішення будуть винесені на розгляд засідання ради. Але до теперішнього часу
питання щодо відводу додаткової земельної ділянки для завершення будівництва
магазину Маріупольською міською радою не розглянутий. Вказаною бездією  з боку ради порушуються права відповідача,
передбачені ст.ст.116,118,124 Земельного кодексу України;

-          зв”язку з цим до Жовтневого районного
суду м.Маріуполя був поданий позов ПП ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради
про визнання незаконними бездії міськради щодо порушення строків розгляду
клопотання фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про надання доволу на складання
проекту додаткового відводу земельної ділянки АДРЕСА_1 для завершення
будівництва магазину непродовольчих товарів в Жовтневому районі м.Маріуполя та
зобов”язанні міськради на черговій сесії розглянути клопотання ПП ОСОБА_1 від
13.02.2006р та прийняти рішення з питання надання ПП ОСОБА_1 дозволу на
складання проекту додаткового відводу земельної ділянки АДРЕСА_1. Тому вимога
прокурора щодо зобов”язання ПП ОСОБА_1 отримати у тимчасове користування
самовільно зайняту земельну ділянку є необгрунтованою, оскільки відповідаем вже
були прийняті заходи для отримання у користування спірної ділянки. Причиною невиконання
вимог закону з боку відповідача є незаконна бездіяльність самої Маріупольської
міської ради;

-          в матеріалах справи в якості доказу
факту самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки є акти перевірки
дотримання вимог земельного законодавства, складені Донецькою облземінспекцією,
але остання не є учасником даного процесу, замери земельної ділянки, викладені
у актах, не відповідають дійсності, оскільки проводилися по контуру тимчасового
огородження будівельного майданчика та є приблизними. Заміри здійснюються
спеціалізованими організаціями, які мають ліцензію на проведення даного виду
робіт;

-          на теперішній час магазин ПП ОСОБА_1
повністю відбудований, ведуться облицювальні роботи. Вказані обставини
підлягають обов”язковій перевірці, яка може бути проведена шляхом призначення
експертизи, про що відповідач просить суд у разі відмовити у залишені позову
без розгляду.

Ухвалою суду від 30.08.2006р. строк
розгляду справи було продовжено на один місяць.

Позивачі звернулися до суду із
клопотанням від 28.09.2006р. про залучення до участі у справі третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача
Управління по контролю за використанням та охороною земель м.Донецьк, яке судом
розглянуто, залучено до матеріалів справи та задоволено.

Відповідачем було заявлено
клопотання про зупинення провадження по справі від 19.09.2006р., яке судом було
розглянуто, залучено до матеріалів справи та відхилено.

Позивач 1 надав суду пояснення на
відзив від 14.11.2006р. НОМЕР_11, в яких зауважив, що акти перевірки дотримання
вимог законодавства, складені Донецькою облземінспекцією мають доказову силу та
не має необхідності проводити по справі експертизу.

Судом отримано листа від Управління
з контролю за використанням та охороною земель в Донецькій області (Донецька
облдержінспекція) від 13.11.2006р.НОМЕР_12, який розглянутий, прийнятий до
уваги та залучений до матеріалів справи,
в якому повідомлено, що на час проведення перевірок порушення з боку ПП
ОСОБА_1 не усунено, земельна ділянка продовжує використовуватися самовільно у
порушенні ст. 125 Земельного кодексу України.

Відповідач надав суду клопотання
від 14.11.2006р., в якому просить суд залучити
в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет
спору на стороні відповідача Маріупольське міське управління земельних
ресурсів, яке судом розглянуто, прийнято до уваги та задоволено.

До суду надійшло клопотання
відповідача про залучення до матеріалів справи листа Маріупольського міського
управління земельних ресурсів від 24.03.2006р., яке судом розглянуто, прийнято
до уваги та залучено до матеріалів справи.

Позивач 2 направив до суду
клопотання про залучення до матеріалів справи документів, яке судом розглянуто,
прийнято до уваги та залучено до задоволено.

23.11.2006р. до суду надійшла заява
прокурора м.Маріуполя за НОМЕР_13 від 22.11.2006р.  про зміну предмету   позову в порядку ст. 22 ГПК України, в якій
прокурор зазначив про те, що оскільки ПП ОСОБА_1 вже побудовано магазин
непродовольчих товарів, на теперішній час вжито заходів до виділення у
передбаченому законом порядку самовільно зайнятої земельної ділянки, а зі
змісту акту, висновків та погоджень щодо довідведення земельної ділянки
перешкод не має, виникла необхідність у зміні предмету позову без зміни підстав
його внесення та просить суд зобов”язати приватного підприємця ОСОБА_1 одержати
в тимчасове користування на умовах оренди самовільно зайняту земельну ділянку,
розташовану АДРЕСА_1 загальною площею 0,0074 га., яка судом розглянута,прийнята
до уваги та залучена до матеріалів справи.

У судовому засіданні 23.11.2006р.
відповідач визнав позовні вимоги, викладені прокурором та не згодний з
позовними вимогами позивачів.

20.12.2006р. до суду надійшли
пояснення від третьої особи Маріупольського міського управління земельних
ресурсів, які судом розглянуті та залучені до матеріалів справи.

Відповідач надіслав суду клопотання
від 19.12.2006р. про залучення до матеріалів справи документів, яке судом
розглянуто, прийнято до уваги та задоволено.

Сторони у судовому засіданні  19.12.2006р. звернулися до суду із
клопотанням про продовження строку розгляду справи строком на один місяць, яке
судом розглянуто, прийнято до уваги, задоволено та залучено до матеріалів
справи.

Управління з контролю за
використанням та охороною земель в Донецькій області надіслало суду листа від
09.01.2007р. НОМЕР_14, який судом розглянутий та залучений до матеріалів
справи.

10.01.2007р. позивач 1 надіслав
суду клопотання про залучення до матеріалів справи документів витребуваних
судом, яке судом розглянуто, прийнято до уваги та залучено до матеріалів
справи.

Розпорядженням першого заступника
голови господарського суду від 29.09.2006р. справу передано на розгляд колегії
суддів: головуючий суддя Радіонова О.О., суддя Приходько І.В., суддя  Чернота Л.Ф.

Судове засідання  неодноразово відкладалося у зв'язку з неявкою
сторін та необхідністю представлення витребуваних судом та додаткових
документів.

Перед початком розгляду справи
прокурора, представників сторін було ознайомлено з правами та обов'язками
відповідно до вимог ст. 22 ГПК України.

Представники сторін, прокурор
надали суду клопотання про  відмову від
фіксації судового процесу технічними засобами, яке судом розглянуто, задоволено
та залучено до  матеріалів   справи.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши докази по справі та вислухавши уповноважених прокурора та
представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

На підставі рішення виконавчого
комітету Маріупольської міської ради від 16.07.2003р. НОМЕР_8 відповідачем
03.11.2003р. був укладений з Маріупольською міською радою договір оренди
терміном на 10 років земельної ділянки площею 0,0323 га (ІНФОРМАЦІЯ_1) для
будівництва магазину непродовольчих товарів АДРЕСА_1.

В процесі будівництва трапилися
деякі зміни в проекті,  в зв”язку з чим
виникла необхідність у додатковій
земельній ділянці площею 74 кв.м.

06.02.2006р. була здіснена
перевірка додержання земельного законодавства ПП ОСОБА_1 у АДРЕСА_1
представниками Маріупольського міжрайонного відділу з контролю за використанням
та охороною земель за участю помічника прокурора м.Маріуполя, внаслідок якої
було встановлено самовільне зайняття земельної ділянки площею 217 кв.м із
земель житлової та громадської забудови Маріупольської міської ради на  перехресті вул.К.Лібкнехта та пр.Металургів
під будівельний майданчик та забудову магазину, в тому числі під забудову
магазина 44 кв.м в порушення вимог ст. 125 ЗК України, про що складено акт, припис
та протокол про адміністративне правопорушення.

09.02.2006р. відповідач звернувся
до позивача 1 із клопотанням про узгодження місця розташування об”єкту:
додатковий відвід земельної ділянки під магазин АДРЕСА_1, якій необхідний для
поліпшення обслуговування населення та видачі дозволу на складення проекту
відводу земельної ділянки орієнтованою площею 80  кв.м.

Акт вибору земельної ділянки (
додатковий відвід) затверджений заступником міського голови та узгоджений
начальником управління земельних ресурсів 04.04.2006р. При цьому, вказаний акт
підписаний всіма членами комісії з посиланням на висновки управління земельних
ресурсів НОМЕР_15 від 24.03.2006р, управління архітектури та
містобудування               НОМЕР_16 від
04.04.2006р., головного державного лікаря міста НОМЕР_17 від 28.03.2006р.,
Приазовської регіональної державної екологічної інспекції НОМЕР_18 від
24.03.2006р., відділу культури НОМЕР_19 від 31.03.2006р.

Маріупольське міське управління
земельних ресурсів надіслало відповідачу листа від 24.03.2006р. НОМЕР_20, в
якому, зокрема, повідомило, що розглянувши матеріали попереднього вибору
земельної ділянки АДРЕСА_1 під додатковий відвід для завершення будівництва
магазину, встановило, що земельна ділянка відноситься до категорії земель жилої
та громадської забудови, є власністю територіальної громади, вважає можливим
узгодити місце розташування вищевказаної ділянки при умові отримання  позитивних висновків інспектуючих служб та
оформлення землеустройної документації згідно діючого законодавства.

14.03.2006р. на адресу відповідача
було направлено листа НОМЕР_10 виконкомом Маріупольської міської ради за
підписом заступника міського голови, в якому повідомлялося, що звернення
відповідача розглянуто та після узгодження у встановленому порядку матеріали
проекту рішення будуть винесені на розгляд чергової сесії засідання міської
ради.

Акт перевірки дотримання вимог
земельного законодавства від 09.01.2007р. ПП ОСОБА_1 був представлений суду під
час проведення судового засідання 10.01.2007р., в якому було встановлено, що на
час перевірки ПП ОСОБА_1 самовільно використовує земельну ділянку загальною
площею 74 кв.м, в тому числі під забудову - 44 кв.м, під ганок - 5,4 кв.м, під
прилеглу територію, яка необхідна для обслуговування будівлі - 24,6 кв.м..
Земельна ділянка площею 143 кв.м звільнена від паркану та будівельних
матеріалів і придатна для подальшого користування, тобто вимоги припису від
06.02.2006р.НОМЕР_21 виконано частково.

Позивачі наполягають на первиній
вимозі, а саме, просять суд зобов”язати ПП ОСОБА_1 звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку площею 217 кв.м, що розташована АДРЕСА_1, привести вказану
земельну ділянку у придатний для використання стан, включаючи знос будівлі.

Прокурор надав суду заяву НОМЕР_13
від 22.11.2006р.   про зміну предмету
позову в інтересах держави в особі Маріупольської міської ради та
Маріупольського професійного металургійного ліцею Управління освіти та науки
Донецької обласної державної адміністрації України від 22.11.2006р. НОМЕР_13, в
якій просить суд зобов”язати Приватного підприємця ОСОБА_1 одержати в тимчасове
користування на умовах оренди самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану
АДРЕСА_1 загальною площею 0,0074 га.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Прокурор у підтвердження своїх
вимог посилається на заяву про уточнення позовних вимог від 31.07.2006р.
НОМЕР_3, лист від 18.09.2006р.НОМЕР_4, заяву про зміну предмету позову від
22.11.2006р. НОМЕР_13.

Позивач 1, не погоджуючись із
заявою прокурора про зміну предмету позову,
посилається на акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства
від 06.02.2006р., від 31.05.2006р, припис від 06.02.2006р. НОМЕР_22, протокол
про адміністративне правопорушення від 06.02.2006р.НОМЕР_23, постанову про
накладення адміністративного стягнення від 08.02.2006р. НОМЕР_24,  лист від 25.07.2006р. НОМЕР_25, пояснення від
29.08.2006р. НОМЕР_5, лист від 14.11.2006р. НОМЕР_11, клопотання від
10.01.2007р., правоустановчі документи тощо.

Позивач 2,  не погоджуючись із заявою прокурора про зміну
предмету позову,  посилається на
заперечення до уточнення позовних вимог від 19.09.2006р. НОМЕР_6, клопотання
від 14.11.2006р., правоустановчі документи тощо.

Відповідач посилається на  відзив
від 28.09.2006р., клопотання від 19.09.2006р., клопотання від
14.11.2006р., клопотання від 19.12.2006р.,свідоцтво про державну реєстрацію СПД
тощо.

Відповідно до ст.43 ГПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному та об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 18 ГПК України
прокурор є самостійним учасником господарського судового процесу. Отже, закон
розглядає прокурора як самостійний суб”єкт судового процесу, включаючи його до
складу осіб, які беруть участь у справі. Статус прокуратури як державного
органу, покликаного забезпечувати верховенство права, єдність і зміцнення
законності, захист прав і свобод людини і громадянина, інтересів суспільства і
держави, визначає умови, за яких прокурор реалізує свої повноваження, пов”язані
з участю в господарському судочинстві. Прокурор бере участь у справі для
захисту порушених інтересів держави або громадянина                  ( статті 2, 29 ГПК України).

Правосуддя у господарських судах
здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового
процесу перед законом і судом ( ст. 4-2 ГПК України).Господарський суд створює
сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, в т.ч. - прокурору,
необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного
застосування законодавства ( ст. 4-3 ГПК України).

У ст. 29 ГПК України визначено
повноваження пррокурора як учасника судового процесу у позовному провадженні.
Прокурор, який бере участь у справі, несе обов”язки і користується правами
позивача, тобто сторони, крім права на укладення мирової угоди.

У ст. 22 ГПК України зазначені
спеціальні права позивача і відповідача, зокрема,  зміна підстави або предмета позову,
збільшення або зменшення розміру позовних вимог, відмова від позову, повне або
часткове визнання позову, закінчення справи мировою угодою.

Слід зазначити, що реалізація
процесуальних прав здійснюється лише  в
зв”язку з розглядом справи в суді, а реалізація спеціальних прав може здійснюватися
і до пред”явлення позову в суд. Характер спеціальних прав сторін обумовлює і
особливості розгляду судом заяв і клопотань, пов”язаних з реалізацією сторонами
цих прав.

Отже, права прокурора під час
судового засідання визначені у ст.ст.22,29 ГПК України. При цьому прокурор є
учасником судового процесу, а не стороною у справі. На нього поширюються і
вимоги ст. 33 ГПК України стосовно доведення тих обставин, на які він
посилається у своїй позовній заяві як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, не додержання
позивачами вимог ст.ст.22, 54, 57 ГПК України, приймаючи до уваги, що позов
ініційовано та підписано прокурором,  суд
прийняв до розгляду заяву прокурора  від
22.11.2006р. НОМЕР_13 про зміну предмету позову та розглядає її по суті заявлених
вимог.

Частина 2 ст. 2 ГПК України
зобов”язує прокурора самостійно визначити, в чому полягає порушення інтересів
держави та обгрунтувати необхідність їх захисту, а також визначити орган,
упоноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Інтереси держави є відмінними від
інтересів інших учасників суспільних відносин і даючи офіційне тлумачення
положень ст. 2 ГПК України Конституційний Суд України у Рішенні від
08.04.1999р. у справі НОМЕР_26 зазначив, що підставою для порушення справи у
суді є заява, у якій прокурор обгрунтовує порушення чи загрозу порушення
інтересів держави, зазначає орган, уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних відносинах, під яким відповідно до ст.ст.6, 7, та
143 Конституції України потрібно розуміти орган державної влади чи орган
місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої
влади, а не підприємства, установи і організації, незалежно від їх
підпорядкування і форми власності.

Отже, суд вважає, що по даній
справі прокурор правильно визначився стосовно
інтересів держави в особі позивача 1 - Маріупольської міської ради.  Згідно пункту 12 розділу Х Перехідних
положень Земельного кодексу України до розмежування земель державної і
комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених
пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, здійснюють відповідні
сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні
органи виконавчої влади.Згідно п.1 ст.10 Закону України “Про місцеве
самоврядування” міська рада є органом місцевого самоврядування, що представляє
відповідні територіальні громади та здійснює від їх імені та в їх інтересах
функції і повноваження органу місцевого самоврядування, визначені Конституцією
України, цим та іншими законами.

Як представницький орган
територіальної громади рада у земельних відносинах за законом набуває
повноважень суб”єкта права комунальної власності на землю, виконуючи надані їй
територіальною громадою повноваження і, відповідно, набуває статусу виконавчого
органу влади у системі органів самоврядування на території населеного пункту.

Заявляючи позов в інтересах
Маріупольського професійного металургійного ліцею Управління освіти та науки
Донецької облдержадміністрації - самостійного суб”єкта господарювання, прокурор
необгрунтовано визначив його як орган, уповноважений державою здійснювати
відповідні функції у спірних відносинах, оскільки в даному випадку, юридична
особа - сторона по справі, не є органом державної влади чи місцевого самоврядування,
а є згідно статуту державним професійно-технічним навчальним закладом ( п.1.1
статуту),  держава не є учасником спірних
правовідносин.

Отже, доводи відповідача з цього
питання заслуговують на увагу.

Згідно ст. 12 Земельного кодексу
України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних
відносин на території сіл, селищ, міст належить:

а)
розпорядження землями територіальних громад;

б) передача земельних ділянок
комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до
цього Кодексу;

в) надання земельних ділянок у
користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Ст. 83 Земельного кодексу України
встановлено, що земля, яка належить на праві власності територіальним громадам
сіл, селищ, міст, є комунальною власністю.

До земель житлової та громадської
забудови належать земельні ділянки в межах населенних пунктів, які
використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і
споруд, інших об”єктів загального користування
( ст. 38 ЗК України).

Згідно ч.1,2 ст. 116 Земельного
кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права
користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в
межах повноважень, визначених цим Кодексом.

Набуття права на землю громадянами
та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у
власність або надання їх у користування.

Матеріали справи свідчать про те,
що відповідачем здійснювалися заходи щодо оформлення у встановленому законом
порядку додаткової земельної ділянки площею 74 кв.м.

ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого
районного суду м.Маріуполя із позовом до Маріупольської міської ради про
оскарження бездіяльності та спонукання до дій. Постановою Жовтневого районного
суду м.Маріуполя від 08.11.2006р. по справі НОМЕР_27 позовні вимоги задоволені,
визнано незаконною бездіяльність Маріупольської міської ради щодо розгляду
заяви ОСОБА_1 від 13.02.2006р. про виділення додаткової земельної ділянки та
зобов”язано Маріупольську міську Ради на черговій сесії розглянути вказану
заяву ОСОБА_1 та прийняти по ній рішення.

Матеріалами справи підтверджено той
факт, що Маріупольська міська рада на УШ сесії
міської ради 26.12.2006р. зняла з розгляду питання про узгодження ПП
ОСОБА_1 місця розташування земельних ділянок для завершення будівництва
магазину промтоварів на перехресті вул.К.Лібкнехта та пр.Металургів в
Жовтневому районі міста Маріуполя.

Згідно вимог ст. 35 ГПК України
рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов”язковим для
господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для
виршення спору.

На підставі наведеного, суд вважає,
що підстав для задоволення позову прокурора щодо зобов”язання приватного
підприємця ОСОБА_1 одержати в тимчасове користування на умовах оренди
самовільно зайнятої земельної ділянки, розташованої АДРЕСА_1 загальною площею
0,0074 га., не має.

Суд відхиляє вимогу відповідача
щодо залишення позову без розгляду з посиланням на п.1 ст. 81 ГПК України, яким
встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позовну
заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове
становище якої не вказано.

Відповідно до ст. 54 ГПК України
позовна заява подається до господарського суду у письмовій формі і
підписується, між іншим, прокурором чи його заступником.

З матеріалів справи вбачається, що
прокурор м.Маріуполя підписав позовну заяву в межах повноважень, наданих йому
пунктом 2 ст. 121 Конституції України, статтями 20, 35,       36-1 Закону України “Про прокуратуру” та
статтями 2, 29, 54 ГПК України.

Тому висновки відповідача з цього
питання не узгоджуються з положеннями зазначеної норми, спростовуються
матеріалами справи і є помилковими.

Судові витрати підлягають розподілу
згідно ст. 49 ГПК України.

Враховуючи викладене та,  керуючись ст.ст.  33, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського
процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

У позові Прокурора  м.Маріуполя Донецької області в інтересах
держави в особі Маріупольської міської ради м.Маріуполь Донецької області
та  Маріупольського професійного
металургійного ліцею Управління освіти та науки Донецької обласної державної
адміністрації України м.Маріуполь Донецької області до Приватного підприємця
ОСОБА_1 м. Маріуполь Донецької області про зобов”язання Приватного підприємця
ОСОБА_1 одержати в тимчасове користування на умовах оренди самовільно зайняту
земельну ділянку, розташовану АДРЕСА_1 загальною площею 0,0074 га., відмовити у
зв”язку з необгрунтованістю.

Рішення оголошено у судовому
засіданні 18.01.2007р.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі подання апеляційної
скарги або внесення апеляційного подання - після розгляду справи апеляційною
інстанцією, якщо його не скасовано.

Апеляційна скарга подається через
місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом 10 днів з дня
прийняття рішення місцевим господарським судом.

Головуючий суддя
Радіонова О.О.

Суддя
І.В.Приходько

Суддя      Л.Ф.Чернота

Надруковано
8 примірників:

1
- до справи

3
- сторонам у справі

2
- третім особам

2-
прокурорам