КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.05.2007                                                                                           № 22/468-06-12948-4/29

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:

За участю представників:

від позивача - Тодорова Т.Г., Дрібінська О.Н.

від відповідача - Лець Ю.В., Зборошенко М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства " Страхова компанія "Алькона"

на рішення Господарського суду м.Києва від 02.04.2007

у справі № 22/468-06-12948-4/29

за позовом                               Кредитної спілки "Афіна"

до                                                   Відкритого акціонерного товариства " Страхова компанія "Алькона"

про                                                  стягнення 4099466,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Кредитна спілка „Афіна” звернулась до господарського суду з позовом до ВАТ „Страхова компанія „Алькона” в особі Одеської філії Відкритого акціонерного товариства „Страхова Компанія „Алькона” в місті Одесі про стягнення страхових виплат за договорами страхування у розмірі 4 099 466, 20 грн.

Під час розгляду справи позивачем було подано заяву про  уточнення розміру позовних вимог, згідно із якою він просив стягнути з відповідача  страхові виплати в сумі 3 652 817 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 02.04.2007 р. позовні вимоги задоволені частково, а саме стягнуто з відповідача на користь позивача 3 652 817 грн.  заборгованості, 22721,69 грн. держмита та 105,14 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся  до Київського апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою,  в якій просить  рішення скасувати та прийняти нове рішення про  відмову у задоволенні позову.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального  права.

Зокрема заявник посилається на те, що позивач як страхувальник, не виконав своїх обов’язків, встановлених договором страхування, що позбавляє його права на отримання страхового відшкодування. Зокрема, позивачем не визначена дата прострочення платежів позичальників (дата настання можливих страхових випадків), не дотримані строки повідомлення страховика про невиконання умов кредитного договору з боку позичальників. Крім того, стверджує апелянт,  проведений позивачем розрахунок страхових виплат не базується на даних первинного бухгалтерського обліку.

Позивач   просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Кредитна спілка „Афіна” також подала до суду апеляційну скаргу на рішення від 02.04.2007 р. у якій просила суд змінти вказане рішення, зазначивши у ньому, що позов задоволений повністю, та покласти на  відповідача державне мито у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила  наступне.

Між Кредитною спілкою „Афіна” в особі голови правління Хілімончука В.А. та відкритим акціонерним товариством „Страхова компанія „Алькона” в особі Одеської філії Відкритого акціонерного товариства „Страхова Компанія „Алькона” в місті Одесі  в 2005-2006 роках була укладена низка договорів страхування. Об’єктами  страхування відповідно до вказаних договорів були майнові інтереси Кредитної спілки „Афіна”, пов’язані з повною або частковою втратою кредитною спілкою коштів або з додатковими витратами в результаті неповернення кредитній спілці кредитів на умовах, передбачених у договорах позики, які Кредитна спілка „Афіна” укладала з третіми особами на умовах строковості, зворотності, платності, цільового використання.

До переліку вказаних договорів страхування кредиту увійшли договори, копії яких залучені до матеріалів справи.

На виконання умов названих договорів страхування кредиту  Одеська філія ВАТ „Страхова компанія „Альковна” в м. Одесі прийняла від кредитної спілки „Афіна” страхові платежі у розмірах, визначених п.5.2. договорів страхування, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями до прибуткових касових ордерів.

02 лютого 2007 року сторони на виконання ухвали суду від 30 січня 2007 року у цій справі провели взаємну звірку договорів страхування, за результатами якої було складено акт № 2/2 звірки договорів страхування від 02 лютого 2007 року.

В результаті проведення звірки сторонами було встановлено факт, який не оспорюється жодною із сторін, а саме те, що оригінали всіх договорів страхування, за якими КС „Афіна” вимагає сплати страхового відшкодування, є в наявності. За всіма цими договорами позивачем було сплачено страхові платежі, які були прийняті відповідачем, що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів. Таким чином, всі договори набули чинності.

Відповідно до пункту 3.1. укладених договорів страхування кредиту страховим випадком є невиконання позичальниками своїх зобов’язань перед кредитною спілкою по поверненню кредиту та відсотків за користування кредитними коштами.

При проведенні  сторонами 19 березня 2007 року звірки сторонами було перевірено наявність оригіналів договорів кредитування, за якими були укладені договори страхування, особові картки позичальників до кожного кредитного договору станом на 19 березня 2007 року. Кожний платіж, зафіксований в особовій картці, підтверджений оригіналом прибуткового касового ордеру. Акт звірки № 2/1 від 19 березня 2007 року та копії особових карток та прибуткових касових ордерів, на підставі яких сторонами був складений та підписаний цей акт, долучено до матеріалів справи.

При проведенні 19 березня 2007 року звірки сторони встановили дату прострочення позичальником зобов’язання по поверненню кредитних коштів та плати за користування кредитом за кожним із договорів кредиту, яка є за умовами  договорів страхування, датою виникнення страхового випадку.

Відповідач не визнає позов з тих підстав, що позивач неналежним чином виконав свої зобов’язання за договорами страхування, а саме несвоєчасно (після сплину триденного терміну) повідомив відповідача про настання страхового випадку (прострочення позичальниками належних платежів) та з тих підстав, що позивач надав суду необґрунтований розрахунок розміру позовних вимог.

Вказані доводи відповідача  суд не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Дата настання страхового випадку визначена сторонами при проведенні 19 березня 2007 року звірки  як дата прострочення позичальниками платежів за договорами кредитування, що, на думку суду, відповідає вимогам укладених сторонами договорів страхування.

На підтвердження належного виконання своїх зобов’язань за договорами страхування Кредитна спілка „Афіна” надала суду оригінали та відповідні їм копії заяв на адресу позивача  про настання страхових випадків за вказаними договорами позики, а саме про порушення позичальниками своїх зобов’язань за цими договорами. Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи заявами КС „Афіна”, чеками пошти про відправлення вказаних заяв та поштовими повідомленнями про вручення вказаних заяв відповідачу та аналогічними  заявами  з відміткою про їх вручення особисто посадовій особі відповідача .

Судовою колегією не приймається до уваги поислання відповідача на те, що його працівником особисто не було отримано відповідних документів, а підпис, що міститься на них, належить невідомій особі. Відповідач належними засобами доказування не довів суду тієї обставини, що підпис про отримання документів від позивача був поставлений не відповідальним працівником ВАТ „Страхова компанія „Алькона”, а іншою особою, яка не мала права отримувати відповідні документи.

Таким чином, позивач надав суду докази про своєчасне повідомлення відповідача про настання страхового випадку за кожним із договорів страхування.

На підтвердження правильності розрахунку розміру позовних вимог позивач надав суду копії особових карток кожного із позичальників, прибуткових касових ордерів, на підставі яких здійснювався облік платежів, внесених до особових карток. При проведенні 19 березня 2007 року звірки відповідач підтвердив наявність оригіналів вказаних документів та відповідність записів у особових картках наявним документам первинного бухгалтерського обліку  (прибутковим касовим ордерам) за кожним платежом, на який посилається позивач.

Суд приймає до уваги, що після проведення вказаної звірки (акт № 2/1 від 19 березня 2007 року )  позивач зменшив розмір позовних вимог в зв’язку із уточненням сум заборгованості позичальників за кредитними договорами станом  на 19 березня 2007 року.

Відповідач не надав у судове засідання котррозрахунку розміру позовних вимог.

Пункт 3.4 укладених сторонами договорів страхування кредиту встановлює, що Одеська філія ВАТ „Страхова компанія „Алькона” зобов’язана відшкодувати кредитній спілці „Афіна” збитки в разі настання страхового випадку.

Пункт 6.4.1. зазначених договорів передбачає, що страхова компанія зобов’язана протягом двох робочих днів після отримання заяви страхувальника про необхідність сплати страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для визначення остаточних розмірів завданих страхувальнику збитків та своєчасної виплати йому страхового відшкодування.

Відповідно до пунктів 6.4.2. та 7.1. відповідач зобов’язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування на підставі заяви позивача у п’ятиденний термін (за винятком вихідних та святкових днів) після отримання всіх необхідних документів по страховому випадку та погодження з позивачем остаточного розміру завданого йому збитку.

Кредитна спілка надала суду докази виконання нею зобов’язань за договорами страхування належним чином, а саме: квитанції про сплату страхового внеску, заяви про невиконання позичальниками своїх обов’язків за договорами позики.

Посилання представника відповідача на те, що ВАТ СК „Альковна” не виплатила страхове відшкодування в зв’язку з неподанням позивачем на їх адресу документів, які підтверджують факт і обставини страхового випадку та розмір завданого збитку, суд відхиляє. При цьому суд виходить з того, що договорами страхування, укладеними між сторонами, Правилами страхування, затверджених відповідачем, іншими нормативно-правовими документами не передбачений перелік документів, які мають бути надані відповідачу додатково до заяви –повідомлення про настання страхового випадку на підтвердження настання страхового випадку та розрахунку суми страхового  відшкодування. Так само не визначений і механізм розрахунку збитків, які підлягають відшкодуванню відповідачем на користь позивача.

За таких обставин, є необґрунтованою відмова відповідача від виплати на користь позивача сум страхового відшкодування з підстав, зазначених вище, та свідчить про неналежне виконання відповідачем своїх обов’язків зо договорами страхування.

Відповідно до пункту 3.5 договорів страхування, укладених між сторонами,  факт сплати страховиком страхового відшкодування Страхувальнику згідно договору, підтверджує згоду Страховика з настанням страхової події і настанням власної страхової відповідальності Страховика. В матеріалах справи наявні квитанції про часткову виплату відповідачем страхового відшкодування за окремими договорами.

Таким чином, здійснивши часткове страхове відшкодування відповідач визнав безспірність настання страхових випадків і свій обов’язок сплатити страхове відшкодування.

З огляду на викладене й ту обставину, що відповідач не виконав в повному обсязі свої зобов’язання щодо виплати сум страхового відшкодування  згідно поданих позивачем заяв, позивач правомірно звернувся до суду з позовною заявою про стягнення в судовому порядку страхового відшкодування у розмірі  3 652 817 грн.

Враховуючи те, що відповідач не спростував наданий позивачем розрахунок ціни позову, докази належного виконання власних зобов’язань суду не надав, позовні вимоги в частині стягнення сум страхового відшкодування в розмірі  3 652 817 грн. підлягають задоволенню.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться.

Аналізуючи положення чинного законодавства, матеріали справи і викладене вище, перевіривши правильність уточненого позивачем розрахунку, господарський суді дійшов висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню відповідно до уточненого розрахунку позивача.

Судова колегія вважає обґрунтованим рішення місцевого господарського суду щодо припинення провадження у справі в іншій частині та в частині розподілу судових витрат. Рішення суду в цій частині відповідачє вимогам ст. ст. 49, 80 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 02.04.2007 року у справі № 22/468-06-12948-4/29 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Кредитної спілки «Афіна» та апеляційна скарга Відкритого акціонерного товариства Страхової компанії «Алькона»   підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 02.04.2007 року у справі № 22/468-06-12948-4/29 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства Страхової компанії «Алькона»   - без задоволення.

Головуючий суддя

Судді

22.05.07 (відправлено)