ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.07 р.                                                                             Справа № 29/22а

11 год.20 хвилин, м. Донецьк, вул.Артема157, нарадча кімната         Господарський суд Донецької області у складі  головуючого судді  Гаврищук Т.Г. при секретарі судового засідання Пашко О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом – Товариства з обмеженою відповідальністю “Армлит-Донбасс” м.Харцизьк

до відповідача – Державної податкової інспекції  у м. Харцизьку Донецької області м.Харцизьк

про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №/0 від 28.09.2006р., №/1 від 30.10.2006р. ,№/2 від 29.12.2006р.

за участю представників сторін:

від позивача – Сулимова С.О.(за довір.)

від відповідача –  Посметна М.М. – держподатковий інспектор (за довір.)

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю “Армлит-Донбасс” , звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Державної податкової інспекції  у м.Харцизьку  Донецької області про скасування повністю податкових повідомлень-рішень №/0 від 28.09.2006р., №/1 від 30.10.2006р. ,№/2 від 29.12.2006р. (вх.№7 від 16.01.07р.) про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 80311,0 грн., визначення податкового зобов”язання з ПДВ, зобов”язання сплатити суму податку в розмірі 80311 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 40155,50 грн.

Додатковою заявою від 28.03.2007р. позивач змінив позовні вимоги та просить визнати недійсними  податкові повідомлення-рішення №/0 від 28.09.2006р., №/1 від 30.10.2006р. ,№/2 від 29.12.2006р. про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 80311,0 грн., визначення податкового зобов”язання з ПДВ та зобов”язання сплатити суму нарахованих штрафних санкцій в розмірі 40155,50 грн.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на п.п.7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”, згідно до якої суми податків, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов”язань, що виникли  у зв”язку з будь-якою поставкою товарів протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду. На підставі п.п.7.7.3 п.7.7 ст.7 цього ж Закону відшкодуванню платнику податку з Державного бюджету України підлягає сума, яка при її визначенні згідно з п.п.7.7.1 має від”ємне значення. Позивач зазначив, що даний Закон не передбачає відповідальності платника податку (покупця) по зобов”язаннях інших платників податків, у т.ч. підприємств, з якими він не мав господарських правовідносин, майже коли вони є у ланцюжку “від виробника до кінцевого споживача товару”, і не ставить у залежність право на податковий кредит та бюджетне відшкодування ПДВ від результатів проведених зустрічних перевірок. Сума податку на додану вартість, що включена до ціни товару, є податковим зобов”язанням безпосередньо продавця товару, і саме продавець товару несе обов”язок по сплаті цього податку до бюджету.Покупець товару не повинен доводити факт цієї сплати і обов”язок цього, покладений податковою інспекцією на позивача, суперечить вимогам чинного законодавства України.

Відповідач  надав відзив, в якому проти позову заперечив з посиланням на   п.1.8 ст.1 Закону України “Про податок на додану вартість”, згідно до якої бюджетне відшкодування – це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв”язку з надмірною сплатою податку у випадках,передбачених цим Законом.На думку відповідача, однією з обов”язкових підстав включення сум до податкового кредиту з податку на додану вартість є сплата цих сум до Державного бюджету України.Відповідач вважає, що право на бюджетне відшкодування сум ПДВ виникає лише при фактичній сплаті сум цього податку, а не із самого існування зобов”язання зі сплати ПДВ у ціні товару.  Відповідач зазначив, що оскільки не можливо провести зустрічні перевірки до виробника товарів та зробити висновок щодо включення до складу податкових зобов”язань сум податку, які включені позивачем до податкового кредиту і підтвердити сплату ПДВ до бюджету, то ним правомірно було прийнято  податкове повідомлення-рішення.

У судовому засіданні досліджені надані сторонами письмові докази, що знаходяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази, суд встановив:

Позивач є юридичною особою, включений до ЄДРПОУ за номером №31649644 та знаходиться на податковому обліку у  Державній податковій інспекції у м.Харцизьку  Донецької області .

Державною податковою інспекцією  у м.Харцизьку  Донецької області було проведено виїзну позапланову перевірку позивача з питань правових відносин з ТОВ “Торговий Дім “Армліт-Донбас”, ПП “Югосталь”, ТОВ “ЕкоДон”, ТОВ “Машпром” за період з 01.05.2004р. по 31.05.2004р., з 01.09.2004р. по 30.09.2004р., за результатами якої складений акт від 27.09.2006р. №1724/23-3-31649644 та прийняте податкове повідомлення-рішення від 28.09.2006р. №/0, яким позивачеві згідно з підпунктом “б” п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, п.5 ст.11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”,  п.п.7.7.7б) п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за травень  2004р. на 54707 грн., за вересень 2004р. на 32732 грн., та застосовані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 40155,50 грн. Штрафні (фінансові) санкції нараховані згідно  п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

За результатами розгляду скарги позивача в порядку адміністративного оскарження, яка рішенням Державної податкової інспекції у м.Харцизьку від 30.10.06р. за №14252/25-012 залишена без задоволення, відповідачем було складено податкове повідомлення-рішення від 30.10.2006р. №/1.

Рішенням ДПА в Донецькій області від 25.12.06р. №19031/10/25-013-5 повторна скарга позивача також була залишена без задоволення, у зв”язку з чим  відповідачем було складено податкове повідомлення-рішення від 29.12.2006р. №/2.

Із змісту акту перевірки вбачається, що підставою для  зменшення суми бюджетного відшкодування послужив висновок податкового органу про те, що позивачем в порушення п.1.8 ст.1, п.п.7.4.1 п.7.4, п.п.7.5.5 п.7.5 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість” завищена сума  бюджетного відшкодування на 87439 грн., у т.ч. по деклараціям за травень 2004р. на 54707 грн., за вересень 2004р. на 32732 грн.

Наведений висновок відповідача суд вважає безпідставним, виходячи з наступного.

Позивачем до податкового органу 21.06.2004р. було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за травень  2004р., де у рядку 21 заявлено суму ПДВ, яка підлягає відшкодуванню з бюджету за підсумками поточного звітного періоду  - 148405 грн., та у рядку 25, 25.1.1 залишок суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню після погашення податкових зобов”язань платника протягом трьох наступних звітних періодів шляхом 100% зарахування в рахунок платежів – 148405 грн.

При здійсненні перевірки було встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту за травень  2004р. включено суми податку на додану вартість за податковими накладними №4 від 11.05.2004р. , №5 від 12.05.2004р. , №11 від 25.05.2004р. , №12 від 26.05.04р. ,складеними ПП “Югосталь” та №15 від 06.05.2004р., №16 від 19.05.2004р., складеними ТОВ “Екодон”.

Позивачем до податкового органу 20.10.2004р. було подано податкову декларацію з податку на додану вартість за вересень 2004р., де у рядку 21 заявлено суму ПДВ, яка підлягає відшкодуванню з бюджету за підсумками поточного звітного періоду  - 125080 грн., та у рядку 25, 25.2 залишок суми ПДВ, що підлягає бюджетному відшкодуванню після погашення податкових зобов”язань платника протягом трьох наступних звітних періодів шляхом 100% перерахування на рахунок в установі банку – 125080 грн.

При здійсненні перевірки також було встановлено, що позивачем до складу податкового кредиту за вересень 2004р. включено суми податку на додану вартість за податковими накладними №155-02-212 від 28.09.2004р. , №155-02-186 від 22.09.2004р. , №155-02-220 від 30.09.2004р., №155-02-168 від 16.09.2004р., №155-02-152 від 09.09.2004р., №055-02-138 від 06.09.2004р., №155-02-218 від 29.09.2004р., №155-02-188 від 22.09.2004р., складеними ТОВ “Торговий Дім “Армліт-Донбас”, та №23851 від 21.09.2004р., складеною ТОВ “Машпром”.

Актом перевірки встановлено, що суми податку на додану вартість за наведеними  податковими накладними включені позивачем до податкового кредиту відповідного періоду, відображено у книзі обліку придбання товарів(робіт, послуг) та відповідають даним податкових декларацій.

Однак, відповідач вважає, що оскільки за наведеними податковими накладними неможливо провести зустрічні перевірки постачальників товарів до виробника та зробити висновок щодо сплати податку до бюджету відповідно до вимог п.1.8 ст.1  та п.п.7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”, то позивачем завищена сума податку на додану вартість, що заявлена до відшкодування з бюджету.

Між позивачем та ПП “Югосталь” був укладений договір поставки №67/02 від 23.02.2004р., на виконання умов якого позивачем за накладними №РН-0000021 від 26.05.2004р., №14 від 12.05.2004р. та №13 від 12.05.2004р. було отримано чугун.

На продаж наведеного товару ПП “Югосталь” були виписані податкові накладні №4 від 11.05.2004р. на суму 29281,70 грн., у т.ч. ПДВ – 4880,28 грн., №5 від 12.05.2004р. на суму 36318,30 грн., у т.ч. ПДВ – 6053,05грн., №11 від 25.05.2004р. на суму 6481,70 грн., у т.ч. ПДВ – 1080,28 грн., №12 від 26.05.04р. на суму 10018,30 грн., у т.ч. ПДВ – 1669,72 грн.

В якості доказів, що засвідчують оплату отриманого товару,  позивачем надані платіжні доручення №921 від 11.05.2004р. на суму 30000 грн., №550 від 19.05.2004р. на суму 10000 грн., №561 від 25.05.2004р. на суму 32800 грн.

Довідкою №185/23-5-32516801 від 06.10.2004р., складеною ДПІ у Ворошиловському районі м.Донецька,  про результати позапланової перевірки ПП “Югосталь” з питань взаємовідносин з  позивачем за травень 2004р., було підтверджено реалізацію позивачеві металопродукції за податковими накладними.:№4 від 11.05.2004р. на суму 30000 грн., у т.ч. ПДВ – 5000 грн., №5 від 12.05.2004р. на суму 35318,30грн., у т.ч. ПДВ – 5886,38грн., №11 від 25.05.2004р. на суму 7481,70 грн., у т.ч. ПДВ – 1246,95 грн., №12 від 26.05.04р. на суму 9018,30 грн., у т.ч. ПДВ – 1503,05 грн. Суми податку на додану вартість за цими накладними  включені ПП “Югосталь” до податкових зобов”язань відповідного періоду, відображені у книзі обліку продажу товарів (робіт, послуг) та відповідають даним податкової декларації з ПДВ за травень 2004р. Нараховані суми податкових зобов”язань зараховані в рахунок переплати по ПДВ на особовому рахунку платника ПДВ. При здійснені перевірки також було встановлено, що ПП “Югосталь” є посередником реалізованої продукції, постачальником якої є ТОВ “Універсал-Сервіс” за  податковими накладними №43/2 від 12.05.04р., №58/1 від 26.05.04р.

Згідно відповіді ДПІ у Будьонівському районі м.Донецька №6289/7/23-213 від 18.08.06р.  ТОВ “Універсал-Сервіс”  за рішенням господарського суду Донецької області від 08.06.2005р. по справі №42/26б визнано банкрутом. Сума податкових зобов”язань по декларації за травень 2004р. складає 2232216 грн., до сплати в бюджет – 2110 грн. Згідно таблиці контрагентів, складеної в ході комплексної документальної перевірки, сума, на яку   ТОВ “Універсал-Сервіс” відвантажено товарів на адресу ПП “Югосталь”, складає 240,9тис.грн..(за 9 місяців 2004 року).

Між позивачем та ТОВ “ЕКОДон” був укладений договір поставки №93/07 від 13.04.2004р., на виконання умов якого позивачем за накладними №17 від 19.05.2004р., №16 від 06.05.2004р.  було отримано алюміній вторинний.

На продаж наведеного товару ТОВ “ЕКОДон” були виписані податкові накладні №15 від 06.05.2004р. на суму 189114,78грн., у т.ч. ПДВ – 31519,13 грн., №16 від 19.05.2004р. на суму 57024,85 грн., у т.ч. ПДВ – 9504,14грн.

В якості доказів, що засвідчують оплату отриманого товару,  позивачем надані платіжні доручення №533 від 13.05.2004р. на суму 20000 грн., №1053 від 28.05.2004р. на суму 30000 грн., №1064 від 28.05.2004р. на суму 75000 грн., №562 від 25.05.2004р. на суму 50000 грн., №1906 від 13.09.2004р. на суму 20000 грн., №1959 від 20.09.2004р. на суму 15000грн., №2022 від 24.09.2004р. на суму 18929,92 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 26.04.2006р. по справі №17/100пн  було припинено юридичну особу – ТОВ “Екодон”, у зв’язку із ненаданням податкової декларації та бухгалтерської звітності з вересня 2004р..

Згідно відповіді ДПІ у Куйбишевському районі м.Донецька №5200/7/23-4 від 17.08.06р.  провести зустрічну перевірку ТОВ “Екодон” з питань взаємовідносин з позивачем  не надається можливим, тому що наведене підприємство рішенням господарського суду Донецької області  від 26.04.2006р. за справою №17/100пн визнано банкрутом.У цій довідці зазначено, що у декларації за травень 2004р. ТОВ “Екодон” було задекларовано податкове зобов’язання за 2004 рік в розмірі 41023 грн., податковий кредит 40545 грн., чиста сума зобов’язань 478грн.

Між позивачем та ТОВ Торговий Дім “Армлит-Донбас” був укладений договір поставки №155/02 від 22.06.2004р., на виконання умов якого позивачем за накладними №155-02-134 від 06.09.2004р., №155-02-170 від 16.09.2004р.., №155-02-184 від 22.09.2004р., №155-02-215 від 28.09.2004р.,№155-02-224 від 30.09.2004р., №155-02-222 від 29.09.2004р., №155-02-149 від 09.09.2004р. було отримано металеві вироби.

На продаж наведеного товару ТОВ Торговий Дім “Армлит-Донбас” були виписані позивачеві податкові накладні №155-02-168 від 16.09.2004р. на суму 18780 грн., у т.ч. ПДВ – 3130грн., №155-02-152 від 09.09.2004р. на суму 24840 грн., у т.ч. ПДВ – 4140грн., №155-02-138 від 06.09.2004р. на суму 23928грн., у т.ч. ПДВ – 3988 грн., №155-02-218 від 29.09.2004р. на суму 23256 грн., у т.ч. ПДВ – 3876грн. та №155-02-188 від 22.09.2004р. на суму 16400 грн., у т.ч. ПДВ – 3280 грн., №055-02-220 від 30.09.2004р. на суму 8820 грн., у т.ч. ПДВ – 1470 грн., №155-02-186 від 22.09.2004р. на суму 18720 грн., у т.ч. ПДВ – 3120 грн., №155-02-212 від 28.09.2004р. на суму 51170,40 грн., у т.ч. ПДВ – 8528,40 грн.

В якості доказів, що засвідчують оплату отриманого товару,  позивачем надані платіжні доручення №1844 від 03.09.2004р. на суму 176,22 грн., №1845 від 03.09.2004р. на суму 884,04 грн., №1833 від 02.09.2004р. на суму 90000 грн., №1843 від 03.09.2004р. на суму 5263,20 грн., №1846 від 03.09.2004р. на суму 1324,34 грн., №1847 від 03.09.2004р. на суму 1554,96грн., №1851 від 06.09.2004р. на суму 16157,95 грн., №1852 від 06.09.2004р. на суму 2674,80 грн., №1903 від 10.09.2004р. на суму 14850 грн., №1853 від 06.09.2004р. на суму 1747,20 грн., 1904 від 10.09.2004р. на суму 840 грн., №1912 від 13.09.2004р. на суму 48300грн., №1952 від 20.09.2004р. на суму 47412 грн., №1953 від 20.09.2004р. на суму 13855,93 грн., №1955 від 20.09.2004р. на суму 944,64 грн., №1954 від 20.09.2004р. на суму 684 грн., №1956 від 20.09.2004р. на суму 628,32 грн., №1957 від 20.09.2004р. на суму 564грн., №1979 від 22.09.2004р. на суму 1013,40 грн., №2000 від 23.09.2004р. на суму 5852,04 грн., №2001 від 23.09.2004р. на суму 4919,28 грн., №2002 від 23.09.2004р. на суму 1161,60 грн., №2003 від 23.09.2004р. на суму 38,40 грн., №2004 від 23.09.2004р. на суму 3728,04 грн.

ДПІ у м.Харцизьку  була проведена невиїзна перевірка  ТОВ “Торгівельний дім “Армліт-Донбас”, результати якої оформлені довідкою №1198/23-3-32942645 від 12.07.2006р. , при здійсненні якої підтверджено відвантаження позивачеві продукції та виписка податкових накладних, у т.ч.:№155-02-212 від 28.09.2004р. на суму 42642 грн., у т.ч. ПДВ – 8528,40 грн., №155-02-186 від 22.09.2004р. на суму 15600 грн., у т.ч. ПДВ – 3120грн., №155-02-220 від 30.09.2004р. на суму 7350 грн., у т.ч. ПДВ – 1470 грн., №155-02-168 від 16.09.2004р. на суму 15650 грн., у т.ч. ПДВ – 3130грн., №155-02-152 від 09.09.2004р. на суму 20700 грн., у т.ч. ПДВ – 4140грн., №155-02-138 від 06.09.2004р. на суму 19940 грн., у т.ч. ПДВ – 3988 грн., №155-02-218 від 29.09.2004р. на суму 19380 грн., у т.ч. ПДВ – 3876грн. та №155-02-188 від 22.09.2004р. на суму 16400 грн., у т.ч. ПДВ – 3280 грн. Довідкою встановлено, що суми податку на додану вартість по зазначених податкових накладних включені ТОВ “Торгівельний дім “Армліт-Донбас” до податкових зобов”язань відповідного періоду, відображені у книзі обліку продажу товарів (робіт, послуг) та відповідають даним податкових декларацій з ПДВ за вересень 2004р.

При здійснені перевірки також було встановлено, що ТОВ “Торгівельний дім “Армліт-Донбас” не є виробником відвантажених товарів. Постачальником відвантаженої продукції є ТОВ “Машпром” та ПП “Вектор”.

Довідкою ДПІ у Кіровському районі м.Донецька від 23.05.2005р. №1245/23-2/33002921 про результати позапланової перевірки ПП “Вектор” з питань взаємовідносин з позивачем за вересень 2004р. підтверджено відвантаження позивачеві продукції та виписка податкових накладних, у т.ч.:№11 від 16.09.2004р. на суму 18780 грн.,  ПДВ – 3130 грн., №10 від 09.09.2004р. на суму 24840 грн.,ПДВ – 4140 грн., №09 від 06.09.2004р. на суму 23928грн., ПДВ – 3988 грн., №12 від 22.09.2004р. на суму 19680 грн., ПДВ – 3280 грн., №15 від 29.09.2004р. на суму 23256 грн., ПДВ – 3876 грн. Крім того,наведеною довідкою   встановлено , що ПП “Вектор” є посередником, а постачальником продукції є ТОВ “Донтехком ОВ”.

Згідно довідок ДПІ у Київському районі м.Донецька від 22.08.2006р. №10812/7/23-413 та №10251/7/23-413 від 04.08.2006р. про результати проведення зустрічної перевірки ТОВ “Донтехком ОВ” у декларації з ПДВ за вересень 2004р. підприємство мало податкові зобов’язання –555830 грн., чиста сума податкових зобов”язань з ПДВ – 0 грн., товариство  за юридичною адресою не знаходиться, зустрічну перевірку з питань взаємовідносин з ТОВ “Торговий Дім “Армліт-Донбас” провести не надається можливим.

Згідно листів ДПІ у Київському районі м.Донецька за №11302/7/23-413 від 11.09.2006р. та 06.07.2006р. №9195/7/23-113 державна реєстрація  ТОВ “Машпром” в результаті ліквідації припинена 02.02.2006р. У декларації за вересень 2004р. ТОВ “Машпром” було задекларовано податкові зобов’язання  6434314 грн., чиста сума податкових зобов’язань по ПДВ – 120 грн., яка сплачена грошима.

З п. 1.7 ст.1  Закону України “Про податок на додану вартість” вбачається, що податковий  кредит це -  сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

За вимогами п.п.7.4.1. п.7.4. ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” ( в редакції, чинної у податкові періоди, за які здійснено зменшення суми бюджетного відшкодування)податковий кредит звітного періоду складається із сум податків, сплачених (нарахованих) платником податку у звітному періоді у зв'язку з придбанням товарів (робіт, послуг), вартість яких відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) та основних фондів чи нематеріальних активів, що підлягають амортизації.

Підпунктом 7.4.5. п.7.4. ст.7 цього Закону забороняється  включення  до  податкового  кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття робіт (послуг) чи банківським документом, який засвідчує перерахування коштів в оплату вартості таких робіт (послуг).

Відповідно до п.п.7.5.1  п.7.5 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” датою виникнення права платника  податку  на  податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Сума податку на додану вартість за травень 2004р. в розмірі  54707 грн. підтверджена податковими накладними №4 від 11.05.2004р. на суму 30000 грн., у т.ч. ПДВ – 5000 грн., №5 від 12.05.2004р. на суму 35318,30грн., у т.ч. ПДВ – 5886,38грн., №11 від 25.05.2004р. на суму 7481,70 грн., у т.ч. ПДВ – 1246,95 грн., №12 від 26.05.04р. на суму 9018,30 грн., у т.ч. ПДВ – 1503,05 грн. ,  що складені ПП “Югосталь” ,  №15 від 06.05.2004р. на суму 189114,78грн., у т.ч. ПДВ – 31519,13 грн., №16 від 19.05.2004р. на суму 57024,85 грн., у т.ч. ПДВ – 9504,14грн., що складені ТОВ “ЕкоДон”; за вересень 2004р. підтверджені податковими накладними №155-02-212 від 28.09.2004р. на суму 51170,40грн., у т.ч. ПДВ – 8528,40 грн., №155-02-186 від 22.09.2004р. на суму 18720 грн., у т.ч. ПДВ – 3120грн., №155-02-152 від 09.09.2004р. на суму 24840 грн., у т.ч. ПДВ – 4140грн., №155-02-138 від 06.09.2004р. на суму 23928грн., у т.ч. ПДВ – 3988 грн., №155-02-218 від 29.09.2004р. на суму 23256 грн., у т.ч. ПДВ – 3876грн. та №155-02-188 від 22.09.2004р. на суму 16400 грн., у т.ч. ПДВ – 3280 грн., №055-02-220 від 30.09.2004р. на суму 8820 грн., у т.ч. ПДВ – 1470 грн., №155-02-186 від 22.09.2004р. на суму 18720 грн., у т.ч. ПДВ – 3120 грн., №155-02-212 від 28.09.2004р. на суму 51170,40 грн., у т.ч. ПДВ – 8528,40 грн..,що складені ТОВ “Торговий дім “Армліт-Донбас”, №23851 від 21.09.2004р., що складена ТОВ “Машпром”, витрати у зв’язку з таким придбанням відносяться до складу валових витрат, тому суд вважає, що позивач документально підтвердив своє право на податковий кредит та правомірно сформував податковий кредит за наведеними податковими накладними за першою із подій.

Відповідно до ст. 11 Закону України „Про систему оподаткування” платники податку несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність сплати податків і зборів (обов’язкових  платежів) і додержання законів про оподаткування відповідно до законів України.

Законом України „Про податок на додану вартість” введено непрямий податок на додану вартість, запровадження якого не повинно впливати на фінансово-господарську діяльність суб’єктів  господарювання.

Згідно із цим Законом, яким визначено ставки та механізм справляння податку на додану вартість, обов’язок  щодо визначення об’єкта оподаткування, нарахування податку та його утримання у покупця товарів або послуг, правильність обчислення та декларування податку, видачу податкових накладних покладено на платника податку – продавця товару.

Обов’язок  сплатити нарахований продавцем податок на додану вартість у складі ціни товару або послуг та отримати належним чином оформлену податкову накладну, у підтвердження сплати податку, законом покладений на платника податку – покупця.

Закон України „Про податок на додану вартість” не містить у собі норми, яка б покладала відповідальність на платника податку – покупця товару (послуг) за правильність визначення платником податку – продавцем об’єктів  оподаткування, правильність відображення їх у податковому обліку та інше.

Із змісту пункту 1.8 ст. 1 наведеного Закону вбачається, що „бюджетне відшкодування” – це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку  з надмірною сплатою у випадках, визначених цим Законом. Нормами Закону України „Про податок на додану вартість” не передбачений обов’язок  покупця товару – платника податку сплачувати нарахований йому продавцем у складі ціни товару ПДВ безпосередньо до державного бюджету, тому доводи податкового органу щодо обов’язку  платника податку  – покупця товару доводити надмірну сплату ПДВ саме до державного бюджету, є такими, що не відповідають встановленому законодавчо механізму справляння цього виду податку.

Крім того, доказів, що свідчать про  несплату постачальниками позивача податку на додану вартість до державного бюджету, відповідачем  не надано.

Оспореним податковим повідомлення-рішенням відповідачем згідно п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” було нараховано позивачеві  штрафні (фінансові) санкції  в сумі 40155 грн..

За приписами наведеної норми у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі десяти відсотків від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання) за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та  закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше п'ятдесяти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових  періодів,  що  минули.

Згідно до п.1.2 ст.1 цього Закону податкове  зобов'язання це - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Таким чином, за правилами п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” штрафні санкції нараховуються тільки у разі коли податковий орган донараховує суму податкового зобов'язання платника податків, а розмір штрафу визначається залежно від суми недоплати (заниження суми податкового зобов'язання).

З матеріалів справи вбачається, що при здійсненні перевірки не було встановлено заниження позивачем суми податкових зобов’язань з податку на додану вартість за травень, вересень 2004р. та не було донараховано податкове зобов’язання з податку на додану вартість за цей період. За таких обставин, застосування до позивача штрафних санкцій згідно до п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов‘язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” в розмірі 40155 грн.  суд вважає безпідставним.

З урахуванням вищевикладеного, вимоги позивача про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №/0 від 28.09.2006р., №/1 від 30.10.2006р. ,№/2 від 29.12.2006р. підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п.п.7.4.1, 7.4.5, п.7.4, п.п.7.5.1  п.7.5  ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість”, та ст.ст.2,17-20,69-72,86,94,158-163, 167,185,186,254, п.6,7 розділу V11 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Армлит-Донбасс” до Державної податкової інспекції  у м.Харцизьку  Донецької області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень №/0 від 28.09.2006р., №/1 від 30.10.2006р. ,№/2 від 29.12.2006р. про зменшення суми бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 80311,0 грн., визначення податкового зобов”язання з ПДВ, зобов”язання сплатити суму податку в розмірі 80311 грн. та нарахування штрафних санкцій в розмірі 40155,50 грн.  задовольнити.

Визнати недійсними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції  у м.Харцизьку  Донецької області №/0 від 28.09.2006р., №/1 від 30.10.2006р. ,№/2 від 29.12.2006р. .

Присудити Товариству з обмеженою відповідальністю “Армлит-Донбасс”  (86700, м.Харцизьк, вул.Огарьова, 67, р/рахунок №0000 в ЗАТ “Донгорбанк”, МФО 394512, ) з Державного бюджету України судовий збір  в розмірі 03грн.40коп.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо заяву про апеляційне оскарження буде подана, але апеляційна скарга не була подана у зазначений строк, постанова суду набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку .Про апеляційне оскарження постанови суду спочатку подається заява. Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через господарський суд Донецької області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Суддя                                                                                              Гаврищук Т.Г.

Постанова в повному обсязі виготовлена 02.04.2007р.

Надрук. 3 примір.

1 суду

2 сторонам