ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"23" січня 2007 р.
Справа № 4/192-06-4800

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                              Разюк Г.П.

суддів:                                        Колоколова С.І.

Петрова М.С.,

при секретарі судового засідання Бухтіяровій О.Г.

за участю представника від відповідача Павлова О.С. за довіреністю б/н від 01.10.2004р. /в судових засіданнях від 26.12.2006р. та 23.01.2007р./

від позивача –не з’явився, про час та місце розгляду належним чином повідомлений /див. повідомлення про вручення поштового відправлення від 20.12.2006р. та 06.01.2007р./

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відкритого акціонерного товариства /далі - ВАТ/„Ударний”, смт.Татутине Одеської області

на рішення господарського суду Одеської області від 08.08.2006 року

по справі № 4/192-06-4800

за позовом приватного підприємства /далі - ПП/ „Агропромхімснаб”, м.Київ

до скаржника

про стягнення 351 976,48 грн.

В С Т А Н О В И В :

У червні 2006 року ПП „Агропромхімснаб” звернулось до господарського суду Одеської області з позовом /з урахуванням уточнень до нього/ до ВАТ „Ударний” про стягнення з останнього заборгованості в сумі 351 976,48 грн., з яких 184 597, 30 грн. –основний борг, 21365,54 грн. –пеня, 3 676,95 грн. –три проценти річних, 13 905,54 грн. –збитки від інфляції, 128 431,15 грн. –штраф.

Рішенням господарського суду Одеської області від 08.08.2006 року (суддя Літвінов С.В.) позов  задоволено частково: стягнуто з відповідача пеню у розмірі 21 365,54 грн., штраф у розмірі 120 000,00 грн., 3% річних у розмірі 3 676,95 грн. та встановлений індекс інфляції -13 905,54 грн., державне мито - 3 449,60 грн. та витрати по сплаті ІТЗ судового процесу 118 грн. Судове рішення вмотивовано тим, що уточнені вимоги позивача правомірні, документально обґрунтовані, а відтак підлягають задоволенню з обґрунтуванням приписами ст.ст. 525, 526, 625, 629 Цивільного кодексу України, а на підставі ст.ст. 230, п.4 ст.231, ст. ст.232, 233 Господарського кодексу України суд зменшив суму штрафу.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, ВАТ „Ударний” звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Одеської області скасувати.

Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, а саме не вжив заходів по направленню касаційної скарги на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.07.2006р., якою залишено без змін ухвалу  від 26.05.06р. про забезпечення позову, чим порушив, на думку скаржника, ч.2 ст. 109 ГПК України.  Крім того, ВАТ „Ударний” не погоджується з розподілом судом першої інстанції державного мита в порушення вимог п.2 ст.3 Декрету КМУ „Про державне мито” від 21.01.1993 р. №7-93.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Розглянувши доводи апеляційної скарги матеріали справи та вислухавши пояснення представника відповідача, судова колегія прийшла до висновку про наявність не зазначених в апеляційній скарзі підстав для скасування рішення виходячи з наступного.

Приймаючи рішення та задовольняючи частково позовні вимоги, господарський суд виходив з того, що у зв’язку з поетапною повною оплатою відповідачем основного боргу вимоги про стягнення штрафу, пені, інфляційних та 3% річних правомірні, документально обґрунтовані та вказаний позов підлягає частковому задоволенню, що прямо не випливає з наявних в матеріалах справи документів.

Як вбачається з матеріалів справи,  позивач за договором купівлі - продажу №50-2005 від 20.01.2005р. протягом квітня, травня 2005р. поставив відповідачу засоби захисту рослин за накладними: № Ап-р00039 від 1.04.05р. на 44696,40грн., № Ап-р00240 от 14.04.05р. на 82315,90 грн., № Ап-р0404 від 12.05.05р. на 47700грн. та № Ап-р0462 від 19.05.05р. на 82150 грн., загалом на 256862,30 грн..

Відповідач оплатив за платіжними дорученнями: № 422 від 16.11.05р. 47265 грн., № 61 від 7.02.06р. 25000 грн., № 128 від 12.04.06р. 50000 грн., № 130 від 14.04.06р. 25000грн., № 174 від 26.05.06р. 50000 грн., загалом  197265 грн., відомості про час оплати решти боргу, від стягнення якого позивач відмовився заявою від 3.08.06р. /а.с.56/, в матеріалах справи відсутні.

Судова колегія, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, дійшла висновку, що наданий розрахунок боргу не відповідає умовам п.п. 2.4, 3.1,4.4 укладеного між сторонами у справі договору купівлі - продажу №50-2005 від 20.01.2005р., оскільки сторони визначили ціни на товар в доларах США, а при розрахунку покупець повинен був оплачувати суму визначену за формулою – вартість товару дорівнює вартість товару в доларовому еквіваленті помножена на міжбанківський курс безготівковою валюти на момент оплати.  Тобто прийнявши до уваги лише вищезазначені документи, суд не перевірив чи відповідали умовам договору зазначені в них суми в гривнях.

Відтак, ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 12.12.2006р. колегія зобов’язала позивача надати обґрунтований /з урахуванням руху основного боргу/ розрахунок штрафу, у відповідності до п. 3.1 договору купівлі - продажу №50-2005 від 20.01.2005р., збитків від інфляції, виконаний у відповідності до листа ВСУ №62-97р від 03.04.1997р. „Рекомендації відносно порядку застосування індексу інфляції при розгляді судових справ”, пені /з урахуванням руху основного боргу/ за договором купівлі - продажу №50-2005 від 20.01.2005р., рахунки, оформлені у відповідності до п. 4.4 договору купівлі - продажу №50-2005 від 20.01.2005р., докази щодо оплати боргу у сумі 109 597,30грн. та заперечення на апеляційну скаргу. За відсутності означених документів суд не мав можливості перевірити обґрунтованість розрахунків позивача чи самостійно здійснити обґрунтований розрахунок заявлених до стягнення сум.

У зв’язку з  неявкою у судове засідання представника позивача та не представленням до суду витребуваних доказів, колегія вдруге витребувала ухвалою від 26.12.2006р. означені документи, при цьому визнала явку позивача у судове засідання обов’язковою. Однак, ПП „Агропромхімснаб” повторно проігнорував вимоги означеної ухвали суду, не надало перелічені в ній докази та не з’явилось в судове засідання від 23.01.2007р. При цьому позивач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги ВАТ „Ударний”.

Пунктом 5 ст. 81 ГПК України встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення  перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач без поважних причин не надав до суду апеляційної інстанції витребувані докази, без яких не можливо повно та об’єктивно вирішити спір по суті, судова колегія прийшла до висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції із залишенням позову без розгляду.

Колегія, крім того, вважає слушними доводи скаржника, що стосуються неправильного розподілу судом державного мита, решта доводів скаржника спростовується матеріалами справи.

Керуючись п.5 ст.81, ст.ст. 99,101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу задовольнити, рішення господарського суду Одеської області від 08.08.2006 року по справі № 4/192-06-4800 скасувати, позов приватного підприємства „Агропромхімснаб” залишити без розгляду.

2. Стягнути з Приватного підприємства „Агропромхімснаб” (02160, пр-т. Возз’єднання, 15/502, м Київ,) , р/р №285 в  “Укрекісбанку” м. Київ, МФО 380333 на користь Відкритого акціонерного товариства „Ударний” (68500, вул. Узвіз Антонова, 5, смт. Тарутино, Одеська обл.,) 2, р/р №0026 в ТФ КБ „Чорноморський банк реконструкції та розвитку”, МФО 328715 держмито за розгляд апеляційної скарги в розмірі 795 грн.

3. Доручити господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя                                                             Г.П.Разюк

Суддя                                                                                   С.І.Колоколов

Суддя                                                                                   М.С. Петров