Харківський апеляційний господарський суд
Ухвала

Іменем України

Адміністративна справа                               Головуючий  по 1-й інстанції

№ АС-13/475-06                                            Суддя –Водолажська Н.С.

Доповідач по 2-й інстанції

Суддя –Шутенко І.А.

16 травня  2007 р.                                                                                    м. Харків

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду  у складі:        головуючого судді     Шутенко І.А., суддів Бабакової Л.М., Карбань І.С.

при секретарі – Міракові Г.А.

За участю представників сторін:

позивача –Попової Т.П. за довіреністю б/н від 18.12.2006р.,

відповідача –Логвинова О.Б. за довіреністю №8081/10/10-012 від 28.03.2007р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду у м. Харкові апеляційну скаргу (вх. № 1143 Х/2) Приватної фірми „Центр сільськогосподарського інвестування „Аграрій” на  постанову господарського суду Харківської області від 05.02.2007р.  по справі  № АС-13/475-06

за позовом Приватної фірми „Центр сільськогосподарського інвестування „Аграрій”, м.Вовчанськ,

до  Вовчанської МДПІ у Харківській області, м. Вовчанськ,

про визнання недійсним та скасування рішення, -

встановила:

Позивач звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про визнання недійсним та скасування рішення Вовчанської МДПІ Харківської області викладених в листах : №1597/10/19-023 від 23.08.2006р., яким не визнано податковими деклараціями: - податкову декларацію в ПДВ за липень 2006р.; розрахунок коригування сум ПДВ до податкової декларації з ПДВ за липень 2006р.; та рішення № 1750/10/25-009 від 22.09.2006р. про результати розгляду первинної скарги. Крім того позивач просив зобов’язати відповідача визнати податковими деклараціями подані позивачем податкові декларації.

Постановою господарського суду Харківської області від 05.02.2007 р.  по справі №АС-13/475-06 в задоволені позову відмовлено.

Позивач з постановою господарського суду Харківської області від 05.02.2007 р. по справі № АС-13/475-06 не погоджується, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказану постанову господарського суду Харківської області  та прийняти нову, якою позов задовольнити повністю, посилаючись на неповне з’ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що спірні податкові декларації містять всі передбачені чинним законодавством обов'язкові реквізити, достовірність даних засвідчена підписами відповідної посадової особи та скріплена печаткою платника податків, як того вимагає п.4.1.2. Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Апелянт зазначає, що згідно п.4. ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно обирає форми його організації, в т.ч. самостійне ведення бухгалтерського обліку та складання звітності безпосередньо власником або керівником підприємства. На думку апелянта, це означає, що власник нікого не уповноважує вести бухгалтерській облік, ані штатного головного бухгалтера, посада якого вакантна, ані спеціаліста з бухгалтерського обліку, зареєстрованого як, підприємець, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи, ані бухгалтерією або аудиторську фірму на договірних засадах. Він відповідно до права, наданого законом, самостійно веде облік.

Апелянт вказує, що у формі № 1-ОПП, яка затверджена Наказом Державної податкової адміністрації України від 19 лютого 1998 року № 80 у Додатку № 1 до Інструкції про порядок обліку платників податків передбачено, щоб були зазначені дані бухгалтера чи іншої особи, на яку покладено обов'язки з ведення бухгалтерського обліку платника податків, а власник ні на кого обов'язків не покладав, здійснюю ці функції особисто на підставі п.4. ст. 8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року № 996-ХІV. Апелянт вважає, що ані „Порядок заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість”, затвердженого наказом ДПАУ від 30.05.1997 р. № 166, із змінами та доповненнями, ані ст. 4 Закону України від 21 грудня 2000 року № 2181-111 "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" не містять обов'язок платника податків скріплювати податкову декларацію підписами відповідальних осіб, які зазначені у формі № 1-ОПП, оскільки не формою 1-ОПП підприємство встановлюється відповідальні особи за ведення обліку підприємства.

Крім того, апелянт  вказує на те, що у описовій частині постанови судом першої інстанції зазначені інші рішення відповідача, інші декларації позивача, що жодним чином не відносяться до справи № АС-13/475-06.

Відповідач заперечення на апеляційну скаргу не надав, представник відповідача у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову господарського суду Харківської області від 05.02.2007р.  по справі №АС-13/475-06 залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга  не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Під час апеляційного провадження було встановлено, що позивачем до Вовчанської МДПІ були подані податкові декларація з ПДВ за липень 2006р., розрахунок коригування сум ПДВ до податкової декларації з ПДВ за липень 2006 р., які були підписані тільки засновником підприємства позивача Подвезько А.В. особисто і за керівника і за головного бухгалтера, в зв’язку з чим відповідач відмовив позивачу в визнанні їх податковими деклараціями та в спірних листах запропонував надати податкову звітність заповнену у відповідності до вимог чинного законодавства.

Листом №1597/10/19-023 від 23.08.2006р. відповідачем не визнана податкова декларація позивача з ПДВ за липень 2006р. та розрахунок коригування сум ПДВ до податкової декларації з ПДВ за липень 2006р.

Позивач оскаржив лист №1597/10/19-023 від 23.08.2006р. до Вовчанської МДПІ Харківської області та рішенням № 1750/10/25-009 від 22.09.2006р. про результати розгляду первинної скарги залишено без змін рішення №1597/10/19-023 від 23.08.2006р. про невизнання податкової звітності податковими деклараціями .

Підставою для невизнання поданих декларацій в якості податкових декларацій відповідач зазначив, що   їх   підписано    не   посадовими    особами підприємства - керівником та головним бухгалтером, а засновником підприємства позивача, який не є посадовою особою, як того вимагає п.4.1.2 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами".

Також відповідач вказував на те, що податкова звітність, яка була надана до Вовчанської МДПІ позивачем заповнена всупереч вимогам до заповнення податкової звітності, викладеним в п.3.4 Порядку заповнення і подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 р. № 166 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.05.1997 р. за №250/2054 (зі змінами та доповненнями), тобто їх не підписано відповідними посадовими особами, тому такій звітності проставляється статус "до відома". Згідно вищезазначених норм податкова звітність має бути завірена підписами керівника і головного бухгалтера, а за відсутності бухгалтерської служби - спеціаліста, який веде облік.

В даному випадку, в поданих деклараціях закреслено посади "керівник" та "головний бухгалтер" та вказано посаду засновник.

Крім того, відповідач зазначив, що, оскільки статутом позивача серед інших повноважень засновника передбачено зокрема право першого підпису фінансово-бухгалтерських документів в той час як підпис головного бухгалтера на деклараціях є другим підписом, тому засновник не мав права підписуватись замість головного бухгалтера. Додатковим підтвердженням цієї позиції є подана позивачем до Вовчанської МДПІ при постановці на податковий облік заява за формою 1-ОПП (затверджена наказом ДПА України від 19.02.1998 р. №80 (зі змінами та доповненнями ), в якій відсутні відомості щодо головного бухгалтера чи особи, на яку покладено обов'язки з ведення бухгалтерського обліку.

Колегія суддів вважає необхідним відмітити, що термін - "податкова декларація", порядок її подання до податкового органу визначено Законом України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", порядок її заповнення затверджено наказом ДПА України №166 від 30.05.97р.

Відповідно до п.п.4.1.2 п.4.1 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" - податкова звітність, отримана контролюючим органом від платника податків як податкова декларація, що заповнена ним всупереч правилам, зазначеним у затвердженому порядку її заповнення, може бути не визнана таким контролюючим органом як податкова декларація, якщо в ній не зазначено обов'язкових реквізитів, її не підписано відповідними посадовими особами, не скріплено печаткою платника податків.

Згідно до п.3.4 Порядку заповнення і подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.1997 р. № 166 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 30.05.1997 р. за №250/2054 (зі змінами та доповненнями) - платник податку самостійно обчислює суму податкового зобов'язання, яку зазначає в декларації. Дані, наведені в декларації, мають відповідати даним бухгалтерського та податкового обліку платника, достовірність даних підтверджується:

підписом платника, якщо платник - фізична особа, в інших випадках (особа, яка визначена як платник податку на додану вартість, крім фізичних осіб) підписами відповідальних посадових осіб (керівника, головного бухгалтера) та печаткою, а в разі подання декларації в електронній формі - електронним підписом осіб (які підписують декларацію), зареєстрованим у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до п.1.1 ст.1 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" - платники податків - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, а також фізичні особи, які мають статус суб'єктів підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно з законами покладено обов'язок утримувати та/або сплачувати податки і збори (обов'язкові платежі), пеню та штрафні санкції.

З огляду на вищевикладене, чинне законодавство розрізняє відповідальність фізичних осіб та посадових службових) осіб. Адміністративну та кримінальну відповідальність за порушення платником податків чинного податкового законодавства можуть нести тільки посадові (службові) особи такого платника податків.

Відповідно до Наказу Державної податкової адміністрації України 19.03.2001р. №113 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 березня 2001 р. за №284/5475 - посадові особи - фізичні особи, які займають постійно чи тимчасово на підприємствах, в установах чи організаціях (юридичних особах - платників податків) незалежно від форм власності посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов'язків, або виконують такі обов'язки за спеціальним повноваженням.

Відповідно до термінологічного словаря - посадові особи підприємств-керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов'язків відповідають за виконання вимог, встановлених кодексами, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України з питань митної справи, укладеними в установленому законом порядку;

- службова особа - це особа, що займає постійно або тимчасово на підприємствах, в установах або організаціях незалежно від форм власності, посади, пов’язані зі здійсненням повноважень по веденню бухгалтерського обліку та звітності про фінансово-господарську діяльність та поданню податковим органам бухгалтерських звітів і балансів, розрахунків по податках та інших необхідних документів і відомостей, пов’язаних з обчисленням і сплатою податків, або яка виконує ці функції за спеціальним дорученням.

Зазначені повноваження можуть мати особи, які обіймають такі посади: керівник підприємства, його заступник; головний бухгалтер, його заступник; службові особи бухгалтерій підприємств.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що законодавець встановлює прямий зв’язок посадової особи, яка підписує податкову декларацію з її відповідальністю за відповідність вказаних відомості в такій декларації бухгалтерському обліку.

Такої посади як "засновник", чинним законодавством не передбачено, також з матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано документальних доказів того, що Подвезько А.В. виконував обов’язки керівника та головного бухгалтера.

Колегія суддів також не приймає твердження апелянта, що повноваження засновника на підпис податкових декларацій та інших документів встановлено змінами до статуту підприємства від 21.09.01р. в зв’язку з тим, що в даних змінах до Статуту, якими доповнено Статут п.5.4 зазначено, що всі питання викладені в п.п.5.3 цього Статуту (повноваження директора фірми) може вирішувати засновник фірми, але нічого не вказано про відповідальність засновника при вирішенні таких повноважень директора, та не вказано, що він приймає на себе і зобов’язання директора.

Крім того, колегія суддів вважає необхідним відмітити, що неправильне зазначення судом першої інстанції у описовій частині постанови від 05.02.2007р. відомостей, що містяться у спірних рішеннях, не призвели до неправильного вирішення справи по суті та не можуть бути підставою для скасування постанови господарського суду Харківської області від 05.02.2007р. по даній справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.

За таких обставин, постанову господарського суду Харківської області від 23.11.2006 р. по адміністративній справі № АС-42/362-06 прийнято у відповідності з матеріалами справи, фактичними обставинами та чинним законодавством. Заперечення викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими і не можуть бути підставою для скасування оскарженої постанови.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 195, 196, п. 1 ст. 198, ст. 200, 206, 209, 211, 212 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду одноголосно, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу  залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Харківської області від 05.02.2007р. по адміністративній  справі № АС-13/475-06 залишити без змін.

Роз’яснити сторонам, що вони мають право на дану ухвалу подати касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції.

Справу направити до суду першої інстанції.

Головуючий суддя                                                                    Шутенко І.А.

Судді                                                                    Бабакова Л.М.

Карбань І.С.