ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2007 р.
Справа № А-10/240

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шелест С.Б.

При секретарях судового засідання: Бабінець У.В., Кузишин У.Б.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом:           Товариства з обмеженою відповідальністю “НОЯ-7 лтд”,

вул. Гнатюка, 4/38, м. Івано-Франківськ, 76018

до відповідача:    Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську,

вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018

про:                        часткове скасування податкового повідомлення-рішення

За участю представників сторін:

від позивача:        не з»явився

від відповідача:   Ємчук А.В. - старший державний податковий інспектор,

(довіреність № 26029/10-039 від 22.06.06р.)

Ксенич Н.І. - головний держ. податковий ревізор-інспектор,

(довіреність №4161/10-039 від 30.01.07р.)

в с т а н о в и в:

Товариством з обмеженою відповідальністю “НОЯ-7 лтд” заявлено вимогу до Державної податкової інспекції в м. Івано-Франківську про скасування податкового повідомлення-рішення від 18.11.03р. № /0 в частині визначення податкового зобов”язання з податку на прибуток в сумі 9,2 тис. грн. та штрафних санкцій в сумі 4,6 тис. грн.

В судовому засіданні 30.01.07р. оголошена перерва до 27.02.07р.

Представник позивача в судове засідання не з’явився. Приймаючи до уваги те, що судом з»ясована позиція позивача на предмет спору, неприбуття в судове засідання його представника не є перешкодою для розгляду справи.

Позивач в судовому засіданні 30.01.07р. заявлені вимоги підтримав.

Відповідач проти позову заперечує посилаючись на те, що згідно ст. ст. 99, 100 КАС України, позивачем пропущений строк звернення до адміністративного суду, що є підставою для відмови у позові, а також на те, що підставою для визначення оспорюваної позивачем суми податкових зобов”язань були встановлені при перевірці порушення вимог п.1.22. ст.1, п. 4.1. пп.4.1.6.ст.4, пп. 22.2.,22.12 ст.22 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” № 238/97 ВР від 22.05.97р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін,  суд встановив, що за результатами проведеної ДПІ в м. Івано-Франківську перевірки з питань дотримання вимог податкового та валютного законодавства позивача за період з 01.10.1999р. по 01.07.2003р., що відображені в акті перевірки № 998/23-2/13665184 від 14.11.2003р.,               відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № /0 від 18.11.2003р., згідно якого  позивачу визначено суму податкового зобов”язання за платежем: податок на прибуток в сумі 20325 грн. 00 коп., в тому числі 13550 грн. 00 коп. основного платежу та 6775 грн. 00 коп. штрафних санкцій.

Позивач не погоджується з зазначеним податковим повідомленням-рішенням в частині визначення податкового зобов”язання з податку на прибуток в сумі 9,2 тис. грн. та штрафних санкцій в сумі  4,6 тис. грн.

Суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 4 ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо законом встановлена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, то обчислення строку звернення до адміністративного суду починається з дня, коли позивач дізнався про рішення суб”єкта владних повноважень за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб”єкта владних повноважень.

Частинами 1, 2 ст. 100 КАС України передбачено, що пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо наполягає одна із сторін.

Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Заперечуючи на позов, ДПІ в м. Івано-Франківську наполягала на тому, що пропущення строку звернення до суду є , в даному випадку, підставою для відмови в позові.

Законом України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” встановлена можливість досудового порядку вирішення спору –апеляційне узгодження податкових зобов”язань (п.п. 5.2. ст. 5 Закону). Відповідно до п.п. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов”язання або прийняв будь-яке інше рішення , що суперечить законодавсту з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутись до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватись документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Контролюючий орган зобов”язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. У разі коли контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий платник податків має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до контролюючого органу вищого рівня, а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги –до контролюючого органу вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього.

За змістом п.п. 5.2.4 п. 5.2 ст. 5 Закону –процедура адміністративного оскарження закінчується останнім днем строку, передбаченого підпунктом 5.2.2 цього пункту для подання заяви про перегляд рішення контролюючого органу, у разі коли така заява не була подана у зазначений строк.

Обставини свідчать про те, що протягом усього строку після перевірки позивачу було відомо про дії податкового органу, про що свідчить підпис директора  ТзОВ “НОЯ-7 лтд” на акті перевірки № 998/23-2/13665184 від 14.11.2003р., який погодився із виявленими порушеннями та докази отримання податкового повідомлення-рішення № /0 від 18.11.2003р. Правом адміністративного оскарження в порядку зазначеного вище Закону України позивач не скористався.

Причин пропуску строку позивач не навів, а тому підстав для його поновлення суд не вбачає.

З огляду на викладене та керуючись ст. 124 Конституції України, Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень, ст. ст. 99, 100, 160, 163, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

в позові відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня складання постанови в повному обсязі; апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом  двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                  Шелест С.Б.

Постанова складена у повному обсязі 06.03.07р.

Внесено в діловодстві

Бабінець У.В.