ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" січня 2007 р.                                                            Справа № 47/631-06

вх. № 13646/5-47

Суддя господарського суду Светлічний Ю.В.

при секретарі судового засідання Немикіна О.В.

за участю представників сторін:

позивача - Каминський О.І. за довіреністю №265 від 12.02.2004р.  відповідача - Дмитровський  І.Й за довіреністю №17 від 11.12.2006р.

розглянувши справу за позовом Закритого акціонерного товариства "Вовчанський ОЕЗ" м. Вовчанськ

до  Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Харпромсервіс", м. Харків

про стягнення 120360,33 грн.

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство "Вовчанський ОЕЗ" (позивач) звернувся до суду з позовною заявою щодо стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничого підприємства "Харпромсервіс" основної заборгованості у розмірі 83889,74грн., пені у розмірі 25126,84грн., втачену вигоду у розмірі 11343,75грн., які виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов"язань на підставі договору поставки №14 від 01.08.2006р. Крім того, позивач просить покласти на відповідача судові витрати, у вигляді сплаченого держмита у розмірі 1203,60грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118 грн.

Ухвалою заступника голови господарського суду Харківської області від 13.12.2006р. розгляд справи було продовжено строком на один місяць - до 06.02.2007р.

Відповідач надав через канцелярію господарського суду 12.12.2006р. відзив на позовну заяву в якому з позовними вимогами позивача не згоден з підстав зазначених у відзиві та просить суд відмовити позивачу у позові.

Позивач надав через канцелярію господарського суду 13.12.2006р. заяву про уточнення позовних вимог в якій він зменшує суму позову на 1000,00грн. та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму основної заборгованості у розмірі 82889,74грн., збитків у розмірі 11343,75грн., пені у розмірі 25126,84грн., крім того з метою забезпечення позову накласти арешт на всі розрахункові рахунки боржника на суму позовних вимог.

Враховуючи, що згідно ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог, суд приймає заяву позивача як таку, що не суперечить інтересам сторін та діючому законодавству та продовжує розгляд справи з урахуванням цих змін.

Суд розглянувши клопотання позивача, яке було заявлено у позивачем у заяві про уточння позовних вимог відмовляє позивачу у його задоволенні оскільки: позивач не надав обгрунтованого підтвердження того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін  господарським судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір поставки № 14 від 01.08.2006р. Відповідно до умов даного договору постачальник зобов"язується поставити покупцю товар, а покупець зобов"язався прийняти та оплатити партію договірного товару.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у відповідності до п.3.1. вищезазначеного договору перерахував відповідачу на його разрахунковий рахунок 155299,10грн., що підтверджується платіжним дорученням №1296 від 08.08.2006р.

Відповідач отримав товар, але його вартість сплатив лише частково у сумі 71409,36грн. з значним порушенням строків.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем в частині стягнення основної заборгованості, згідно з наданого позивачем  уточнення становить у сумі 82889,74грн.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається з матеріалів справи сума заборгованості відповідачем не сплачена. За таких обставин та враховуючи доведеність факту порушення відповідачем умов діючого законодавства, суд знаходить позовні вимоги обґрунтованими і підлягаючими задоволенню в сумі основної заборгованості у розмірі 82889,74 грн.

Правові наслідки порушення зобов’язання встановлені статтею 611 Цивільного кодексу України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Пунктом 4.1. договору № 14 від 01.08.2006р. за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань була встановлена відповідальність у вигляді пені у розмірі 0,5% від вартості товару за кожний день прострочки, але не більш подвійної облікової ставки НБУ.

Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов"язань" розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ та приймаючи до уваги, що відповідач не виконав прийнятий на себе обов"язок по оплаті в термін, встановлений договором  позовні вимоги в частині стягнення пені в сумі 25126,84грн. відповідають вимогам договору та діючому законодавству України, та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов"язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов"язання, доказується кредитором.

Статтю 22 Цивільного кодексу України передбачено, що соба, якій завдано збитків  у  результаті  порушення  її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Крім того доходи, які особа  могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене  є (упущена вигода).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги в частині стягнення збитків (втраченої вигоди) у сумі 11343,75грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, що становить 1203,60грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118,00 гривень слід покласти на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 22, 526, 623, 611 Цивільного кодексу України, статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2002р. № 411, статтями 1, 12, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженоювідповідальністю науково-виробничого підприємства "Харпромсервіс" (м. Харків, пр-т. Московський, 257, оф 316, р/р0002 в ХФ АКБ "Мрія" м. Харків, МФО 350631, код 32335794) на користь Закритого акціонерного товариства "Вовчанський ОЕЗ" (62504, Харківська область, м. Вовчанськ, пл. Привокзальна, 11, р/р 676 ХФ АКБ "Правекс-Банк" м. Харкова, МФО 350493, код 00373936) основної заборгованості у розмірі 82889,74грн., втраченої вигоди у розмірі 11343,75грн., пені у розмірі 25126,84грн., держмита у розмірі 1203,60грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                                            Светлічний Ю.В.