ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

23.01.07

Справа  № 8/203

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого-судді                                                            М.Г. Слука

Суддів                                                                                          В.В. Онишкевич

П.Д. Скрутовський

При секретарі Мацкулі Н.М.

розглянув апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду (далі УПФ) в Тячівському районі Закарпатської області за № 9734/05 від 19.10.06 р.

на постанову господарського суду Закарпатської області від 25.09.06 р.

у справі №  8/203

за позовом УПФ в Тячівському районі Закарпатської області, м.Тячів

до відповідача: Солотвинського сольового рудника, смт. Солотвино, Тячівського району

про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до п. п. „б-з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” в сумі 31 146,24 грн.

за участю представників:

від позивача: Тиводар М.В. –довіреність № 8242/01 від 12.09.06 р.

від відповідача: не з”явився

Ухвалою від 31.10.06 р. призначено розгляд апеляційної скарги на 12.12.06 р. і витребувано від сторін докази зазначені в ухвалі про підготовку справи до розгляду.

Ухвалою від 12.11.06р. відкладено розгляд справи на 23.01.07р.

12.12.06 р. до початку судового засідання представнику позивача роз’яснено його права і обов’язки передбачені ст.ст. 49, 51 КАС України і задоволено клопотання про відмову від технічної фіксації судового процесу.

Відповідачем не виконано вимог суду і не надано витребуваних доказів.

Справа розглядається за наявними в матеріалах справи доказами відповідно до ч.6 ст.71 КАС України.

Розглянувши апеляційну скаргу, матеріали справи, колегією суддів встановлено:

Постановою господарського суду Закарпатської області від 25.09.06 р.(суддя Русняк В.С.) позов УПФ України в Тячівському районі Закарпатської області про стягнення заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пп. „б-з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” в сумі 31 146,24 грн., задоволено частково; стягнуто з Солотвинського сольового рудника на користь УПФ України в Тячівському районі Закарпатської області суму 6 046,76 грн. відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.; в частині позовних вимог про стягнення суми 25 099, 48 грн. відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що: станом на 01.12.06 р. у Солотвинського сольового рудника перед УПФ в Тячівському районі виникла заборгованість по відшкодуванню фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій на загальну суму 31 146,24 грн.; позов підлягає задоволенню частково на суму 6 046,76 грн. по відшкодуванню фактичних витрат по сплаті та доставці пільгових пенсій гр. Гінер Г.Г., Когут Є.П., Она Г.І. за період з 01.12.05 р. по 31.07.06 р. призначених відповідно до пп.. „б-з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” № 1788-ХІІ від 05.11.1991 р. (надалі ЗУ № 1788); в частині позовних вимог про відшкодування фактичних витрат по сплаті та доставці пільгових пенсій виплачених Русак Є.М., Ердей Ю.В., Губан І.Ю. Шебеші К.Й., Кріс В.П, Богдан К.М., Фегір Г.Д., Франко І.Й., Козич М.І., Кіш В.П. на загальну суму 25 099,48 грн. слід відмовити, оскільки згідно ч. 3 ст.13 ЗУ № 1788, порядок пенсійного забезпечення осіб, які працювали до ведення в дію цього закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, визначається ст. 100 цього Закону; повний стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії призначаються відповідно до вимог, встановлених раніше діючим законом.

Апелянтом в апеляційній скарзі зазначено, що: громадяни Русак Є.М., Ердей Ю.В., Губан І.Ю., Шебеші К.Й., Кріс В.П., Богдан К.М., Фегір Г.Д. Франко І.Й., Козич М.І., Кіш К.П., працювали на Солотвинському солерудник в шкідливих умовах праці повний робочий день на атестованих робочих місцях, що підтверджено копіями трудових книжок та наказом № 47/о від 16.01.01 р. про затвердження переліку професій і посад працівників з пільговим забезпеченням за результатами атестації робочих місць та довідками виданими підприємством про пільговий стаж працівників; вказані обставини дали їм право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку № 2 відповідно до ст. 13 ЗУ № 1788; даним особам були призначені пенсії на пільгових умовах; вказані 10 осіб продовжували працювати після введення в дію ЗУ № 1788 тобто до 01.01.1992 р.; даним пенсіонерам призначено пенсія відповідно до ст. 13 ЗУ № 1788 і підлягає відшкодуванню, просить скасувати постанову господарського суду Закарпатської області від 25.09.06 р. у справі № 8/203 частково –„в частині позовних вимог про стягнення 25 099,48 грн. відмовити” та прийняте нове рішення, яким задоволити вимоги в повному обсязі.

Відповідачем не подано заперечення на апеляційну скаргу.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постанова господарського суду Закарпатської області від 25.09.06р. у справі № 8/203 скасуванню виходячи з такого:

Позов пред‘явлено суб‘єктом владних повноважень (управлінням ПФУ в Тячівському районі, Закарпатської області)про стягнення суми 31146,24 грн. з відшкодуванням витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, виплачених пенсіонерам, вказаним у позовній заяві на підставі п.п. »б-3»ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»від 05.11.91р. №1788=XII(надалі ЗУ №1788).

Право суб‘єкта владних повноважень на стягнення і обов‘язок сплати платника передбачено п.4 ст.2 Закону України «Про збір на обов‘язкове державне пенсійне страхування»від 16.06.97р. №400/97 (надалі ЗУ №400/97).

Однак, як видно з довідки №24/11384 від 28.07.06р., виданої управління статистики в Тячівському районі, Закарпатської області, наданої суду позивачем (а.с.5) Солотвинський солерудник влючений до ЄДРПОУ без права юридичної особи.

Відповідно до п.6 Розділу 7 КАС України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів, адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до ГПК України, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні суди за правилами КАС України.

ГПК України, не передбачає права бути стороною в процесі структурного підрозділу без права юридичної особи.

Таким чином, Солотвинський солерудник не може бути стороною за адміністративним позовом.

Ст.ст.1,21 ГПК України, передбачено суб‘єктивний склад сторін, згідно яких сторонами в господарському судовому прцесі можуть бути суб‘єкти передбачені ст.1 ГПК України. Структурні підрозділи не можуть бути стороною в поцесі, а відповідно до ч.4 ст.15 ГПК України, територіальна підсудність визначається за місцем знаходження структурного підрозділу при наявності повноважень останнього представляти інтереси юридичної особи. В матеріалах справи таких повноважень немає.

Отже,судом першої інстанції помилково прийнято постанову, яка оскаржується, оскільки структурний підрозділ не може бути відповідачем у справі, а тому постанова господарського суду Закарпатської області від 25.09.06р. підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 47, 48, 50, 185, 189, 198, 203, 207, 254 та п.6 Розділу 7 «Прикінцевих та перехідних положень»КАС України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу задоволити частково.

Постанову господарського суду Закарпатської області від 25.09.06р. у справі №8/203 скасувати.

Апеляційне провадження у справі №8/203 закрити.

Матеріали справи повернути до господарського суду Закарпатської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі одного місяця.

Головуючий суддя                         Слука М.Г.

Судді                                    Онишкевич В.В.

Скрутовський П.Д.