ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

19.09.07                                                                                           Справа  № А-12/274

м. Львів

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді                                                             Процика Т.С.

суддів                                                                                Галушко Н.А.

Юрченка Я.О.

при секретарі судового засідання Болехівській І.В.

розглянув           у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Коломийської об’єднаної державної податкової інспекції в Івано-Франківській області (далі Коломийська ОДПІ) від 25.12.2006 року № 27162/10/10-009

на постанову           Господарського суду Івано-Франківської області від 05.12.2006р.

у справі           № А-12/274

за позовом           Приватна торгово-виробнича фірма (далі ПВТФ) «Колоінвест», м. Коломия Івано-Франківської області

до відповідача          Коломийської ОДПІ, м. Коломия Івано-Франківської області

за участю третьої особи на стороні відповідача Головного управління Державного казначейства України в Івано-Франківській області, м. Івано-Франківськ

про           відшкодування 4882,050 грн. збитків, заподіяних незаконними діями працівників податкової міліції

за участю представників:

від позивача          –Гродюк В.В. –генеральний директор;

від відповідача          - Пона В.Д. –головний державний податковий інспектор юридичного відділу;

від третьої особи          - не з’явився;

Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 05.12.2006р. у даній справі, суддя Матуляк П.Я., позов задоволено, стягнено з Коломийської ОДПІ 4882 грн. 50 коп. збитків на користь ПВТФ “Колоінвест”.

Постанова суду мотивована нормами ч.1 ст.1166, ч.6 ст.1176 Цивільного кодексу України (далі ЦК України).

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, Коломийська ОДПІ подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 05.12.2006р. у справі № А-12/274 та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити. Скаржник в апеляційній скарзі посилається зокрема на те, що не погоджується з вказаною постановою, оскільки вважає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Представник позивача відзначив, зокрема, що незаконне порушення кримінальної справи, вилучення у ПВТФ «Колоінвест»алкогольної продукції з наступним її знищенням спричинило позивачу шкоду, що дорівнює вартості зазначеної продукції та понесених судових витрат - всього  на загальну суму   4 882грн.50коп.

Представники позивача і відповідача у судовому засіданні підтримали свої вимоги і заперечення, посилаючись на доводи, викладені в апеляційній скарзі, а також у поясненнях, наданих у судовому засіданні.

Обставини, що мають значення для справи, які встановлені судом першої інстанції.

ПВТФ “Колоінвест”, позивач у справі, звернулось до господарського суду з позовом до Коломийської ОДПІ, відповідача у справі, про стягнення з відповідача на користь позивача суми відшкодування, заподіяної внаслідок незаконного рішення органу попереднього (досудового) слідства матеріальної шкоди у розмірі 4 882,50 грн. у тому числі судові витрати на суму 51 грн.

13 листопада 2003р. працівниками податкової міліції Коломийського МГВПМ в складських приміщеннях та в магазинах ПВТФ «Колоінвест» вилучено алкогольні напої в кількості 719 пляшок, що підтверджується протоколами вилучення алкогольних напоїв (фотокопії є у матеріалах справи).

На підставі матеріалів дізнання старшим слідчим СВ ПМ Коломийської ОДПІ    винесено постанову про порушення кримінальної справи № 246712 від 13.02.2004р. та постановою заступника прокурора м. Коломиї від 05.07.2005р. зазначену кримінальну справу закрито за відсутністю події злочину.

Вилучену  алкогольну продукцію на підставі протоколів вилучення знищено у зв’язку з закінченням гарантійного терміну зберігання. Даний факт підтверджується долученою до матеріалів справи фотокопією Акту про знищення речових доказів від 09.08.2005р.

Як встановлено судом першої інстанції і це вбачається з матеріалів справи (постанова про закриття кримінальної справи № 246712 від 5 липня 2005р.), зазначена алкогольна продукція отримана позивачем від ТзОВ «Зевс»на підставі накладної № 0001064 від 15 жовтня 2003 року.

Постановою Львівського апеляційного  господарського суду від 21.07.2006р. у справі № 18/42, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 2 листопада 2006 року, задоволено позов ТзОВ «Зевс»до  ПВТФ «Колоінвест»про стягнення з позивача по даній справі вартості зазначеної алкогольної продукції на суму 4831 грн. 51 коп. та 51 грн. судових витрат.

Факт незаконного порушення кримінальної справи та безпідставного знищення алкогольних напоїв  встановлено Львівським апеляційним господарським судом  по справі №18/42 .

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та заслухавши пояснення присутніх представників у судових засіданнях, суд встановив наступне.

Згідно із ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд у встановлює наявність або відсутність обставин, що обгрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1, п. 4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1 ст.72 КАС України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, у постанові Львівського апеляційного господарського суду від 21 липня 2006 року у справі № 18/42 містяться факти, встановлені господарським судом, що мають безпосереднє відношення до даної справи. Так в у вказаній ухвалі зазначено, зокрема, що:

«В  матеріалах справи є сертифікат відповідності № 048125.

Як видно з матеріалів справи, ксерокопії: протоколу виїмки від 16.02.04 р., постанови про проведення виїмки від 16.02.04 р., протоколу про тимчасове затримання актів від 19.11.03р., старшим слідчим СВПМ Коломийської ОДПІ, майором міліції Губчук Д.Ю. вилучено оригінали документів на отримання алкогольних напоїв від ТзОВ “Зевс”в т. ч. накладна № РН-0001064 від 15.10.03 р.

В суд апеляційної інстанції (вх. № 6546 від 11.07.06 р.) відповідач надав ксерокопії: протоколу вилучення алкогольних напоїв, висновку судово-хімічної експертизи; висновку експерта, протоколу допиту свідка, акту знищення речових доказів у кримінальній справі № 246 712, постанови про закриття кримінальної справи № 246712, постанови про порушення кримінальної справи.

Оцінюючи докази надані суду другої інстанції, суд вказує на таке: надана ксерокопія висновку судово-хімічної експертизи від 31.03.04р. не може бути доказом у даній справі, оскільки в ній вказано, що досліджувалась рідина, представлена майором податкової міліції Губчук Д.Ю., у кримінальній справі № 246791, кримінальна справа стосується підробки акцизних марок за № 246712. Таким чином, якість вилучених з обігу алкогольних напоїв, згідно протоколу вилучення алкогольних напоїв від 19.11.03 р., не доказано.

Як видно з ксерокопій протоколу про тимчасове затримання активів від 19.11.03 р. № 0000041, у відповідача вилучено слідчим органом Коломийської ОДПІ алкогольних напоїв 652 пляшки на суму 3 882,6 грн. Причиною затримки активів, як зазначено в акті, став Закон України “Про акцизний збір”.

Кримінальна справа закрита, як зазначено в постанові про закриття кримінальної справи № 2467712 від 05.07.05 р., з мотиву, що кримінальна справа порушена без законних підстав, а отже, постанова про порушення кримінальної справи № 246712 від 13.02.04р. незаконна.».

У зв’язку з вищенаведеним, апеляційний господарський суд погоджується з місцевим господарським судом, що факт неправомірних дій працівників Коломийської ОДПІ  щодо порушення кримінальної справи та знищення алкогольної продукції є встановленим.

З огляду на викладене, безпідставними є посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, зокрема, що предметом судового розгляду у справі № 18/42 є стягнення коштів, а не визнання  законними чи незаконними дій посадових осіб та безпідставність порушення кримінальної справи.

Положення норми статті 1166 Цивільного кодексу України передбачають загальні підстави деліктної відповідальності за завдану майнову шкоду, наявність яких необхідна для всіх випадків відшкодування шкоди. Такими підставами є: протиправність дій особи, збитки (майнова шкода, якої зазнала потерпіла сторона), причинно-наслідковий зв'язок між діями та наслідками (а саме, збитками), вина особи, яка вчинила правопорушення.

Статті 1173, 1174 Цивільного кодексу України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності посадових осіб та органів державної влади наявність вини не є обов'язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов'язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов'язковими для доказування у спорах про стягнення збитків.

Згідно з ч.6 ст.1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.

З огляду на викладене, безпідставним є посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, зокрема, що постановою суду не досліджено та не встановлено у чому  полягає неправомірність чи незаконність дій особи ( не вказано норми яких нормативних актів було порушено посадовою особою), судом не встановлено також причинного зв’язку між отриманими ПТВП «Колоінвест»збитками і діями посадових осіб СВ ПМ Коломийської ОДПІ та не встановлено вину.

Також безпідставними є посилання скаржника на постанову Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992р. № 6 (із змінами і доповненнями), зокрема на абз.1 п.2 із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р. № 9, оскільки дана постанова стосується правильності застосування Цивільного кодексу Української РСР 18.07.1963р., а у даному випадку спір розглядається про відшкодування шкоди на підставі Цивільного кодексу України від 16.01.2003р., який набрав чинності з 1 січня 2004 року.

Згідно із ч.1, ч.2 ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.72 цього Кодексу.

Згідно із ст.86 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному , повному та об’єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв’язок доказів у їх сукупності.

Скаржник не подав у встановленому законом порядку належних та допустимих доказів, які б достовірністю підтверджували доводи, викладені в апеляційній скарзі та обґрунтовували неправомірність і безпідставність заявленого позову про відшкодування шкоди, завданої фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу дізнання, попереднього (досудового) слідства, прокуратури або суду, яка відшкодовується на загальних підставах.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування постанови суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 69, 71, 86, 198, 200, 205, 206, Кодексу адміністративного судочинства України, -

Львівський апеляційний господарський УХВАЛИВ:

Залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду –без змін.

Дана ухвала набирає законної сили та може бути оскаржена в порядку і строки, визначені ст.ст.212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Дана ухвала складена в повному обсязі 22.02.2008р.

Головуючий-суддя                                                            Процик Т.С.

суддя                                                            Галушко Н.А.

суддя                                                            Юрченко Я.О.