ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.04.07 р.                                                                               Справа № 33/71

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Новікової Р.Г., при секретарі судового засідання Овчинніковій В.М., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали

за позовом Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецьк

до Товариства з обмеженою відповідальністю „Універсальний комерційний банк” м. Донецьк

про стягнення 114208386грн.76коп.

за участю представників:

від позивача: Мартиненко Н.Л. – за дов. від 01.02.2007р. №3-02/06

від відповідача: Паніна Н.Г. – за дов. від 19.02.2007р.

Пунько Н.О. – за дов. від 12.03.2007р.

на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву з 14.03.2007р. по 04.04.2007р.

СУТЬ СПОРУ: Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецьк звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю „Універсальний комерційний банк” м. Донецьк із позовом про стягнення збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти в розмірі 114208386грн.76коп. за період з січня 2005р. по грудень 2006р.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”

№1058-ІV від 09.07.2003р., Закону України “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” №400/97-ВР від 26.06.1997р., вимог Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03.11.1998р., норм статті 67 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” №2285-IV від 23.12.2004р., статті 98 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” №3235-IV від 20.12.2005р.

Як зазначає позивач, згідно із статтею 17 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІV від 09.07.2003р. відповідач як страхувальник зобов’язаний подавати звітність територіальним органам Пенсійного фонду у строки, в порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом; нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Відповідно до статті 3 Закону України “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” №400/97-ВР від 26.06.1997р. збір на обов'язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду України в порядку, визначеному законодавством України.

Пунктом 3 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03.11.1998р., визначено, що банки та їх установи нараховують, утримують та одночасно з поданням заявки на купівлю іноземної валюти, що здійснюється ними за власними операціями і від імені та за рахунок клієнтів таких банків, сплачують до спеціального фонду державного бюджету додатковий збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі певного відсотка суми операції з купівлі-продажу безготівкової  валюти, зазначеної у такій заявці.

Розмір такого відсотку у 2005 та 2006роках визначався окремо у статті 67 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” №2285-IV від 23.12.2004р. та статті 98 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” №3235-IV від 20.12.2005р. За змістом названих статей банки та їх установи були зобов'язані нараховувати, утримувати та одночасно із подачею заявки на купівлю іноземної валюти, здійснювану ними від імені та за рахунок клієнтів таких банків, сплачувати до Пенсійного фонду України додатковий збір на обов'язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1,5% (1,3% - у 2006р.) від суми операції з купівлі-продажу безготівкової валюти, зазначеної у такій заявці, вести податковий облік та подавати звітність органам Пенсійного фонду України.

Відповідно до статті 98 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” №3235-IV від 20.12.2005р. платниками такого збору є юридичні особи-резиденти, нерезиденти, постійні представництва юридичної особи-нерезидента, власники корпоративних картрахунків іноземної валюти, банки-члени міжнародних платіжних систем, уповноважені банки з операцій за власними зовнішньоекономічними договорами та фізичні особи, в тому числі нерезиденти, що здійснюють операції з купівлі-продажу безготівкових іноземних валют.

Пунктом 19 Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1740 від 03.11.1998р., визначено, що банки подають до 20 числа місяця, що настає за звітним, до органів Пенсійного фонду України, в яких вони зареєстровані як платники страхових внесків, звіт про нарахування та сплату збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з купівлі-продажу безготівкової валюти.

Позивач зазначає, що згідно із відповідними звітами за період з січня 2005р. по грудень 2006р. загальна сума з купівлі-продажу валюти склала грн.70коп.

За твердженням позивача, відповідно до норм чинного законодавства відповідач мав сплатити збір у розмірі 114769163грн.77коп. Натомість банком було сплачено 560777грн.01коп. збору.

З урахуванням викладеного, позивач заявляє вимогу про стягнення збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти в розмірі 114208386грн.76коп. за період з січня 2005р. по грудень 2006р.

У запереченнях №09/125 від 26.02.2007р. відповідач не погодився із заявленими вимогами у повному обсязі, пояснюючи це наступним.

Збір на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти для потреб клієнтів банку в розмірі 107672271грн.30коп. не перераховувався на підставі рішень суду, які набули законної сили та є обов'язковими до виконання на всій території України.

Збір на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти для власних потреб банку в розмірі 6536115грн.39коп. у 2006році не перераховувався на підставі статті 98 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” №3235-IV від 20.12.2005р.

Як зазначає відповідач, згідно із названою нормою платниками збору є юридичні особи-резиденти, нерезиденти, постійні представництва юридичної особи-нерезидента, власники корпоративних картрахунків іноземної валюти, банки-члени міжнародних платіжних систем, уповноважені банки з операцій за власними зовнішньоекономічними договорами та фізичні особи, в тому числі нерезиденти, що здійснюють операції з купівлі-продажу безготівкових іноземних валют.

За твердженням відповідача, банк є уповноваженим банком згідно із тлумаченням цього терміну, наданого статтею 1 Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання і валютного контролю” №15-93 від 19.02.1993р., а саме – уповноважений банк - будь-який комерційний банк, офіційно зареєстрований на території України, що має ліцензію Національного банку України на здійснення валютних операцій, а також здійснює валютний контроль за операціями своїх клієнтів.

Також відповідно до статті 1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІV від 09.07.2003р. уповноважений банк - банк, який здійснює свою діяльність відповідно до законодавства про банки і банківську діяльність та провадить розрахунково-касові операції з коштами Пенсійного фонду.

Документи, надані фахівцям Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецьк, свідчать про те, що для виконання зобов’язань за власними зовнішньоекономічними договорами у 2006році банком валюта не купувалась, банк не є членом міжнародної платіжної системи.

На думку відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю „Універсальний комерційний банк” як уповноважений банк за вимогами статті 98 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” №3235-IV від 20.12.2005р. є платником збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти лише при купівлі іноземної валюти для виконання зобов’язань за власними зовнішньоекономічними договорами.

Заслухавши доводи сторін, дослідивши наявні докази у справі, ознайомившись з правовою позицією сторін, що викладена письмово, наявна у матеріалах справи, господарський суд встановив:

Відповідно до Статуту Товариство з обмеженою відповідальністю „Банк Перспектива” створене на підставі рішення установчих зборів від 10.06.2002р.

В подальшому, згідно із рішенням зборів учасників ТОВ „Банк Перспектива” №70 від 16.11.2006р. була змінена назва вказаного товариства з ТОВ „Банк Перспектива” на ТОВ „Універсальний комерційний банк”.

Також визначено, що ТОВ „Універсальний комерційний банк” є правонаступником щодо прав та зобов’язань ТОВ „Банк Перспектива”.

Протягом січня 2005- грудня 2006року на адресу Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецьк направлялись звіти про нарахування та сплату збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з купівлі-продажу безготівкової валюти.

На підставі відомостей, викладених у цих звітах позивач дійшов висновку про неповне перерахування відповідачем за цей період суми додаткового збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з операцій з купівлі-продажу безготівкової валюти в розмірі 114208386грн.76коп.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі укладених договорів банківського рахунку від 13.12.2004р., від 20.01.2005р., від 17.03.2005р., від 08.04.2005р., від 18.11.2005р. із громадянами Литовської республіки (Багочіус Сауліус, Костіговас Віталіус), Латвійської республіки (Соколовскіс Ромуалдс, Тене Беніта) та Приватною компанією з обмеженою відповідальністю „Доксіко Лімітед” були здійснені операції з купівлі іноземної валюти з лютого 2005р. по серпень 2006р. А саме:

–          у лютому 2005р. та лютому 2006р. на підставі договору банківського рахунку від 13.12.2004р. за дорученням Багочіуса Сауліуса банк здійснив купівлю іноземної валюти без сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти у розмірі 1,5% та 1,3% відповідно до рішення Київського районного суду м. Донецька у справі №2-6321/04 від 30.12.2004р.

Вказаним рішенням суд зобов’язав ТОВ „Банк Перспектива” виконати зобов’язання за договором банківського рахунку від 13.12.2004р. в частині виконання заяв Багочіуса Сауліуса про купівлю з метою перерахування за кордон іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України згідно наданих ТОВ „Банк Перспектива”  документів без спонукання Багочіуса Сауліуса сплачувати збір на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу валюти, у тому числі без утримання суми цього збору із коштів, що перераховуються позивачем на купівлю іноземної валюти. Також ТОВ „Банк Перспектива” зазначено забезпечити перерахування купленої для громадянина Литовської республіки Багочіуса Сауліуса відповідно до цього судового рішення на міжбанківському валютному ринку України іноземної валюти на рахунки, визначені громадянином Багочіус Сауліус за кордон згідно заяв (інших платіжних доручень) Багочіуса Сауліуса.

–          у квітні 2005р. на підставі договору банківського рахунку від 20.01.2005р., за дорученням Соколовскіса Ромуалдса банк здійснив купівлю іноземної валюти без сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти у розмірі 1,5% відповідно до рішення Київського районного суду м. Донецька у справі №2-1273/05 від 01.03.2005р.

Вказаним рішенням суд зобов’язав ТОВ „Банк Перспектива” виконати зобов’язання за договором банківського рахунку від 20.01.2005р. в частині виконання заяв Соколовскіса Ромуалдса про купівлю з метою перерахування за кордон іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України згідно наданих ТОВ „Банк Перспектива”  документів без спонукання Соколовскіса Ромуалдса сплачувати збір на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу валюти, у тому числі без утримання суми цього збору із коштів, що перераховуються позивачем на купівлю іноземної валюти. Також ТОВ „Банк Перспектива” зазначено забезпечити перерахування купленої для громадянина Латвійської республіки Соколовскіса Ромуалдса відповідно до цього судового рішення на міжбанківському валютному ринку України іноземної валюти на рахунки, визначені громадянином Соколовскіс Ромуалдс за кордон згідно заяв (інших платіжних доручень) Соколовскіса Ромуалдса.

–          у травні 2005 - серпні 2005р. на підставі договору банківського рахунку від 08.04.2005р., за дорученням Костіговаса Віталіуса банк здійснив купівлю іноземної валюти без сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти у розмірі 1,5% відповідно до рішення Київського районного суду м. Донецька у справі №2-3061/05 від 12.05.2005р.

Вказаним рішенням суд зобов’язав ТОВ „Банк Перспектива” виконати зобов’язання за договором банківського рахунку від 08.04.2005р. в частині виконання заяв Костіговаса Віталіуса про купівлю з метою перерахування за кордон іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України згідно наданих ТОВ „Банк Перспектива”  документів без спонукання Костіговаса Віталіуса сплачувати збір на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу валюти, у тому числі без утримання суми цього збору із коштів, що перераховуються позивачем на купівлю іноземної валюти. Також ТОВ „Банк Перспектива” зазначено забезпечити перерахування купленої для громадянина Литовської республіки Костіговаса Віталіуса відповідно до цього судового рішення на міжбанківському валютному ринку України іноземної валюти на рахунки, визначені громадянином Костіговас Віталіуса.

–           у вересні 2005р. – січні 2006р. на підставі договору банківського рахунку від 17.03.2005р. за дорученням Тене Беніта банк здійснив купівлю іноземної валюти без сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти у розмірі 1,5% та 1,3% відповідно до рішення Київського районного суду м. Донецька у справі №2-2611/05 від 18.04.2005р.

Вказаним рішенням суд зобов’язав ТОВ „Банк Перспектива” виконати зобов’язання за договором банківського рахунку від 17.03.2005р. в частині виконання заяв Тене Беніта про купівлю з метою перерахування за кордон іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України згідно наданих ТОВ „Банк Перспектива”  документів без спонукання Тене Беніта сплачувати збір на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу валюти, у тому числі без утримання суми цього збору із коштів, що перераховуються позивачем на купівлю іноземної валюти. Також ТОВ „Банк Перспектива” зазначено забезпечити перерахування купленої для громадянки Латвійської республіки Тене Беніта відповідно до цього судового рішення на міжбанківському валютному ринку України іноземної валюти на рахунки, визначені громадянином Тене Беніта за кордон згідно заяв (інших платіжних доручень) Тене Беніта.

–          у квітні 2006р. – серпні 2006р. на підставі договору банківського рахунку від 18.11.2005р. за дорученням Приватної компанії з обмеженою відповідальністю „Доксіко Лімітед” банк здійснив купівлю іноземної валюти без сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти у розмірі 1,3% відповідно до рішення господарського суду Донецької області у справі №32/79пд від 28.03.2006р. (залишеного без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду Донецької області від 10.04.2006р.)

Вказаним рішенням ТОВ „Банк Перспектива” було зобов’язано виконати зобов’язання за договором від 18.11.2005р. в частині виконання заявок Приватної компанії з обмеженою відповідальністю „Доксіко Лімітед” на покупку іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України на підставі документів згідно із чинним законодавством України без витребування платіжного доручення на оплату збору обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти у розмірі 1,3% та без спонукання в заявці на покупку валюти зазначення реквізитів на оплату збору обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти у розмірі 1,3%.

Як вбачається з матеріалів справи, судові рішення Київського районного суду м. Донецька у справі №2-6321/04 від 30.12.2004р., №2-1273/05 від 01.03.2005р., №2-3061/05 від 12.05.2005р., №2-2611/05 від 18.04.2005р. та рішення господарського суду Донецької області у справі №32/79пд від 28.03.2006р. набрали чинності та не скасовані у встановленому порядку на момент вирішення спору.

Згідно із статтею 11 Закону України „Про судоустрій України” №3018-III від 07.02.2002р. судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об'єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. При цьому, невиконання судових рішень тягне передбачену законом відповідальність.

Відповідно до статті 35 Господарського процесуального кодексу України рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для вирішення спору.

Судовими рішеннями Київського районного суду м. Донецька у справі №2-6321/04 від 30.12.2004р., №2-1273/05 від 01.03.2005р., №2-3061/05 від 12.05.2005р., №2-2611/05 від 18.04.2005р. встановлений обов’язок ТОВ „Банк Перспектива” (попередника ТОВ „Універсальний комерційний банк” м. Донецьк) виконувати зобов’язання за договорами банківського рахунку від 13.12.2004р., від 20.01.2005р., від 17.03.2005р., від 08.04.2005р., від 18.11.2005р., укладеними із громадянами Литовської республіки (Багочіус Сауліус, Костіговас Віталіус), Латвійської республіки (Соколовскіс Ромуалдс, Тене Беніта) та Приватною компанією з обмеженою відповідальністю „Доксіко Лімітед” в частині виконання заяв вказаних осіб про купівлю з метою перерахування за кордон іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України згідно наданих ТОВ „Банк Перспектива” документів без спонукання вказаних осіб сплачувати збір на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу валюти, у тому числі без утримання суми цього збору із коштів, що перераховуються на купівлю іноземної валюти.

Статтею 45 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Щодо посилань позивача на оскарження вказаних судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку, слід відзначити наступне. На момент вирішення спору позивачем не надано до суду доказів того, вищенаведені судові рішення скасовані або змінені. Разом з тим, в подальшому позивач не позбавлений права звернутись до суду із заявою про перегляд цього рішення за нововиявленими обставинами.

Слід також відзначити, що в серпні 2005року позивачем було проведено планову перевірку правильності повноти нарахування та своєчасності сплати страхових внесків на обов’язкове державне пенсійне страхування та з питань достовірності надання відомостей про фізичних осіб, щодо персоніфікованого обліку за період з 01.02.2004р. по 31.05.2005р. За результатами проведеної перевірки був складений акт №224 від 02.08.2005р., у висновках якого не зазначено про порушення відповідачем чинного законодавства стосовно сплати збору обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що вимоги позивача стосовно стягнення з відповідача 107672271грн.30коп. збору обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти за дорученнями громадян Литовської республіки (Багочіус Сауліус, Костіговас Віталіус), Латвійської республіки (Соколовскіс Ромуалдс, Тене Беніта) та Приватної компанії з обмеженою відповідальністю „Доксіко Лімітед” є такими, що не підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про стягнення збору обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти у розмірі 6536115грн.39коп. слід зазначити наступне.

Згідно пояснень відповідача вказана сума є наслідком купівлі відповідачем іноземної валюти у березні 2006р. та квітні 2006р. для власних потреб (на власну валютну позицію).

Пунктом 8 Розділу XV „Прикінцеві положення” Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-IV від 09.07.2003р. встановлено, що до набрання чинності законом про спрямування частини страхових внесків до Накопичувального фонду страхові внески, що перераховуються до солідарної системи, сплачуються страхувальниками та застрахованими особами на умовах і в порядку, визначених цим Законом, та в розмірах, передбачених Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" для відповідних платників збору.

При цьому, платники збору на обов'язкове державне пенсійне страхування, визначені пунктами 5 - 10 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997р., сплачують збір на обов'язкове державне пенсійне страхування в порядку та розмірах, визначених зазначеним Законом.

Пунктом 5 статті 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997р. визначено, що платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є юридичні та фізичні особи, що здійснюють операції з купівлі-продажу валют.

Стаття 1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" №400/97-ВР від 26.06.1997р. була доповнена пунктом 5 згідно із Законом України „Про внесення змін до Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” №208-XIV від 22.10.1998р.

При цьому, у Розділі ІІ Закону України №208-XIV від 22.10.1998р. було встановлено, що зміни, внесені цим актом, набирають чинності з дня його опублікування і діють до прийняття рішення Верховною Радою України про повне погашення заборгованості з виплати пенсій, що здійснюється за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

В подальшому, Законами України №2120-III від 07.12.2000р. №2905-III від 20.12.2001р., №380-IV від 26.12.2002р., №1344-IV від 27.11.2003р., №2285-IV від 23.12.2004р., №2505-IV від 25.03.2005р., №3235-IV від 20.12.2005р. дія вказаних змін продовжувалась на наступний календарний рік.

Як вбачається зі змісту норм вказаних нормативних актів мова йшла не лише про продовження дії положень Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” №208-XIV від 22.10.1998р. Також, визначалась, зокрема, ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з купівлі-продажу валюти та коло осіб, що є платниками такого збору.

Так, статтею 98 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” №3235-IV від 20.12.2005р. чітко встановлено, що платниками такого збору є юридичні особи-резиденти, нерезиденти, постійні представництва юридичної особи-нерезидента, власники корпоративних картрахунків іноземної валюти, банки-члени міжнародних платіжних систем, уповноважені банки з операцій за власними зовнішньоекономічними договорами та фізичні особи, в тому числі нерезиденти, що здійснюють операції з купівлі-продажу безготівкових іноземних валют.

Згідно із нормами статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання і валютного контролю” №15-93 від 19.02.1993р. та статті 1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІV від 09.07.2003р. уповноважений банк - банк, який здійснює свою діяльність відповідно до законодавства про банки і банківську діяльність та, зокрема, провадить розрахунково-касові операції з коштами Пенсійного фонду.

Пунктом 1.29 статті 1 Закону України „Про платіжні системи та переказ грошей” №2346-III від 05.04.2001р. передбачено, що міжнародна платіжна система - платіжна система, в якій платіжна організація може бути як резидентом, так і нерезидентом і яка здійснює свою діяльність на території двох і більше країн та забезпечує проведення переказу коштів у межах цієї платіжної системи, у тому числі з однієї країни в іншу.

В свою чергу, платіжна система – платіжна організація, члени платіжної системи та сукупність відносин, що виникають між ними при проведенні переказу коштів. Проведення переказу коштів є обов'язковою функцією, що має виконувати платіжна система.

Пунктом 1.44 вищевказаної статті Закону України „Про платіжні системи та переказ грошей” №2346-III від 05.04.2001р. встановлено, що член платіжної системи - юридична особа, що на підставі належним чином оформленого права (отриманої ліцензії платіжної системи, укладеного з платіжною організацією платіжної системи договору тощо) надає послуги учасникам платіжної системи щодо проведення переказу за допомогою цієї платіжної системи та відповідно до законодавства України має право надавати такі послуги в межах України.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про платіжні системи та переказ грошей” №2346-III від 05.04.2001р. банки мають право укладати договори з платіжними організаціями міжнародних платіжних систем про членство або про участь у цих системах. Банки зобов'язані зареєструвати укладені договори в порядку, встановленому Національним банком України.

Доказів того, що відповідач є членом міжнародних платіжних систем або того, що операції з купівлі безготівкової іноземної валюти здійснювались відповідачем за операціями за власними зовнішньоекономічними договорами суду не надано.

Окрім посилань на порушення відповідачем положень 98 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” №3235-IV від 20.12.2005р. позивач обґрунтовував правомірність вимог нормами статей Порядку сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 1998 року №1740.

Згідно із пунктом 1 вказаного документу, цей Порядок регулює питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно із Законом України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Разом з тим, питання сплати збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій визначалось також нормами Законів України №2120-III від 07.12.2000р. №2905-III від 20.12.2001р., №380-IV від 26.12.2002р., №1344-IV від 27.11.2003р., №2285-IV від 23.12.2004р., №2505-IV від 25.03.2005р., №3235-IV від 20.12.2005р. (продовжувалась дія положень Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” №208-XIV від 22.10.1998р., встановлювалась ставка збору на обов'язкове державне пенсійне страхування з купівлі-продажу валюти та конкретизувалось коло осіб, що є платниками такого збору).

Так, статтею 98 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” №3235-IV від 20.12.2005р. чітко передбачено, що платниками такого збору банки-члени міжнародних платіжних систем, уповноважені банки з операцій за власними зовнішньоекономічними договорами.

За загальновизнаним принципом права застосовується той нормативний акт, що має більшу юридичну силу. В даному випадку – це норми Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” №3235-IV від 20.12.2005р.

Крім того, відповідно до положень статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд не застосовує акти державних та інших органів, якщо ці акти не відповідають законодавству України.

З урахуванням викладеного суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Універсальний комерційний банк” м. Донецьк про стягнення збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти в розмірі 114208386грн.76коп. за період з січня 2005р. по грудень 2006р.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, передбаченому ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись статтею 11 Закону України „Про судоустрій України” №3018-III від 07.02.2002р., нормами статті 98 Закону України „Про Державний бюджет України на 2006 рік” №3235-IV від 20.12.2005р., Декрету Кабінету Міністрів України „Про систему валютного регулювання і валютного контролю” №15-93 від 19.02.1993р., Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” №1058-ІV від 09.07.2003р., Закону України “Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” №400/97-ВР від 26.06.1997р., Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування” №208-XIV від 22.10.1998р., Закону України „Про платіжні системи та переказ грошей” №2346-III від 05.04.2001р., статтями 1, 2, 4, 41, 42, 43, 44, 45, 46, 21, 22, 33, 34, 35, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд –

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Управління Пенсійного Фонду України в Київському районі м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю „Універсальний комерційний банк” м. Донецьк про стягнення збору на обов’язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу безготівкової валюти в розмірі 114208386грн.76коп. за період з січня 2005р. по грудень 2006р. – відмовити.

У зв’язку з цим рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його прийняття до Донецького апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                         Новікова Р.Г.

Надруковано 3 примірника: 1 – позивачу; 1 – відповідачу; 1 – до справи