Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "20" лютого 2007 р.                                                     Справа № 11/923

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді Маріщенко Л.О.

при секретарі Панфьоровій В.В.

за участю представників сторін

від позивача Войдевич О.А. дор. від 19.07.06р. №17678/В/10

від відповідача Мезін А.І. директор, Климчук А.В. дор. від 27.04.06р. б/н.єх

прокурор: Новотурова С.В.

Розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу за позовом Прокурора Корольовського району м. Житомира в інтересах держави в особі  Державної податкової інспекції в м. Житомирі (м. Житомир)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавр" (м.Житомир)

про стягнення 12897,77 грн.

Прокурором пред'явлено позов в інтересах держави про стягнення з відповідача на користь ДПІ у м. Житомирі 12897,77 грн. заборгованості по податку на додану вартість, в тому числі: 11292,89 грн. основного платежу та 1604,88 грн. пені.

Прокурор та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з вимог зазначених у позовній заяві.

Представники відповідача проти позову заперечили з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Судо відповідно до ст. 55 КАС України здійснено заміну позивача його провонаступником - ДПІ у м. Житомирі.

Заслухавши пояснення представників сторін та прокурора, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд ,-

ВСТАНОВИВ:

відповідач, ТОВ на умовах спільної часткової власності підприємство "Кентавр" як юридична особа зареєстровано Житомирською міською радою 23.01.92р., як платник податків знаходиться на обліку в Житомирській ОДПІ.

Як свідчать матеріали справи, працівниками Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції на підставі посвідчення № 442,443 від 04 квітня 2002 року проведена позапланова перевірка товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавр" по питанню правильності справляння податку на додану вартість за період з 01 липня 1999 року по 31 грудня 2001 року результатами якої складено акт №23/26-2/14 від 06.08.02р.

Перевіркою виявлено, що у Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавр" в перевіряємому періоді відсутні первинні документи та не вівся , бухгалтерський облік. В зв'язку з чим документальна перевірка проведена непрямими методами згідно постанови Кабінету Міністрів України від 27 травня 2002 року № 697 "Про затвердження Методики визначення сум податкових зобов'язань за непрямими методами".

За наслідками проведеної перевірки встановлено заниження суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету в сумі 29993 грн. в тому числі: за II півріччя 1999 року -10271 грн., за 2000 рік - 7271 грн., за 2001 рік-12451 грн., в зв'язку з тим, що під час проведення перевірки Товариством з обмеженою відповідальністю "Кентавр" не надані первинні податкові накладні, які б підтверджували податковий кредит, чим порушено вимоги підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" від 03 квітня 1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями).

За результатами перевірки, першим заступником начальника Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Розкальнюком Ю.І. за заниження суми податку на додану вартість в сумі 29993 грн. податковим повідомленням-рішенням від 12 серпня 2002 року № 26-0/13545965/18 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Кентавр" застосовані штрафні санкції в сумі 8013 грн. відповідно до підпункту 17.1.3 пункту 17.1 статті 17 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 року № 2181-Ш, а саме: у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов'язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті "б” підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі 5 відсотків від суми недоплати за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше двадцяти п'яти відсотків такої суми та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не погоджуючись з даним податковим-рішенням звернувся зі скаргами до Житомирської ОДПІ та ДПА у Житомирській області.

Позивач повідомив, що 02.09.02р. до ДПА у Житомирській області надійшла повторна скарга ТОВ "Кентавр" (вх. № 402/Ж-С) в.о. директора ТОВ "Кентавр" на податкове повідомлення-рішення від 12.08.2002 року № 26-0/013545965/18 про застосування та стягнення суми штрафних санкцій та донарахованих перевіркою сум податку на додану вартість в сумі 38 006 грн.

При розгляді повторної скарги з'ясовано, що Житомирською державною податковою інспекцією проведена переперевірка зазначених у скарзі питань, по результатах якої зменшено податкові зобов'язання по податку на додану вартість за 2000-2001 роки на суму 12295 грн. Крім цього, враховано матеріали перевірки, які проведені працівниками Житомирської ОДПІ (акт перевірки від 24 лютого 2000 року № 312/10/15-22843 за період червень-грудень 1999 року) і зменшено попередньо донараховану суму податку на додану вартість в сумі 10271 грн.

По результатах переперевірки в. о. начальника Житомирської ОДПІ Долгертом Л.І. прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 27 вересня 2002 року № 26-0/13545965/21, в якому визначено нове податкове зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 10672 грн. 50 коп., з яких сума податку на додану вартість складає 7427 грн. та сума штрафних санкцій 3245 грн. 50 коп.

Судом встановлено,що податкові зобов'язання ,визначені  позивачем з приміненням непрямих методів, не вирішувались в судовому порядку, а погашались останнім поточними платежами відповідача,що суперечить вимогам діючого на той той час п/п 19.3.6 п. 19.3 ст. 19 Закону України "Про порядок паогашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" від 21 грудня 2000 р. № 2181-ІІІ,оскільки  податковим органом в судовому порядку не було доведено те,що нарахування такого податкового зобов'язання було зроблено належним чином,що було також обов'язком останнього.

У рішенні зазначено, що враховуючи викладене і керуючись статтею 12 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" та підпунктом 1 пункту 9 Положення про порядок подання та розгляду скарг платників податків органами державної податкової служби (затверджено в Міністерстві юстиції України 15 березня 2001 року за № 238/5429) та враховуючи що по результатах переперевірки Житомирською ОДПІ винесено нове податкове повідомлення -рішення, вирішив:

- залишити без змін податкове повідомлення-рішення Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції від 12 серпня 2002 року №26-0/13545965/18 з врахуванням змін, внесених податковим повідомленням - рішенням від 27 вересня 2002 року №26-0/13545965/21 про податкові зобов'язання по податку на додану вартість в сумі 10672 грн. 50 коп., а скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні та в запереченні на позовну заяву відповідач зазначив, що твердження позивача стосовно того, що податковий борг підприємства по податку на додану вартість виник у зв'язку з частковою несплатою, у встановлені  чинним законодавством терміни,  узгоджених сум згідно поданої декларації за вересень місяць №65896 від 20.10.2003 року в сумі 88,89 гри. та жовтень, листопад, грудень 2003р. повністю несплачених сум по деклараціям за 2004 - 2005 р. на  загальну суму 11204 грн. є безпідставним, оскільки підприємство сплачувало узгоджені суми податкових зобов'язань, що підтверджується платіжними дорученнями та актами вилучення готівки платника податків, який має податковий борг (оригінали вказаних документів були оглянуті в судовому засідання).

Відповідач також зазначив, що всупереч вимогам чинного Кодексу адміністративного судочинства України позивач не доводить документально ті обставини, на які посилається, а саме позивач вказує суму боргу, але не посилається на документальні письмові докази, а також умисно скриває факт здійсненої оплати платником податкових зобов'язань, що свідчить про недобросовісне використання позивачем своїх процесуальних прав. Відповідач не обраховує та не вказує залишкове сальдо по розрахунках по податку на додану вартість, що свідчить про його необізнаність в бухгалтерському обліку, неповне з'ясування обставин по справі та фактичне подання позову тільки з метою "внутрішньої звітності про результати роботи перед вищестоящою установою".

Позивачем також було проведено перевірку діяльності підприємства, про що складено акт №1503 - 45/577 від 12.11.2004 року, в якому не зафіксовано факту наявності податкового боргу у ТОВ "Кентавр" по податку на додану вартість.

Відповідач надав суду докази того, що організація стабільно та своєчасно сплачувала платежі до бюджет по податку на додану вартість (оригінали платіжних документів були оглянуті в судове засідання), також на підтвердження сплати відповідач надав графік та розрахунок здійснених платежів по податку на додану вартість (том 1 а.с.30).

З огляду на викладене, позовні вимоги прокурора в інтересах  ДПІ у м. Житомирі щодо стягнення з відповідача 12897,77 грн. заборгованості по податку на додану вартість, в тому числі: 11292,89 грн. основного платежу та 1604,88 грн. пені задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 86, 159, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. В позові відмовити

2. Постанова суду набирає законної сили в строк та в порядку, встановлених ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

3. Постанова суду може бути оскаржено до Житомирського  апеляційного господарського суду відповідно до ст.186 КАС України через господарський суд Житомирської області.

Суддя                                                                       Маріщенко Л.О.

дата складання 23.02.07р.

Віддрукувати:

1 - в справу