ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.07 р.                                                                                 Справа № 4/59а

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Гринько С.Ю.

при секретарі судового засідання Кужель А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали позовної  заяви:

за позовом –              Державного підприємства “Сніжнеантрацит” м. Сніжне

до відповідача -        Управління Пенсійного фонду України в м. Сніжне

про визнання не чинним рішення №18 від 29 січня 2007року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхових внесків

за участю представників сторін:

від позивача – Дурнєва І.М. – довіреність № 23 від 23.02.2007року,

від відповідача – Медведєва І.О. – довіреність № 115/06 від 04.01.2007року,

в с т а н о в и в:

Представники сторін  надали письмове клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу та перехід з попереднього до судового засідання в цей же день. Клопотання сторін задоволено, так як не зачіпає інтереси інших осіб.

Державне підприємство “Сніжнеантрацит” м. Сніжне звернулось з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Сніжне про визнання нечинним рішення №18 від 29 січня 2007року про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхових внесків.

В підтвердження позовних вимог надані копія Рішення, яке просить визнати не чинним, платіжні доручення, які підтверджують сплату страхових внесків, розрахунки сум страхових внесків, які надавались позивачем до УПФ.

Відповідач не погодився з вимогою позову на тій підставі, що у позивача на час перевірки було зафіксоване несплачені у встановлений строк недоїмка, пеня та штраф по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України, які виникли ще до травня 2006року, про що свідчать Розрахунки сум страхових внесків, які здаються до УПФУ страховиком.

Дослідивши надані документи та, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов наступного:

В управлінні Пенсійного фонду України в м. Сніжне позивач зареєстрований як платник внесків до Пенсійного фонду. Згідно довідки ЄДРПОУ він є суб’єктом підприємницької діяльності.

Згідно зі статтею 15 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” (далі – Закон) від 01.01.2004року, позивач являється платником збору на обов’язкове пенсійне страхування і знаходиться на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України.

Відповідно до вказаного Закону, сам позивач надав Пенсійному фонду Розрахунки сум страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті.

Страхові внески, виходячи з цих Розрахунків, які являються обов’язковими у відповідності з Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, повинні сплачуватись платником податків незалежно від оплати пенсій робітникам підприємства.

Пенсійним Фондом надані Розрахунки сум страхових внесків за період травня, червня, липня 2006року, з якого  вбачається, що сума позову складається з сум недоїмки та фінансових санкцій, яка виникла ще до травня 2006року і несплачена до наступного часу.

Посилання ДП “Сніжнеантрацит” на своєчасну сплату страхових внесків за спірний період, не приймається судом до уваги, оскільки згідно з пунктом 19 “Інструкції про особливості застосування Декрету Кабінету Міністрів від 21.01.1993року № 8-93 “Про стягнення не внесених у строк податків і неоподаткованих платежів”, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 02.11.1993року № 84 (z0169-93) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 15.11.1993року № 169, при надходженні сум на сплату недоїмки в першу чергу погашається недоїмка, а потім пеня.

У випадках, коли за платником до наступного чергового строку внесення платежу значиться недоїмка за цим платежем, то її погашення провадиться за таким порядком: спершу погашається недоїмка минулих років, потім послідовно: пеня за цю недоїмку; недоїмка за перший строк платежу поточного року, пеня за цю недоїмку; недоїмка; недоїмка за перший строк платежу поточного року, пеня за цю недоїмку; недоїмка за другий строк платежу поточного року, пеня за цю недоїмку і т.д., після цього погашаються платежі за чергові строки сплати, які не настали у поточному році. При стягненні недоїмки на підставі рішення суду передовсім покриваються витрати на її стягнення.

Згідно зі змінами, внесеними спільними наказами Мінфіну, ДПАУ від 09.02.1999року № 38/89 (z0146-99) та від 13.05.1999року № 126/259, зареєстрованими в Мін’юсті 01.06.99р. № 340/3633, з11.06.1999року. при надходженні сум на сплату податків і зборів (обов’язкових платежів) недоїмка погашається за термінами її утворення. Пеня погашається шляхом піврічного стягнення. За відсутності коштів на рахунках платника застосовуються порядок виконання інкасованих доручень (розпоряджень), установлений національним банком України.

При стягненні недоїмки та пені на підставі рішення суду  спершу покриваються витрати, пов’язані зі стягненням.

За цим, суми коштів, які надходять від позивача до Управління ПФУ, в першу чергу спрямовуються на погашення боргу у порядку календарної черговості їх виникнення, незалежно від визначення платником цільового призначення цих коштів.

Оскільки позивач не заперечує проти того, що у нього дійсно є заборгованість по недоїмці, пені та штрафу за попередні періоди, тобто які виникли до травня 2006року, суд вважає рішення прийняте Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сніжне законним.

Приймаючи до уваги, що позивач не довів свої вимоги, на нього покладаються судові витрати.

На підставі Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, “Інструкції про особливості застосування Декрету Кабінету Міністрів від 21.01.1993року № 8-93 “Про стягнення не внесених у строк податків і неоподаткованих платежів”, затвердженої наказом Міністерства фінансів України та, керуючись п. 3 Розділу VII “Прикінцеві та перехідні положення”, статтями 94-98, 162-164, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд –

п о с т а н о в и в :

Відмовити у позові Державного підприємства “Сніжнеантрацит” м. Сніжне про визнання не чинним рішення № 18 від 29 січня 2006року Управління Пенсійного фонду України в м. Сніжне про застосування фінансових санкцій та нарахування пені за несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхових внесків.

Судові витрати покласти на позивача.

Суддя                                                                                                Гринько С.Ю.

Постанова господарського суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного господарського суду через місцевий господарський суд.

Повний текст постанови оголошений 28.02.2007р.

Надрук. 3 екз.:

1-до справи

1-позивачу

1-відповідачу