ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.07

Справа №АС12/65-07.

За
позовом - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Суми

За
позово          до відповідача -   Територіального управління Головної
державної інспекції на автомобільному транспорті у Київській області, м.
Київ

про  скасування постанови

СУДДЯ  Л.А. КОСТЕНКО

Представники
сторін:

Від
позивача:          ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
представник за дов. б/н від 16.02.2007 р.

Від
відповідача: Кот Ю.Д. (дов. № 41/1-8-413п від 17.01.2007 р.)

За
участю секретаря судового засідання
Бардакової О.М.

Суть
справи:  Позивач - Фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 просить суд визнати протиправною та скасувати  Постанову НОМЕР_1 територіального управління
Головної автомобільної інспекції в Київській області. Свої вимоги позивач
мотивує порушенням  відповідачем  норм Закону України «Про автомобільний
транспорт», «Порядку здійснення державного контролю на автомобільному
транспорті», затвердженого  Постановою
Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567  та Постановою від 29.01.2003 року № 143.

Відповідач
вимоги позивача не визнає, посилаючись на правомірність прийняття постанови.

Відповідно
до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні
від 22.02.2007 року до 26.03.2007 року оголошувалася перерва, з 26.03.2007 р.
розгляд справи відкладався до 10:50 год. 12.04.2007 року.

Розглянувши
матеріали справи,   суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач
- ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність з нерегулярного перевезення  пасажирів автомобільним транспортом, а
саме:  мікроавтобусом марки RENAULT
Master 2,8 TD, державний номер НОМЕР_2, який належить позивачу на праві
власності.

06
жовтня 2006 року відповідач здійснив
перевірку позивача на автостоянці в м. Києві, про що складено акт
НОМЕР_3. За результатом перевірки відповідач прийняв  постанову НОМЕР_1 про застосування  фінансової санкції в сумі 1 700 грн. за  порушення законодавства про автомобільний
транспорт. З даною постановою  позивач  не згодний, обґрунтовуючи  свої вимоги
порушенням перевіряючою особою порядку проведення перевірки, та Закону  «Про автомобільний транспорт».

Дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що вимоги не підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно
до ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» від 23.02.2006 року  № 3492-1У визначений перелік документів, на
підставі яких виконуються
нерегулярні  пасажирські
перевезення, серед яких для водія легкового автомобіля  повинен бути договір із  замовником транспортних послуг. Статтею 60
зазначеного Закону  встановлена
відповідальність за порушення законодавства про автомобільний  транспорт, зокрема за надання  послуг з перевезень пасажирів та вантажів без
оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39, 40  цього Закону - штраф у розмірі  ста
неоподатковуваних  мінімумів
доходів  громадян.

При
перевірці позивача було виявлено, що водій здійснює нерегулярні перевезення
пасажирів  з м. Києва до м. Суми без
договору з замовником транспортних послуг.

Відповідно
до статей 1, 35 Закону перевезення
пасажирів в режимі  нерегулярних
пасажирських перевезень здійснюють
автомобільні  перевізники  на автобусних
маршрутах спеціальних перевезень на договірних умовах із замовниками
транспортних послуг. Нерегулярні пасажирські перевезення - перевезення  пасажирів автобусом, замовленим  юридичною або фізичною особою з укладанням
письмового договору на кожну послугу, в якому зазначають  маршрут руху, дату та час перевезень, інші
умови перевезень та форму оплати  послуг,
або перевезення за власний  кошт.

В
поданому в судове засідання позивачем договорі не визначений замовник, а  саме юридична чи фізична особа. В графі
«замовник» зазначено лише прізвище
ОСОБА_3. Місцезнаходження та інші дані,
які б визначили замовника відсутні. Крім того,  договір не містить дати виконання  перевезення, що не відповідає вимозі Закону
«Про автомобільний  транспорт».

Відповідачем
здійснений державний контроль на автомобільному транспорті відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України № 143 від 29.01.2003 року, діючої на
момент перевірки позивача.

Про
проведення перевірки  посадова особа
відповідача Гаврилюк Ю.М. відповідно до п. 22 Правил, зробив відмітку про
складення акту в дорожньому документі позивача та надав позивачу повідомлення
до акту НОМЕР_3 про розгляд  справи про
порушення, призначеної на 10.10.2006 року, на яке позивач не прибув, а справа
розглядалася  відповідачем в його
відсутності.

За
зазначених обставин постанова НОМЕР_1 прийнята начальником Територіального
управління  Головної автомобільної
інспекції в Київській області в межах
діючого законодавства.

Керуючись
ст.ст. 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ :

1.   В задоволенні позову - відмовити.

2.  Порядок і строки апеляційного оскарження
встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до
якого, зокрема, заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції
подається протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі.
Апеляційна  скарга на постанову суду
першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.