ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М    У К Р А Ї Н И

№ 3/168
27.03.07

За позовом    Дочірнього підприємства «Комунальник»Відкритого акціонерного

товариства «Київський верстатобудівний концерн»

До                        Військової частини 2260 Внутрішніх Військ МВС України

Про                         виселення

Суддя Хілінська В.В.

Представники:

Від позивача          Левківський О.П. –по дов. № б/н від 01.01.2007

Від відповідача      Скригонюк І.В. –по дов. № б/н від 02.01.2007

У засіданні брали участь

Відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 20.03.2007 оголошувалась перерва.

СУТЬ СПОРУ :

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги  Дочірнього підприємства «Комунальник»Відкритого акціонерного товариства «Київський верстатобудівний концерн»про виселення Військової частини 2260 Внутрішніх Військ МВС України з семи ліжко-місць гуртожитку, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Червонозаводська, 7, передавши їх Дочірньому підприємству «Комунальник»Відкритого акціонерного товариства «Київський верстатобудівний концерн».

Відповідач у письмовому відзиві на позов зазначає, що дійсно 01.10.2006 між ВЧ 2260 та ДП «Комунальник»був укладений договір оренди ліжко-місць гуртожитку № 86/112Ж, згідно якого орендодавець (ДП «Комунальник») передав орендарю (військовій частині 2260) сім ліжко-місць гуртожитку за адресою: м. Київ, вул. Червонозаводська, 7, для тимчасового проживання направлених останнім осіб. Відповідно до умов договору, а саме п. 2.4.2., командування військової частини 2260 ознайомило тимчасових мешканців гуртожитку з правами та обов’язками, які прийняла на себе військова частина при здійсненні дій щодо їх поселення в гуртожитку. Також відповідно до п. 2.4.5. договору та листа ВАТ «Київський верстатобудівний концерн» (вих. № 101 від 12.12.2006) командування військової частини 2260 за десять робочих днів до закінчення строку дії договору попередило тимчасових мешканців гуртожитку про їх обов’язок звільнити ліжко-місця гуртожитку в день закінчення строку дії даного договору, тобто не пізніше 31 грудня 2006 року. Крім того командування військової частини 2260 на протязі останніх місяців неодноразово зверталося до військовослужбовців частини Корженка О.В. та Немержицького В.В. з вимогою виселитися з займаної житлової площі у зв’язку із закінченням строку дії договору оренди ліжко-місць гуртожитку. Вищезазначені особи пообіцяли звільнити кімнати гуртожитку після того, як знайдуть житло за яке будуть в змозі заплатити. Проте на даний час сім’ї військовослужбовців не звільнили займану житлову площу в гуртожитку. Разом з тим у військової частини 2260 недостатньо повноважень щодо виселення даних військовослужбовців у примусовому порядку, оскільки військова частина не є власником гуртожитку. Крім того, вважає, що дані правовідносини необхідно розглядати відповідно до ЦПК в суді загальною юрисдикції та позов про виселення потрібно було подавати до осіб, які на даний час займають житлову площу в гуртожитку, а не до військової частини.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2006 між Дочірнім підприємством «Комунальник» Відкритого акціонерного товариства «Київський верстатобудівний концерн»(орендодавець) та Військовою частиною 2260 ВВ МВС України (орендар) було укладено договір № 86/112ж оренди ліжко-місць гуртожитку (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору орендодавець передає, а орендар приймає для тимчасового проживання направлених орендарем осіб (далі –тимчасові мешканці гуртожитку) сім ліжко-місць гуртожитку за адресою м. Київ, вул. Червонозаводська, 7, строком з 01.10.2006 по 31.12.2006.

Даний договір було укладено прийнявши до уваги звернення щодо надання можливості до кінця 2006 року займати ліжко-місця в гуртожитку сім’ям працівників військової частини 2260 Корженка О.В. та Немержицького В.В.

Згідно п. 1.3. договору ліжко-місця гуртожитку здаються в оренду відповідно до підписаного сторонами акту приймання-здачі ліжко-місця гуртожитку (далі –акт), додаток 1, що є невід’ємною частиною цього договору.

Як вбачається з акту прийняття-здачі орендованих ліжко-місць 01.10.2006 орендодавець передав, а орендар прийняв сім ліжко-місць в гуртожитку, що знаходяться за адресою м. Київ, вул. Червонозаводська, 7.

Відповідно до п. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»у  разі  відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Як вбачається з матеріалів справи позивач листом № 111 від 27.12.2006 повідомив відповідача про те, що договір оренди № 86/112ж від 01.10.2006 закінчується 31.12.2006 на сім ліжко-місць гуртожитку по вул. Червонозаводська, 7 та просив звільнити орендовані ліжко-місця.

Слід зазначити, що жодною нормою діючого законодавства України не заборонена можливість направлення попередження стороною за договором про небажання продовжувати орендні правовідносини до закінчення терміну дії договору оренди.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини   підприємства   з   іншими    підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»орендою є засноване на договорі строкове платне  користування майном,  необхідним  орендареві  для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Тобто, згідно із положеннями чинного законодавства України правовою підставою користування певним майном є відповідний договір оренди.

Матеріали справи свідчать про те, що нового договору оренди на спірне приміщення укладено не було. Таким чином, відповідач безпідставно займає ліжко-місця в гуртожитку, чим заважає позивачу здійснювати господарську діяльність в зазначеному приміщенні.

Відповідно до п. 2 ст. 26 та п. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»договір оренди припиняється в разі закінчення строку, на який його було укладено, а орендар зобов’язаний повернути орендодавцеві об’єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 2 ст. 291 Господарського кодексу України визначено, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно п. 2.4.4. договору орендар зобов’язаний у день закінчення строку даного договору передати орендовані ліжко-місця. Здача-прийняття ліжко-місць гуртожитку здійснюватиметься шляхом підписання відповідного акта.

Відповідно до 785 Цивільного кодексу України у разі припиненні договору найму наймач зобов’язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона бала одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

З огляду на зазначене суд вважає, що вимоги Дочірнього підприємства «Комунальник»Відкритого акціонерного товариства «Київський верстатобудівний концерн»обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, відповідно до вимог ст. 49 ГПК України,  підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито»зайво сплачене позивачем при подачі позову державне мито в розмірі 17 (сімнадцять) грн. підлягає поверненню з Державного бюджету України.

Враховуючи наведене та керуючись  ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виселити Військову частину 2260 Внутрішніх Військ МВС України     (м. Київ, вул. Щорса, 34, код 14323600) з семи ліжко-місць гуртожитку, що знаходиться за адресою м. Київ, вул. Червонозаводська, 7, передавши їх Дочірньому підприємству «Комунальник»Відкритого акціонерного товариства «Київський верстатобудівний концерн»(м. Київ, вул. Червонозаводська, 7, код 24583549).

3. Стягнути з Військової частини 2260 Внутрішніх Військ МВС України (м. Київ, вул. Щорса, 34, код 14323600) на користь Дочірнього підприємства «Комунальник»Відкритого акціонерного товариства «Київський верстатобудівний концерн»(м. Київ, вул. Червонозаводська, 7, код 24583549)85 (вісімдесят п’ять) грн. витрат по сплаті держмита та 118 (сто вісімнадцять) грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4. Повернути Дочірньому підприємству «Комунальник»Відкритого акціонерного товариства «Київський верстатобудівний концерн»(м. Київ, вул. Червонозаводська, 7, код 24583549) з Державного бюджету України зайво сплачене платіжним дорученням № 44 від 01.03.2007 державне мито в розмірі 17 (сімнадцять) грн. Платіжне доручення № 44 від 01.03.2007 залишити в матеріалах справи Господарського суду міста Києва № 3/168.

Суддя
В.В.Хілінська