ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.03.07 р.                                                                             Справа № 34/72а

16 год. 40 хв. місто Донецьк, вулиця Артема, 157

зал судових засідань - кабінет № 212

Господарський суд Донецької області  у складі судді Кододової О.В.

при  секретарі судового засідання Тараненко Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою

Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк

до Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька

про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 24 липня 2006 року.

За участю

представників сторін:

від позивача: Рижкова І.М., Чернега І.М. (за довіреностями)

від відповідача: Анохіна Т.І., Гребенюк Н.В. (за довіреностями)

По справі була голошена перерва з 05.03.2007р. на 06.03.2007р. на 16год.35хвил

ВСТАНОВИВ: Заявлено позов Обласним комунальним підприємством “Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк до Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 24 липня 2006 року про застосування штрафної санкції у розмірі 13821,50грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на безпідставне застосування штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату узгодженої суми податкових зобов’язань з податку на додану вартість за квітень 2003 року відповідно до підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21 грудня 2000 року № 2181-ІІІ . Доводить відсутність складу правопорушення, визначеного зазначеною нормою, а саме відсутність об’єкту обчислення штрафу внаслідок того, що надання уточнюючого розрахунку за квітень 2003 року збільшило узгоджену суму податкових зобов’язань, і не посвідчує факт їх сплати.

Відповідач у запереченнях від 05 березня 2007року (вхід.№02-41/9152) зазначає, що  застосування штрафних (фінансових) санкцій обумовлено порушенням позивачем граничних термінів сплати податку на додану вартість за квітень 2003 року в порушення норм підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” та підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. Зазначене порушення встановлено ним при здійсненні перевірки своєчасності сплати податкового зобов’язання з податку на додану вартість.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до пункту 2-1 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України.

Вислухавши у судовому засіданні представників позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов підприємства підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Обласне комунальне підприємство “Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк є юридичною особою, зареєстроване виконавчим комітетом Донецької міської ради 23 лютого 2001 року,  включене до ЄДРПОУ за номером 03337119 , перебуває на податковому обліку Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька, є платником податку на додану вартість, свідоцтво № 07282047 .

Відповідачем проведено перевірку своєчасності сплати податкового зобовязання з ПДВ, результати якої відображені у акті №596/15-3/03337119 від 19.07.2006року. Перевіркою встановлено порушення пп.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України «Про порядок погашення платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня  2000 року № 2181-ІІІ  при терміну сплати 18.10.2005року по декларації  з податку на додану вартість за уточнюючим розрахунком 10.2005р.  п/д 11791 надано до установи банку 28.02.2005р. на суму 27643грн. з порушенням граничного терміну сплати суми узгодженого податкового зобовязання на 133днів.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення № /0 від 24.07.2006року щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за затримку на 133 календарних днів граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 27643грн.

Правовою підставою прийняття спірного податкового повідомлення-рішення визначені норми підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 вищезазначеного Закону, згідно якого у разі коли платник  податків  не  сплачує  узгоджену суму   податкового   зобов'язання   протягом   граничних  строків, визначених  цим  Законом,  такий  платник   податку   зобов'язаний сплатити штраф при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Факт надання позивачем до податкового органу податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2003 року  з визначенням нею суми податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету у сумі 695448грн., не заперечується сторонами.

Також не заперечується факт надання уточнюючого розрахунку податкових зобов’язань з податку на додану вартість у зв’язку з виправленням самостійно виявлених помилок за квітень 2003 року. Згідно зазначеного розрахунку збільшення суми, яка підлягає сплаті до бюджету складає 27643 грн., уточнена сума звітного періоду, у якому виявлена помилка, яка підлягає сплаті до бюджету дорівнює 723091грн. відповідно до рядка 6.1 .

Граничний термін сплати визначених позивачем податкових зобов’язань за зазначеною податковою декларацією з податку на додану вартість за квітень 2003 року є 30 травня  2003 року, що не заперечується сторонами.

Проблемою даного спору є наявність або відсутність об’єкту застосування штрафних (фінансових) санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженої суми податкових зобов’язань, визначених  Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Згідно пункту 1.2 статті 1 зазначеного Закону податкове зобов’язання –зобов’язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до пункту 1.3 статті 1 цього Закону податковий борг (недоїмка) –податкове  зобов'язання  (з урахуванням   штрафних   санкцій   за  їх  наявності),  самостійно узгоджене  платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Строки погашення податкових зобов'язань встановлені п. 5.3 ст. 5 Закону 2181. Підпункт 5.3.1 цього пункту встановлює, що платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкової декларації.

Згідно п.п. 7.8.1 п. 7.8 ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”  податковим періодом для позивача визначений календарний місяць.

Відповідно до абз. “а” п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Закону 2181 податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Отже граничним строком сплати податкових зобов’язань з позивача ПДВ вважається 30-й день після останнього календарного дня звітного (податкового) місяця.

Згідно з підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону у разі коли платник податків не  сплачує  узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних  строків, визначених  цим  Законом,  такий  платник   податку   зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів,  наступних за останнім днем  граничного  строку  сплати   узгодженої   суми   податкового зобов'язання, - у  розмірі  десяти  відсотків  погашеної  суми податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за  останнім  днем  граничного  строку  сплати   узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці,  що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання,  -  у  розмірі  п'ятдесяти  відсотків погашеної суми податкового боргу.

Уточнюючим розрахунком від 10 жовтня 2005 року, який наданий відповідно до абзацу 2 пункту 5.1 статті 5 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” збільшена сума узгоджених податкових зобов’язань на 27643 грн. Зазначене збільшення не посвідчує факт сплати узгодженої суми податкових зобов’язань і не є погашеною сумою в розумінні приписів підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 зазначеного Закону, внаслідок чого відсутні підстави для застосування штрафу у розмірі 13821,50грн.

Таким чином, нарахування штрафних (фінансових) санкцій на суму, яка не сплачена до бюджету на дату прийняття спірного податкового повідомлення-рішення є неправомірним.

Суд не приймає посилання відповідача на врахування збільшеної суми податкових зобов’язань в рахунок сплати узгодженої суми податкових зобов’язань за квітень 2003 року з огляду на недоведеність факту погашення зазначених зобов’язань певним чином.

Враховуючи наведене, спірне податкове повідомлення-рішення є необґрунтованим, тобто прийняте без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та з порушенням норм Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Наведене доводить невідповідність спірного податкового повідомлення-рішення вимогам викладеним у пунктах 1 та 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.1 ст.2 цього Кодексу завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пункти 1 та 9 абзацу 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:  на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;  з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

У пункті 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Матерілалами справи доведена неправомірність застосування відповідачем штрафних санкцій на загальну суму 13821,50грн. у зв’язку із порушенням граничних строків погашення податкових зобоов’язань. Відтак вимоги позивача про визнання недійсним податкового повідомлення – рішення № /0  від 24 липня 2006 року підлягають задоволенню .

Відповідно до ст.94 КАСУ якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб’єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з державного бюджету України.

Враховуючи вищенаведене, та керуючись ст.ст.2-15, 17-18, 33-35, 41-42, 47-51, 56-59,         69-71, 79, 86, 87, 94, 99, 104-107, 110-111, 121, 122-143, 151-154, 158, 162, 163, 167, 185-186, 254, пунктом 6 розділу 7 “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк до Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0  від 24 липня 2006 року задовольнити повністю.

Визнати  повністю недійсним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Ворошиловському районі м. Донецька № /0  від 24 липня 2006 року про застосування штрафної санкції у розмірі 13821,50грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Обласного комунального підприємства “Донецьктеплокомуненерго” м. Донецьк (83086, м. Донецьк, вул. Донецька,38, рахунок 9331 у обласній філії АКБ “Укрсоцбанк” м. Донецьк, МФО 334011, ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 грн. 40 коп.

Постанова постановлена у нарадчій кімнаті та проголошений її повний текст у судовому засіданні 06 березня 2007 року в присутності представників сторін.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення постанови заяви про апеляційне оскарження і поданням після цього протягом двадцяти днів апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції або в порядку частини 5 статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя