ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2007 р.
Справа № А-15/147

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Деделюка Б.В.,

при секретарі судового засідання: Суфрищук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: ВАТ "Індуктор", вул. Максимовича, 15, м. Івано - Франківськ, 76000

до відповідача: ДПІ в  місті Івано-Франківську, вул. Незалежності, 20, м. Івано –Франківськ,76000

про визнання нечинними  податкових повідомлень - рішень ДПІ в місті Івано-Франківську №004892600/1 від 03.11.2003року, №/2 від 03.11.2003року та №/1 від 03.11.2003року.

за участю представників сторін:

від позивача: Лисанюк М.І.- заступник голови правління, довіреність №8 від 11.11.2006 року,  від відповідача: Федорців О.О.- головний державний інспектор юридичного відділу, довіреність №10-039/40005 від 07.11.2005 року.

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки передбачені ст.ст. 49, 51 Кодексу  адміністративного судочинства України. Згідно поданого позивачем клопотання, відповідно до п.2-1 розділу 7 «Прикінцеві та перехідні положення»Кодексу адміністративного судочинства України, технічна фіксація судового процесу не здійснюється. Відводу складу суду не заявлено.

встановив:

ВАТ "Індуктор" звернулося в суд із позовом до ДПІ в місті  Івано-Франківську про визнання нечинними  податкових повідомлень - рішень ДПІ в місті Івано-Франківську №004892600/1 від 03.11.2003року, №/2 від 03.11.2003року та №/1 від 03.11.2003року.

Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтвердив.

Відповідач в попередньому судовому засіданні проти позову заперечує, з підстав викладених у  відзиві на позов.

В попередньому та в судовому засіданнях представники сторін підтвердили викладену позицію.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу та зібрані судом, заслухавши  пояснення представників сторін, всебічно і повно   з"ясувавши всі обставини, на яких грунтуються   їх вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для вирішення спору, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Відповідачем, ДПІ в місті Івано-Франківську проведено планову документальну перевірку дотримання відповідачем вимог податкового та валютного законодавства за період з 01.10.2002 року по 31.03.2003року та платіжної дисципліни за період з 01.06.2002року по 01.07.2003року. В результаті перевірки позивачем виявлено факти несвоєчасної сплати відповідачем узгодженого податкового зобов'язання по земельному податку та складено акт комплексної документальної перевірки №739/26-2-259 від 19.07.2003року.

За результатами перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення - рішення №/0 від  19.08.2003 року про застосування до позивача штрафних санкцій за затримку до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання - у розмірі 10% погашеної суми податкового боргу в сумі 4 904,01грн., № /0 19.08.2003 року - про застосування до позивача штрафних санкцій за затримку від 31 до 29 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання - у розмірі 20% погашеної суми податкового боргу в розмірі 1572,4 грн., №/0 від 19.08.2003р. про застосування до позивача штрафних санкцій за затримку більшу ніж 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженого податкового зобов'язання - у розмірі 50% погашеної суми податкового боргу в сумі 6 879,01 грн.

В результаті адміністративного оскарження відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення №004892600/1 від 03.11.2003року, №/2 від 03.11.2003року та №/1 від 03.11.2003року.

Відповідно до п.п. 5.3.1 п.5.3. ст.5 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" платник податків зобов'язаний самостійно сплатити суму податкового зобов'язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.п 4.1.4 п.4.1. ст.4 Закону для подання податкової декларації.

Статтею 1 п.1.2. Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" встановлено, що податкове зобов'язання - зобов'язання платника податків сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку тау строки, встановлені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до абз. 2 пп. 4.1.4.п. 4.1. ст. 4 Закону України  "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податкова декларація, розрахунок (далі податкова декларація) –документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлення законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору (обов'язкового платежу).

Абзацом 2 п.п. 4.1.1. п.4.1 ст.4 Закону визначено, що для цілей п.п.4.1.4 цього пункту під терміном  "базовий податковий період" слід розуміти перший податковий період звітного року, визначений відповідним законом з питань оподаткування, зокрема календарний квартал для цілей оподаткування прибутку підприємств.

Підпунктом 4.1.6. ст. 4 Закону зазначено, що згідно із законом з питань окремого податку, збору (обов"язкового платежу) податковий період не встановлено, то податкова декларація та податкове зобов'язання сплачується у строки, передбачені цим пунктом для місячного базового податкового періоду, крім випадків, коли подання декларації не передбачене таким законом.

Таким чином, згідно Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" даний закон не встановлює єдиний порядок та строки сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а передбачає, що порядок та строки сплати можуть встановлюватись як вищевказаним  законом, так і іншими законодавчими актами України.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про плату за землю" земельний податок сплачується рівними частинами власниками земельних ділянок, земельних часток (паїв) і землекористувачами - виробниками товарної сільськогосподарської і рибної продукції та громадянами до 15 серпня і 15 листопада, а всіма іншими платниками - щоквартально до 15 числа наступного за звітним кварталом місяця.

Згідно із статтею 54 Закону України „Про Державний бюджет України на 2001 рік” плата за землю сплачується щомісяця, відповідно до 15 числа місяця, наступного за звітним. Таким чином суд приходить до висновку, що базовим податковим періодом для цього податку є місяць.

Відповідно до п.1. та п.2 Порядку подання податкового розрахунку земельного податку, затверджено Наказом ДПА України від 26.10.2001 та зареєстровано в Мінюсті України 19.11.2001 року, юридичні особи самостійно обчислюють суму податкового зобов'язання щодо земельного податку в порядку та за ставками, визначеним Законом України "Про плату за землю". Розрахунок податку складається на підставі даних державного земельного кадастру за станом на 1 січня поточного року і щороку подається власниками землі або землекористувачами до органу державної податкової служби за місцем знаходженням земельної ділянки до 1 лютого поточного року з розбивкою річної суми земельного податку рівним частинами за місяцями.

Відповідно до п. 1 ст 71 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. Пунктом 2 вищевказаної статті, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень, обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем у даній справі не доведено неправомірність застосування відповідачем до нього штрафних санкцій

За таких обставин, вимоги позивача про визнання нечинними  податкових повідомлень - рішень ДПІ в місті Івано-Франківську №004892600/1 від 03.11.2003року, №/2 від 03.11.2003року та №/1 від 03.11.2003 року є безпідставними і задоволенню не підлягають.

На підставі ст. 124 Конституції України, керуючись Законом України "Про порядок  погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", ст. ст. 49,158-163 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні адміністративного позову  відмовити  повністю.

Суддя                                                                           Деделюк Борис Васильович

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена в повному  обсязі  30.05.07

ї подається протягом десяти днів з дня її складення у повному обсязі.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

Вінтоняк О.І.Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена в повному  обсязі  30.05.07

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення у повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова складена в повному  обсязі  30.05.07

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

Вінтоняк Оксана Іванівна  на