КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2007                                                                                           № 5/18

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:          Капацин  Н.В.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

Від заявника – не з’явився;

Від позивача – Шульєва Т.Л. (довір. №25 від 16.01.05);

Від ДВС у Солом’янському районі міста Києва – Бурлака Р.В. (довір. б/н від 24.09.07);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Будсервіс"

на ухвалу Господарського суду м.Києва від 04.04.2007

у справі № 5/18

за заявою                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-інвестиційна компанія "Будсервіс"

до                                                   Державної виконавчої служби у Солом"янському районі м. Києва

позивач Закрите акціонерне товариства „КСУМ”

про                                                  зупинення дії виконавчого провадження по справі № 547/12, визнання дій старшого виконавця Марківа І.П. неправомірними та скасування постанови першого заступника начальника ДВС У Солом’янському районі міста Києва Деревицької Н.В. від 16.05.2006р., постанов державного виконавця Марківа І.П. від 04.04.2006р. та від 18.04.2006р., повернення стягнутих грошових коштів у розмірі 21875,64 грн., зобов’язання ДВС У Солом’янському районі міста Києва повернути стягувачу наказ Господарського суду міста Києва від 25.07.2005р. №5/18 для звернення до ДВС за місцем знаходження боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю “Будівельно-інвестиційна компанія “Будсервіс”,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.04.2007р. у справі №5/18 визнано доводи скарги Товариства з обмеженою відповідальністю  „Будівельно-інвестиційна компанія „Будсервіс” не правомірними. У задоволенні скарги  від 24.05.2006 року №114(1)06 про зупинення дії виконавчого провадження по справі №547/12, визнання дій старшого виконавця Марківа І.П. неправомірними та скасування постанови першого заступника начальника ДВС у Солом’янському районі міста Києва  Деревицької Н.В. від 16.05.2006року, постанов державного виконавця Марківа І.П. від 04.04.2006року та від 18.04.2006року, повернення  стягнутих  грошових коштів у розмірі 171576,60 грн., зобов’язання ДВС у Солом’янському районі міста Києва  повернути стягувану наказ  Господарського суду міста Києва від 25.07.2005 року №5/18 для звернення стягнення  до ДВС за місцезнаходженням боржника – Товариства з обмеженою відповідальністю  „Будівельно-інвестиційна компанія „Будсервіс” –відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції ґрунтується на тому, що виконавчі документи за рішеннями  мають бути виконані в любому випадку  в тому числі і Державною виконавчою службою, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України, через що факт виконання законного рішення господарського суду міста Києва №5/18 від 05.07.2005року ніяким чином не порушує законні права та інтереси  відповідача , який є боржником. Невиконання чи затягування  строків виконання законного  рішення суду  суттєво порушує, в першу чергу, права та охоронювані законом інтереси стягувача – позивача (у судовій справі №5/18), на користь якого винесено рішення № 5/18 від 05.07.2005р.

Не погоджуючись  із вказаною ухвалою  суду  заявник звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить Київський апеляційний господарський суд  повністю скасувати ухвалу Господарського суду м. Києва від 04.04.2007р. по даній справі, та визнати доводи ТОВ „Будівельно-інвестиційна компанія „Будсервіс” правомірними.  Визнати неправомірними  дії старшого  державного виконавця  ДВС у Солом’янському районі    Марківа І.П. у виконавчому провадженні щодо винесення постанов  від 04.04.2006р. та 18.04.06р. та вчинення  виконавчих дій по накладенню арешту на грошові кошти  в банківських установах  відкритих ТОВ Будівельно-інвестиційна компанія „Будсервіс” та стягнення в порушення вимог закону 171 576,60 грн. Визнати повністю недійсною постанову першого заступника  начальника державної виконавчої служби у Солом’янському районі міста Києва Деревицької Н.В. від 16.05.2006р. Визнати повністю недійсними постанови старшого  державного виконавця Марківа І.П. від 04.04.2006р. та 18.04.2006 року. Зобов’язати ДВС у Солом’янському районі м. Києва привести виконавчі дії по примусовому виконанню наказу господарського суду міста Києва від 25.07.2005 року у відповідність до закону. Зобов’язати Державну виконавчу службу  у Солом’янському району м. Києва   вчинити необхідні дії  по поверненню стягнутих у незаконний спосіб  грошових коштів  в сумі 171 576,60 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ „Будівельно-інвестиційна компанія „Будсервіс” в ВАТ АБ „Укргазбанк”.

В апеляційній скарзі заявник вказує про те, що проведення судового засідання від 04.04.2007р. без участі  повноважного представника скаржника  порушило гарантії реалізації  процесуальних прав та обов’язків сторін, що є важливим і складовими процесуального порядку провадження судових справ. Забезпеченням цього є участь у судових засіданнях повноважних представників сторін.

Матеріали справи, до яких долучена  копія справи виконавчого провадження підтверджують незаконність дій та вину, щодо порушень вимог чинного законодавства України, старшого державного виконавця       Марківа І.П., а також неправомірність  розгляду скарг Товариства першим заступником начальника ДВС Деревицькою Н.В.

До початку судового засідання 12.12.2007р. через канцелярію суду заявником  подано клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв’язку з хворобою представника  Андрійця Л.П. і неможливості проведення заміни його іншим, оскільки ця особа є єдиним представником товариства.

До клопотання про відкладення заявник не додав документальних доказів на підтвердження обставин, викладених в ньому.

Проте, як свідчать матеріали справи, в період розгляду апеляційної скарги представник Андрієць Л.П. неодноразово звертався до суду з клопотаннями про відкладення розгляду справи ( від 09.07.2007р., 13.08.2007р., 22.08.2007р., 10.10.2007р., 12.12.2007р.) з різних підстав та   заявами про відвід суддів( заяви від 07.06.2007р., 21.06.2007р., 17.07.2007р., 26.09.2007р., 12.11.2007р.), які не були задоволені.

Відповідно до ст.28  ГПК  України представниками юридичних осіб в господарському суді, крім представників їх органів, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством  та установчими документами , можуть бути  також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації.

Пояснення представників позивача, відповідача і Державної виконавчої служби у Солом’янському районі м. Києва неодноразово заслуховувалися в судових засіданнях апеляційного суду, судовий процес фіксувався технічними засобами, апеляційним господарським судом розглядалися численні  клопотання представника відповідача Андрійця Л.П.

Враховуючи, що будь-які інші обгрунтовані підстави для відкладення розгляду апеляційної скарги відсутні, а наявні в матеріалах справи документальні докази є достатніми для розгляду апеляційної скарги по суті, колегія суддів  дійшла висновку, що представник Андрієць Л.П. навмисно затягує розгляд апеляційної скарги по суті, і колегія вважає за необхідне завершити розгляд  апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, без участі представника заявника.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників всіх учасників процесу, колегія суддів встановила наступне.

На виконання рішення господарського суду міста Києва від 05.07.2005 року було видано наказ №5/18 від 25.07.2005 року, який було повторно пред'явлено стягувачем (позивачем у справі №5/18) Державній виконавчій службі у Солом'янському районі міста Києва з відповідною заявою - 03.04.2006 року для виконання у примусовому порядку, після залишення без змін вищезазначеного рішення господарського суду міста Києва від 05.07.2005 року про стягнення на користь ЗАТ "КСУМ" з ТОВ "Будівельно-інвестиційної компанії "Будсервіс" - 155983,23 грн., постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2006 року.

04.04.2006 року старшим державним виконавцем - Марківим І.П. ДВС у Солом'янському районі міста Києва було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №547/12. Боржнику було встановлено строк для добровільного виконання рішення до - 10.04.2006 року та попереджено  про примусове виконання рішення у випадку добровільного не виконання та стягнення за примусове виконання наказу №5/18 від 25.07.2005 року з останнього збору у розмірі - 10% та витрат пов'язаних з проведенням виконавчих дій.

Відповідно до п.З резолютивної частини даної постанови від 04.04.2006 року про відкриття виконавчого провадження за №547/12 державним виконавцем згідно вимог статтей 3, 18, 24 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-XIV (із змінами та доповненнями) було накладено арешт на майно боржника - ТОВ "Будівельно-інвестиційної компанії "Будсервіс” в межах суми - 155983,23 грн. 04.04.2006 року, державним виконавцем було винесено постанову  про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в межах суми у розмірі - 155983,23 грн.

Господарським судом міста Києва  встановлено, що  стягувачем  06.04.2006 року до Державної виконавчої служби у Солом'янському районі міста Києва було подано заяву про накладення арешту на рахунки боржника (ТОВ "Будівельно-інвестиційної компанії "Будсервіс”). Так, державним виконавцем Державної виконавчої служби у Солом'янському районі міста Києва винесено постанову №547/12 від 18.04.2006 року про арешт коштів боржника та  накладено арешт на кошти ТОВ "Будівельно-інвестиційної компанії "Будсервіс" в межах суми - 171581,55 грн. в ВАТ АБ "Укргазбанк", в філії банку "Пекао" ТОВ м. Київ, в Ленінградській філії АКБ "Київ" м. Київ.

Як вбачається з матеріалів справи           представником боржника  була подана Начальнику Державної виконавчої служби у Солом'янському районі міста Києва скарга на дії старшого державного виконавця Марківа І.П. щодо винесення постанови від 18.04.2006 року по накладенню арешту на кошти боржника, згідно якої боржник просив Начальника Державної виконавчої служби у Солом'янському районі міста Києва визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Марківа І.П. щодо винесення постанови від 18.04.2006 року по накладенню арешту на кошти боржника, скасувати зазначену постанову і зняти арешт з коштів боржника, враховуючи, що зазначений державний виконавець зобов'язаний був пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-ХГУ (із змінами та доповненнями), відкласти проведення виконавчих дій відносно боржника, який несвоєчасно одержав постанову від 18.04.2006 року по накладенню арешту на кошти боржника і поновити строк для добровільного виконання рішення, а до отримання відомостей про одержання боржником копії постанови (п. 4.1.1 Інструкції про проведення виконавчих дій затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року N 74/5) для захисту прав стягувача державний виконавець міг вжити заходів щодо забезпечення виконання, передбачені частиною шостою статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-ХГУ (із змінами та доповненнями).

Також представником боржника 12.05.2006 року була подана Начальнику Державної виконавчої служби у Солом'янському районі міста Києва скарга на дії старшого державного виконавця Марківа І.П. щодо винесення постанови від 04.04.2006 року (про відкриття виконавчого провадження за №547/12), надіслання та доведення її боржнику, яку останній обґрунтовував тим, що Державною виконавчою службою у Солом'янському районі міста Києва не було вчинено процесуальних дій, визначених статтею 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-ХГУ (із змінами і доповненнями),   зокрема,   після   з'ясування   державним   виконавцем   факту   невручення боржникові копії постанови про відкриття виконавчого провадження, державний виконавець не вправі, вчиняти виконавчі дії, а зобов'язаний особисто вручити боржнику копію постанови  про відкриття виконавчого провадження під розписку, в якій встановити ще один строк для добровільного виконання вимог виконавчого документа, а виконавчі дії відкласти.

16.05.2006 року заступником начальника Державної виконавчої служби у Солом'янському районі міста Києва винесена постанова відповідно до якої було відмовлено в задоволені скарги №101 (1) 06 від 10.05.2006 року на дії старшого державного виконавця Марківа І.П. щодо винесення постанови від 18.04.2006 року по накладенню арешту на кошти боржника та скарги №104 (1) 06 на дії старшого державного виконавця Марківа І.П. щодо винесення постанови від 04.04.2006 року (про відкриття виконавчого провадження за №547/12), надіслання та доведення її боржнику, згідно вимог статей 20, 24, 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-ХІУ.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-ХІУ (із змінами і доповненнями) державний виконавець, починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне  виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 цього Закону.

У разі, якщо копія постанови про відкриття виконавчого провадження одержана боржником несвоєчасно, внаслідок чого боржник був позбавлений можливості добровільно виконати рішення у встановлений державним виконавцем строк, за письмовою заявою боржника при підтвердженні факту несвоєчасного одержання вказаної постанови державний виконавець відкладає провадження виконавчих дій у порядку, встановленому статтею 32 цього Закону, та поновлює боржнику строк для добровільного виконання рішення.

17.05.2006 року, державним виконавцем винесено постанову, відповідно до якої боржнику було поновлено строк для добровільного виконання рішення суду, оскільки представником боржника подавалась  заява, в якій просив виконавчий орган поновити строк для добровільного виконання рішення і скасувати арешт на кошти боржника у банківських установах,  на підставі якого 25.07.2005 року видано наказ господарського суду міста Києва №5/18 про стягнення на користь ЗАТ "КСУМ" 155983,23 грн. - до 22.05.2006 року та було відкладено до зазначеної дати (22.05.2006 року) проведення виконавчих дій. Пунктом другим вказаної постанови  державним виконавцем було скасовано арешт накладений постановою  державного виконавця від 18.04.2006р.

Господарським судом міста Києва встановлено, що у зв’язку з невиконанням рішення суду боржником у добровільному порядку, державним виконавцем 24.05.2006 року винесено постанову №547/12 про арешт коштів боржника та  накладено арешт на кошти ТОВ "Будівельно-інвестиційної компанії "Будсервіс"  в межах суми - 149553,47 грн.

14.08.2006 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу №5/18 виданого 25.07.2005 року господарським судом міста Києва про стягнення з ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія» - 155983,23 грн.

Відповідно до розрахунку виконавчого провадження (у справі №547/12) здійсненого державним виконавцем - Марківим І.П., загальна сума, що надійшла на депозитний рахунок виконавчого органу склала - 171758,04 грн., в тому числі сума виконавчого збору, що підлягає стягненню - 15598,32 грн., витрати, пов'язані з проведенням виконавчих дій у розмірі - 58,58 грн. та сума, що підлягає виплаті стягувачу (ЗАТ "КСУМ") - 155983,23 грн., а залишок суми, що підлягав поверненню боржнику склав - 117,91 грн., який платіжним дорученням №12012 від 18.09.2006 року було повернено органом стягнення на розрахунковий рахунок ТОВ «Будівельно-інвестиційна компанія».

Відповідно до статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець здійснює необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом та вправі на виконання рішення суду про стягнення коштів або накладення арешту в порядку, встановленому цим Законом, накладати арешт на грошові кошти та інші цінності боржника, в тому числі на кошти, які знаходяться на рахунках та вкладах в установах банків, інших кредитних установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до статті 50 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Відповідно до ч.4 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-ХІУ (із змінами і доповненнями)  за наявності даних про кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших кредитних організаціях, на них накладається арешт та стягнення на майно боржника звертається в розмірах і обсягах, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням витрат на виконання та стягнення виконавчого збору.

Як визначено статтею  24 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року № 606-ХІУ (із змінами і доповненнями) державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення. Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача, з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження. Одночасно з винесенням такої постанови державний виконавець може провести опис і арешт майна боржника в порядку, визначеному цим Законом.

Таким чином колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що постанови про відкриття виконавчого провадження  від 04.04.2006р. та про арешт коштів боржника від 18.04.2006р. винесені державним виконавцем у відповідності до вимог ст.ст.5, 20, 24, 50 Закону України „Про виконавче провадження” від 21 квітня 1999 року №606- ХІУ, а тому доводи  скаржника щодо визнання неправомірними дій старшого державного виконавця ДВС у Солом”янському районі м. Києва Марківа І.П.   по винесенню постанов від 04.04.2006 та від 18.04.2006 та вчинення дій по накладенню арешту на грошові кошти  є такими, що не заслуговують на увагу.

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до статті 121-1 ГПК України лише суд касаційної інстанції за заявою сторони чи поданням прокурора або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення господарського суду до закінчення його перегляду в порядку касації.

Відповідно до статті 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про  необґрунтованість  вимоги заявника щодо  зупинення дій виконавчого провадження у справі №547/12 від 04.04.2006 року, закриття виконавчого провадження Державної виконавчої служби у Солом'янському районі міста Києва по примусовому виконанню наказу господарського суду міста Києва №5/18 від 25.07.2005 року та зобов'язання ДВС у Солом'янському районі міста Києва повернути стягувачу наказ Господарського суду міста Києва від 25.07.2005 року № 5/18 для звернення до ДВС за місцезнаходженням боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельно - інвестиційна компанія „Будсервіс”, беручи до уваги, що суд не вправі зобов'язувати державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-ХІУ (із змінами та доповненнями) можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, що узгоджується з  п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" від 26 грудня 2003 року N 14 , відповідно до якого суд не вправі зобов'язувати державного виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом N 606-ХІУ можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби (наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених ст. 35 Закону N 606-ХІУ), проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом або скоротити його (ч. З ст. 36 Закону N 606-ХІУ), а також про те, що не підлягають задоволенню вимоги боржника стосовно скасування постанови першого заступника начальника ДВС у Солом'янському районі міста Києва Деревицької Н.В. від 16.05.2006 року (відповідно до якої було відмовлено в задоволені скарги №101 (1) 06 від 10.05.2006 року на дії старшого державного виконавця Марківа І.П. щодо винесення постанови від 18.04.2006 року по накладенню арешту на кошти боржника та скарги №104 (1) 06 на дії старшого державного виконавця Марківа І.П. щодо винесення постанови від 04.04.2006 року (про відкриття виконавчого провадження за №547/12), надіслання та доведення її боржнику, згідно вимог статей 20, 24, 27 Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року №606-ХІУ) та повернення незаконно  стягнутих державним виконавцем грошових коштів з ТОВ «Будівельно - інвестиційна компанія» «Будсервіс» у розмірі -171576,60 грн. (дана сума уточнена боржником у заяві №8 (А) 07 від 17.01.2007 року про збільшення розміру грошових вимог з суми - 21875,64 грн. до суми у 171576,60 грн.), беручи до уваги, що судом, відповідно до вищенаведеного, дії старшого державного виконавця Державної виконавчої служби у Солом'янському районі міста Києва Марківа І.П. у виконавчому проваджені щодо винесення постанов від 04.04.2006 року та від 18.04.2006 року і вчинення відповідних виконавчих дій згідно названих постанов по примусовому виконанню наказу №5/18 від 25.07.2005 року (хоча боржнику і поновлювався строк для добровільного виконання рішення суду до - 22.05.2006 року постановою державного виконавця від 17.05.2006 року) визнані правомірними та такими, що повністю відповідають вимогам зокрема Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-ХІУ (із змінами та доповненнями), що у своїй сукупності зумовлює неможливість задоволення судом, як вимоги боржника стосовно повернення стягнутих державним виконавцем грошових коштів з ТОВ «Будівельно - інвестиційна компанія«Будсервіс» у розмірі - 171576,60 грн. (зважаючи що останній стягнуто повністю на законних підставах та згідно чинного рішення №5/18 від 05.07.2005 року на загальну суму - 171758,04 грн.), так вимоги стосовно скасування постанови першого заступника начальника ДВС у Солом'янському районі міста Києва Деревицької Н.В. від 16.05.2006 року, оскільки останньою підтверджено законність дій старшого державного виконавця Державної виконавчої служби у Солом'янському районі міста Києва Марківа І.П., так як такі були вчинені у відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження" від 21 квітня 1999 року N 606-ХІУ (із змінами та доповненнями).

Щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права, то слід зазначити про наступне.  Частиною 2 статті 104  Господарського процесуального кодексу встановлено, що порушення або неправильне  застосування  норм процесуального права може бути підставою для скасування  або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення , а частина 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу покладає на апеляційний господарський суд обов’язок перевірити законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала Господарського    суду міста Києва від 04.04.2007р. по даній справі відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам і матеріалам справи, підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст..ст.101-105 Господарського процесуального кодексу, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Ухвалу Господарського суду міста Києва від 04.04.2007р. у справі № 5/18 залишити без змін, а апеляційну скаргу  Товариства з обмеженою відповідальністю „Будівельно-інвестиційна компанія „Будсервіс”    - без задоволення.

2.Матеріали справи № 5/18 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді

19.12.07 (відправлено)