ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12.06.07 р.                                                                               Справа № 45/133

за позовом: Орендного підприємства „Донецькміськтепломережа”, , м.Донецьк

до відповідача: Житлово-будівельного кооперативу „МИР – 120”, , м.Донецьк

про стягнення 96 252 грн. 92 коп.

Суддя     Б.Д. Плотніцький

при секретарі судового засідання Колосовій О.О.

Представники:

Від позивача: не з’явились

Від відповідача: Кияшко Л.Б. – довір.

В засіданні суду брали участь

СУТЬ СПРАВИ:

Позивач, Орендне підприємств „Донецькміськтепломережа”, м.Донецьк, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Житлово-будівельного кооперативу „МИР – 120”, м.Донецьк про стягнення заборгованості у сумі 96 252 грн. 92 коп., в тому числі основний борг – 79 965 грн. 72 коп., інфляція – 13 037 грн. 64 коп. та три проценти річних – 3 816 грн. 26 коп.

В порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач уточнив суму позову та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 96 819 грн. 62 коп., в тому числі основний борг – 79 965 грн. 72 коп., інфляція – 13 037 грн. 64 коп. та три проценти річних – 3 816 грн. 26 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про постачання теплової енергії №2624 від 01.08.2004р. в частині повної та своєчасної сплати поставленої теплової енергії, повідомлення – вимогу №2679 від 30.10.206р. та платіжні вимоги - доручення.

У судове засідання 12.06.2007р. представник позивача не з’явився, про день та час розгляду справи був повідомлений в установленому порядку.

Відповідач у відзиві на позов №18 від 22.05.2007р. підтвердив наявність у нього заборгованості у сумі 79 965 грн. 72 коп. та пояснює, що дана заборгованість утворилась внаслідок вчинення злочину з боку бухгалтера Картун Ольги Анатоліївни.

Одночасно, відповідачем заявлено про направлення заяви до прокуратури Куйбишевського району м.Донецька та заявлене клопотання про зупинення провадження по цій справі.

Крім цього, відповідач просить зменшити розмір пені та втрат від інфляції та у випадку задоволення вимог позивача повністю чи частково розстрочити виконання рішення.

В судовому засіданні 12.06.2007р. відповідач звернувся до суду з клопотанням про розстрочку виконання судового рішення строком на 4 роки.

Позивач надав письмове пояснення щодо розстрочки, згідно з яким позивач не заперечує проти розстрочки на 4 роки.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено наступне:

01.08.2004р. між позивачем та відповідачем укладений договір про постачання теплової енергії за №2624.

Згідно з умовами вказаного договору позивач повинен поставити відповідачу теплову енергію до елеваторного вузла.

В свою чергу, відповідач повинен прийняти поставлену йому теплову енергію, розподілити її споживачам та сплатити її вартість.

Під час підписання вказаного договору п.6.4 сторонами було передбачено, що заборгованість відповідача, яка утворилась  за час дії попереднього договору  у сумі 118 668 грн. 73 коп., відповідач повинен погасити у повному обсязі.

Крім цього, за змістом п. 3.1 договору оплата за теплову енергію повинна бути здійснена відповідачем не пізніше 10  числа місяця, наступного за звітним згідно з пред’явленими рахунками.

Як стверджує позивач, всупереч умовам договору про постачання теплової енергії за №2624 від 01.08.2004р. відповідачем частково сплачена заборгованість, яка утворилась як під час дії попереднього договору, так і під час дії цього договору у сумі 79 965 грн. 72 коп.

На адресу відповідача позивач направив повідомлення – вимогу №2679 від 30.10.2006р. з вимогою в семиденний термін сплатити заборгованість по попередньому договору у сумі 25 565 грн. 02 коп.

Оскільки відповідачем заборгованість не була погашена, позивач у відповідності із ст.625 Цивільного кодексу України нарахував інфляцію у сумі 13 037 грн. 64 коп. та три проценти річних у сумі 3 816 грн. 26 коп.

За таких підстав позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості у сумі 96 819 грн. 62 коп., в тому числі основний борг – 79 965 грн. 72 коп., інфляція – 13 037 грн. 64 коп. та три проценти річних – 3 816 грн. 26 коп.

Відповідач надав відзив на позов №18 від 22.05.2007р., яким підтвердив наявність у нього заборгованості в частині основної суми боргу.

Господарський суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу у сумі 79 965 грн. 72 коп. є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

При цьому, за приписом ст.525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, по договору про постачання теплової енергії №2705 від 01.08.2004р. відповідач повинен погасити у повному обсязі заборгованість, яка утворилась під час дії попереднього договору.

При цьому, у відповідності з п.3.1 вказаного договору, відповідач також повинен сплатити вартість наданої йому теплової енергії не пізніше 10 числа місяця, наступного за звітним згідно з пред’явленими рахунками.

Виставлені рахунки з боку відповідача сплачені не у повному обсязі. Сума 79 965 грн. 72 коп. залишена без сплати.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. При цьому, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Всупереч ст.526,530 Цивільного кодексу України відповідачем не виконані зобов’язання в частині повного та своєчасного виконання грошових зробов’язань, зокрема сплати вартості поставленої пеплової енергії.

Відповідач основний борг визнав.

Згідно до ч.5 ст.78 Господарського процесуального кодексу України в разі визнання відповідачем позовних вимог господарський суд приймає рішення про задоволення позову.

На підставі зазначеного, господарський суд вважає, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 79 965 грн. 72 коп. підлягають задоволенню.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляції у сумі 13 037 грн. 64 коп. та трьох відсотків річних у сумі 3 816 грн. 26 грн. підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Як було встановлено судом, відповідачем було порушене зобов’язання в частині своєчасної та повної оплати вартості поставленої теплової енергії.

Стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає випадки, коли боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Оскільки відповідачем порушені умови договору в частині повної та своєчасної оплати отриманого товару, позивачем з урахування вимог ст.625 Цивільного кодексу України нараховані та пред’явлені до стягнення інфляція у сумі 13 037 грн. 64 коп. та три проценти річних у сумі 3 816 грн. 26 грн.

Розрахунок суми санкцій є арифметично вірним, а також таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Заперечень з боку відповідача щодо неправильного нарахування санкцій не надано.

З урахуванням вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем підтверджене невиконання  зобов’язань по договору, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляції у сумі 13 037 грн. 64 коп. та три проценти річних у сумі 3 816 грн. 26 грн. є доведеними, обгрунтованими матеріалами справи, а також такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно клопотання відповідача про надання розстрочки виконання судового рішення строком на 4 роки, господарський суд зазначає наступне:

Відповідно до п.6 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право розстрочити його виконання.

За приписом ст.121 Господарського процесуального кодексу України за заявою сторони або за власною ініціативою, суд може розстрочити виконання рішення при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Господарський суд вважає, що обставини, якими відповідач обгрунтовує клопотання про розстрочку виконання рішення, є такими, що роблять неможливим негайне виконання рішення суду, враховуючи, що позивач не заперечує, суд вважає за необхідне розстрочити виконання рішення на 4 роки.

Клопотання відповідача про зупинення провадження по справі господарським судом залишене без задоволення у зв’язку з необгрунтованістю.

Стосовно клопотання відповідача про зменшення суми пені та втрат від інфляції, господарський суд зазначає, що пеня позивачем в межах даного позову не заявлена, правові підстави для зменшення суми інфляції відсутні.

Таким чином вказане клопотання судом залишене без задоволення.

Судові витрати у відповідності із ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 22, 43, 49, 78, 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Орендного підприємства „Донецькміськтепломережа”, м.Донецьк до  Житлово-будівельного кооперативу „МИР – 120”, м.Донецьк про стягнення заборгованості у сумі 96 819 грн. 62 коп., в тому числі основний борг – 79 965 грн. 72 коп., інфляція – 13 037 грн. 64 коп. та три проценти річних – 3 816 грн. 26 коп., задовольнити.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу „МИР – 120”, м.Донецьк на користь Орендного підприємства „Донецькміськтепломережа”, м.Донецьк  основний борг у сумі 79 965 грн. 72 коп., інфляцію у сумі 13 037 грн. 64 коп., три проценти річних у сумі 3 816 грн. 26 коп., а всього у сумі -  96 819 грн. 62 коп., витрати по сплаті державного мита у сумі 968 грн. 20 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у сумі 118 грн. 00 коп.

Розстрочити виконання рішення суду на чотири роки. Стягнення здійснювати рівними частинами.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення прийняте в судовому засіданні 12.06.2007р.

Суддя

І.О.А.