ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 р.
№ 14/116

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

Перепічая В.С. (головуючий),

Вовка І.В.,
Гончарука  П.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві   касаційну скаргу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “ПОЛТАВНАФТОГАЗГЕОЛОГІЯ” на  постанову Київського міжобласний апеляційного господарського суду від 15.11.2006р. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Енерго-сервісна компанія “ЕСКО-ПІВНІЧ” до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “ПОЛТАВНАФТОГАЗГЕОЛОГІЯ” про стягнення сум

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї,  суд

У С Т А Н О В И В  :

У лютому 2006р. ТОВ “Енерго-сервісна компанія “ЕСКО-ПІВНІЧ” пред’явило в господарському суді позов до Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “ПОЛТАВНАФТОГАЗГЕОЛОГІЯ” про стягнення 2393966,69 грн. збитків за невиконання умов договору підряду №10-2002/ПР-154 від 09.08.2002р. з доповненнями від 22.10.2002р. по капітальному ремонту свердловини №2 Карайкозівського родовища, в рамках договору про спільну діяльність №01 від 26.04.2000р. з доповненнями від 02.08.2001р.

У подальшому позивач уточнив розмір позовних вимог і просив суд стягнути з відповідача 1784857,80 грн.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 20.04.2006р. (суддя Іваницький О.Т.) позов було задоволено частково, провадження у справі у частині стягнення збитків в сумі 609108,89 грн. припинено, з відповідача на користь позивача стягнуто 1784857,80 грн.

Відповідач оскаржив дане рішення в апеляційному порядку.

Постановою Київського міжобласний апеляційного господарського суду від 15.11.2006р. (судді Поліщук В.Ю. – головуючий, Андрейцева Г.М., Рудченко С.Г.) апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “ПОЛТАВНАФТОГАЗГЕОЛОГІЯ” було залишено без задоволення, рішення господарського суду Полтавської області від 20.04.2006р. змінено: в п. 3 резолютивної частини даного рішення після слів “витрат по оплаті держмита” та замість “118,00 грн.” слід читати “87 грн. 98 коп.”; пункт 4 резолютивної частини рішення виключено. Решту тексту резолютивної частини рішення господарського суду Полтавської області від 20.04.2006р. залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач просить скасувати судові рішення  і прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи уточнений позивачем позов, суд як першої, так і другої інстанції виходили з його доведеності.

Проте з таким висновком погодитись не можна виходячи з такого.

Як видно з матеріалів справи між Державним геологічним підприємством “Полтаванафтогазгеологія”, правонаступником  якого є Державне підприємство Національної акціонерної компанії “Надра України” “Полтавнафтогазгеологія”, та ТОВ “Енерго-сервісна компанія “Еско-Північ” 26.04.2000р. за №01 було укладено договір про спільну інвестиційну діяльність на території України без створення юридичної особи по геологічному вивченню (розробці), з дослідно-промислової експлуатації та з подальшою промисловою розробкою Карайкозівського родовища вуглеводів.

(а.с. 24 –32 т.1)

За додатковою угодою від 02.08.2001р. до вказаного договору в якості третього учасника приєдналося Нафтогазвидобувне управління (НВГУ) “Охтирканафтогаз” на балансі якого знаходилась свердловина №2 та №3 Карайкозівського родовища.

(а.с. 33 –36 т.1)

За довіреностями учасників договору про спільну діяльність, ТОВ “Енерго-сервісна компанія “Еско-Північ” з Дочірнім підприємством Національної акціонерної компанії “Надра України” “ПОЛТАВНАФТОГАЗГЕОЛОГІЯ” уклали договір №10-2002/ПР-154 від 09.08.2002р. на виконання підрядних робіт по капітальному ремонту свердловини №2 Карайкозівського конденсатного родовища.

(а.с. 44 –60 т.1)

До цього договору цими ж сторонами було укладено додаткову угоду №1 від 22.10.2002р.

(а.с. 61 –65 т.1)

Наведене сторонами не оспорювалось.

Предметом спору є стягнення збитків у зв’язку з неналежним виконанням договору підряду.

Відповідно до ст.22 ЦК України збитки є втрати,  яких  особа  зазнала  у  зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі,  а також витрати,  які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи,  які  особа  могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

При цьому, у вигляді упущеної вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при належному виконанні зобов’язань.

Крім того, стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності.

Для застосування такої міри відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв’язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Як посилався відповідач на виконання робіт за договором підряду він мав  ліцензію №1927 від 14.05.2002р. зі строком дії до 14.05.2003р.

Зі свого боку у встановленому законодавством порядку він ініціював продовження дії цієї ліцензії, але незважаючи на це Державний комітет з питань геології та використання надр України відмовив у продовженні терміну її дії, а тому вважав, що немає його вини у припиненні підрядних робіт на свердловині №2 Карайкозівського родовища, як і на те, що підрядні роботи на цій свердловині були з наведених обставин припинені за рішенням Комітету спільної діяльності, а не одноособово підрядником.

Суд як першої, так і другої інстанції цих посилань відповідача, у порушення вимог ст. 43 ГПК України, належним чином не перевірив.

Водночас суду слід було перевірити і те, що було предметом договору підряду, чи було передбачено цим договором введення свердловини №2 в дослідно-промислову розробку і забезпечення видобутку газу та нафти, як і те, які передбачались роботи по капітальному ремонту свердловини для приведення її до стану готовності – отримання притоку вуглеводів і чи були вони виконані відповідачем.

Відповідно до п.1 ст. 604 ЦК України зобов’язання припиняється за домовленістю сторін.

Суди ж як першої, так і другої інстанції не з’ясували питання того, виходячи зі змісту протоколу №7-СД від 20.11.2003р. засідання Комітету управління спільною діяльністю за договором №01/1260 від 26.04.2006р., інших матеріалів справи, чи не було розірвано договір про спільну діяльність, а також наявності повноважень позивача по даній справі на пред’явлення позову.

(а.с. 2 –5 т.2)

Крім того, як наведено вище, провадження у справі в частині стягнення збитків в сумі 609108,89 грн. судом було припинено.

Проте суд не врахував, що припинення провадження у справі (повністю або частково) виноситься ухвала, це з одного боку.

З іншого, суди не звернули увагу на те, що позивач у порядку ст. 22 ГПК України не відмовлявся у певній частині від позову, а скористався іншим правом –зменшив розмір позовних вимог.

(а.с. 29 –33; 41 –43 т.2)

Отже, враховуючи наведене, ухвалені судові рішення не можна визнати законними і обґрунтованими.

При новому розгляді справи суду слід врахувати викладене, ретельно з’ясувати дійсні обставини справи, обґрунтованість  вимог позивача і заперечень відповідача і вирішити спір відповідно до встановленого та вимог закону.

Керуючись  ст.ст.1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського  процесуального  кодексу  України,  Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії “Надра України” “ПОЛТАВНАФТОГАЗГЕОЛОГІЯ” задовольнити частково.

Постанову Київського міжобласний апеляційного господарського суду від 15.11.2006р. та рішення господарського суду Полтавської області від 20.04.2006р. скасувати і справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, в іншому складі суду.

Головуючий                                                                                    В.Перепічай

С у д д і

І.Вовк

П.Гончарук