ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007 р.
№ 33/192-06

Колегія суддів Вищого господарського суду України у складі:

головуючий суддя
Муравйов О. В.

судді
Полянський А. Г.
Фролова Г. М.

розглянувши
касаційну скаргу
Комунально-житлового експлуатаційного підприємства № 2

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.12.2006 року

по справі
№ 33/192-06 Господарського суду Дніпропетровської області

за позовом
Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району м. Днпропетровська

до
Комунально-житлового експлуатаційного підприємства № 2

про
стягнення 15000 грн.

За участю представників сторін:

від позивача:
не з’явилися

від відповідача:
не з’явився

Ухвалою Вищого господарського суду України від 07.02.2007 року касаційна скарга Комунально-житлового експлуатаційного підприємства № 2 була прийнята до провадження, її розгляд призначений на 13.03.2007 року.

До початку розгляду справи по суті у судовому засіданні 06.03.2007 року відводів складу суду не заявлено.

Представники сторін в судове засідання не з’явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь належним чином. Оскільки від сторін додаткові документи не витребовувались, явка представників сторін обов’язковою не визнавалася, про існування поважних причин неявки сторони суд не повідомляли, з клопотанням про відкладення розгляду не зверталися, а також виходячи з меж перегляду справи судом касаційної інстанції, встановлених ст. 1117 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе розглянути касаційну скаргу за наявними матеріалами без участі представників сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач Комунальне виробниче житлове ремонтно-експлуатаційне підприємство Жовтневого району м. Дніпропетровська  звернулося до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом про стягнення з відповідача Комунально-житлового експлуатаційного підприємства №2 15000 грн. заборгованості за виконані роботи.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2006 року (суддя Разіна Т. І.) в задоволенні позову відмовлено, оскільки суд дійшов висновку що між сторонами договір підряду в 2003 році не укладався.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.12.2006 року (головуючий суддя Лотоцька Л.О., судді Бахмат Р. М., Євстигнєєва О.С.) апеляційна скарга позивача задоволена, рішення місцевого суду скасоване, стягнуто з відповідача на користь позивача 15000 грн. заборгованості, 225 грн. витрат по сплаті держмита, в тому числі оплачені при поданні апеляційної скарги, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Суд апеляційної інстанції встановив, що договір підряду між сторонами був укладений, відповідач має заборгованість по оплаті виконаних позивачем робіт в сумі 15000 грн. Також суд апеляційної інстанції зазначив про невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Не погоджуючись з постановою апеляційного господарського суду, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій стверджує про порушення при прийнятті постанови норм матеріального права, у зв’язку з чим просить постанову апеляційного господарського суду скасувати.

У запереченнях на касаційну скаргу позивач проти вимог та доводів заявника заперечує, просить залишити постанову апеляційної інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла наступного висновку.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що між відповідачем як замовником та позивачем як підрядчиком укладений договір підряду № 1/1 від 01.10.2003 року, який підписаний сторонами та скріплений печатками сторін. ЗА своєю суттю цей договір, на думку апеляційної інстанції, є договором підряду. Згідно з п. 1.1 договору замовник передав, а підрядчик прийняв на себе виконання ремонтно-будівельних робіт по поточному ремонту житлового фонду району. Пунктом 1.5 договору сторони передбачили, що замовник приймає виконані роботи і сплачує їх згідно акта виконаних робіт по Ф-2, а п. 4.-4.2 передбачено, що замовник оплачує виконану роботу згідно акта виконаних робіт по формі КБ-2В, складеного підрядчиком не пізніше 30 числа поточного місяця. Оплата виконаних робіт повинна бути здійснена протягом наступного місяця. Строк дії договору встановлений до 31.12.2003 року.

Також апеляційною інстанцією встановлено, що позивач виконав роботи за зазначеним договором, на загальну суму 19137,6 грн., про   що свідчить акт № 174 приймання підрядних робіт за листопад 2003 року по формі КБ-2В та акт № 198 за грудень 2003 року, які підписані сторонами та скріплені печатками. З посиланням на твердження позивача, викладені в позовній заяві, про часткову оплату, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про заборгованість відповідача за виконані роботи в сумі 15000 грн.

Позовні вимоги задоволені з посиланням на ст. 161, 162, 203, 216, 332 ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 54 ГПК України позовна заява серед іншого повинна містити виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Як вбачається з позовної заяви, позивач не згадував в ній про договір № 1/1 від 01.10.2003 року, зазначаючи лише взагалі про договір підряду. Не був цей договір і серед додатків до позовної заяви.

Лише 16.10.2006 року позивач в уточненнях до позовної заяви посилається на договір № 1/1 від 16.10.2003 року, копія договору додана до справи лише 26.09.2006 р.

В позовній заяві та уточненнях до неї позивач посилається на норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, а саме: ст. 205, 207, 610, 612, 625 ЦК України, ст. 174, 181, 193 ГК України.

Відповідно до ст. 22 ГПК України право змінювати підстави позову належить виключно позивачу.

Застосувавши до спірних правовідносин інші норми законодавства, ніж ті, на які посилався позивач, суд апеляційної інстанції допустив порушення процесуального законодавства.

Згідно із ст. 153 ЦК УРСР, яка була чинною на дату підписання спірного договору, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах; істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї з сторін повинно бути досягнуто згоди.

Як вбачається з відзиву на позов, відповідач заперечує проти укладення договору між сторонами.

Суд першої інстанції, відмовляючи в позові, також дійшов висновку, що договір підряду між сторонами в 2003 році не укладався.

Виходячи з приписів ст. 36 ГПК України, для спростування таких  висновків суду апеляційної інстанції слід було витребувати оригінал договору та додатків до  нього, якщо такі були; порівняти його умови з умовами інших договорів, зокрема, з умовами договору на утримання житлових будинків від 01.10.2003 року, а також встановити відповідність договору підряду вимогам законодавства, яке було чинним на момент його підписання.

Оскільки виходячи з приписів ст. 1117 ГПК України встановити зазначені обставини в суді касаційної інстанції не можливо, постановлені у справі рішення суду першої інстанції та постанова апеляційного господарського суду підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд до місцевого господарського суду.

За таких обставин касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Касаційну скаргу Комунально-житлового експлуатаційного підприємства №2 задовольнити частково.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.12.2006 року по справі № 33/192-06 та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2006 року по справі скасувати.

Справу передати на новий розгляд до Господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя
О. В. Муравйов

Судді
А. Г. Полянський

Г. М. Фролова