ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.04.07                                                                                        Справа №  7/139

Суддя

Позивач            Українсько-Латвійське товариство з обмеженою відповідальністю  і іноземними інвестиціями “БАДМ, ЛТД”, м. Дніпропетровськ .

Відповідач     Товариство  з обмеженою відповідальністю “МетСтанСервіс”, м.Запоріжжя.

Суддя Кутіщева Н.С.

Представники:

Позивача      Небосенко О.Ю., дов. № 224 від 25.04.2007р.

Буденко Ю.Ф. , дов. № 223 від 25.04.2007р.

Відповідач   не з’явився.

Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості в сумі  11168грн. 67 коп., яка складається з 10800 грн. 00 коп. основного боргу, 87 грн. 87 коп. 3% річних, 280 грн. 80 коп. суми індексу інфляції.

Позивач обґрунтував свої вимоги договором №  07/12 від 07.1202006р., ст.ст. 625, 662, 671, 672 Цивільного кодексу України.

Ухвалою суду від 23.03.2007р. позовна заява прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 26.04.2007р.

Представник відповідача в  судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвала суду від 23.03.2007р. була направлена на адреси сторін згідно з вимогами діючого законодавства, на адресу суду поштовим відділенням не поверталась, що свідчить про те, що сторони належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи. Явка представників сторін в судове засідання судом була визнана обов’язковою (ухвала суду від 23.03.2007р.).

Згідно п. 26.4.7-1 Роз’яснення президії Вищого господарського суду України №04-5/609 від 31.05.2002р. “Про внесення змін і доповнень і про визнання таким, що втратило чинність, деяких роз’яснень президії Вищого арбітражного суду України”, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони  зобов’язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав  і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного  та об’єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами або іншими учасниками судового процесу.

Спір  розглядається згідно зі ст. 75 ГПК України, по наявних у справі матеріалах.

Представником позивача надані докази погашення відповідачем суми основного боргу (платіжне доручення № 44 від 29.03.2007р.)

За усним  клопотанням представників позивача судовий процес ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд установив:

Між Українсько-Латвійським товариством з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями "БАДМ,ЛТД" (далі - позивач) і Товариством з обмеженою відповідальністю "МетСтанСервіс" (далі - відповідач) 07 грудня 2006 року був укладений договір поставки № 07/12 (далі - договір), у відповідності з п.1.1 якого, відповідач зобов'язувався поставити позивачу кран консольний поворотний ручний (ГОСТ 19494-74) тип 3, що був у вжитку (далі - товар), а позивач   зобов'язувався    прийняти і оплатити товар на умовах договору згідно  Специфікації № 1, що є невід'ємною його частиною.

Вартість товару, згідно з п.2.1 договору, складає 18 000,00 грн., в т.ч. ПДВ - 3 000,00 грн. Позивач повинен був здійснити оплату вартості товару шляхом передоплати в розмірі 60% його вартості, решту - 40% протягом 3-х банківських днів після підписання акту прийому-передачі товару (п.2.2 договору).

На виконання умов договору, та на підставі рахунку відповідача № 61 від 07.12.2006р., позивач платіжним доручення № 9931 від 08.12.2006р. перерахував на поточний рахунок відповідача суму передоплати в розмірі 60% вартості товару, що склала 10 800,00 грн. з розрахунку: 18 000,00 грн. х 60% = 10 800,00 грн.

Згідно ст. 173 ГК України, господарським признається зобов’язання, яке виникає між суб’єктом господарювання та іншим учасником  (учасниками) відношень у сфері господарювання на підставах, передбачених Господарським кодексом, в силу якого  один суб’єкт (боржник) зобов’язаний здійснити  діяння господарського або управненого господарського характеру на користь  іншого суб’єкта (здійснити роботу, передати майно, оплатити кошти, представити інформацію), або стримати  від  відповідних діянь, а другий суб’єкт, (кредитор) має право вимагати від зобов’язаної сторони виконання нєю зобов’язань.

У відповідності до п.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо  виконання зобов’язань –відповідно до вимог, що в певних умовах звичайно ставляться.  Відповідач свої  зобов’язання по договору не виконав, поставку не здійснив.

Згідно зі ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який отримав суму передплати, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передачі товару або повернення суми передплати.

Листом за № 76 від 26.12.2006р. відповідач повідомив позивача, про те, що товар готовий до відвантаження та просив провести остаточний розрахунок і направити представника для прийняття товару.

Прибувши для отримання товару представник позивача виявив, що консольний кран запропонований відповідачем для передачі не відповідає типу, параметрам та розмірам консольного крану, що підлягав поставці відповідно до п.1.1 договору, Специфікації № 1 до договору та ГОСТ 19494-74. Замість передбаченого договором консольного крану типу 3, що в ГОСТ 19494-74 визначений як "3-консольные поворотне краны на колонне свободно стоящие", що зображений на стр.6 ГОСТ 19494-74 позивачу був запропонований консольний кран типу 1, що визначений як "1 - консольньїе поворотньїе настенньїе краньї" і зображений на стр.З ГОСТ 19494-74, що суперечить умовам договору та загальним положенням про купівлю-продаж, які згідно п.2 ст.712 Цивільного кодексу України (далі - ЦКУ) застосовуються до договорів поставки.

Так, п.1 ст.662 ЦКУ передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Пунктом 1 ст.671 ЦКУ встановлено, що якщо за договором купівлі-продажу переданню підлягає товар у певному співвідношенні за видами, моделями, розмірами, кольорами або іншими ознаками (асортимент) продавець зобов'язаний передати покупцеві товар в асортименті, погодженому сторонами. Пунктом 1 ст.672 ЦКУ встановлено, що якщо продавець передав товар в асортименті, що не відповідає умовам договору купівлі-продажу, покупець має право відмовитися від його прийняття та оплати, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Листом вих. № 785 від 28.12.2006р. (вручено 09.01.2007р.) позивач повідомив відповідача про те, що підготовлений до поставки тип консольного крану не відповідає вимогам договору та не може бути використаний позивачем. У зв'язку з чим вимагав повернути перераховану на поточний рахунок відповідача платіжним дорученням № 9931  від 08.12.2006р. суму передоплати в розмірі 10 800,00 грн. на вказаний у листі поточний рахунок. У зв'язку з неотриманням позивачем відповіді на лист та грошових коштів на поточний рахунок 12.01.2007р. за № 9 на адресу відповідача був направлений лист нагадування (вручено 15.01.2007р.), на який відповідь не отримана.

В порядку ст.6 Господарського процесуального кодексу України 25.01.2007р. за №42, на адресу відповідача була направлена претензія (вручена 31.01.2007р.) з вимогою погашення заборгованості в сумі перерахованої відповідачу передоплати - 10 800,00 грн.

На день складення позовної заяви (16.03.2007р.), заборгованість відповідача перед Позивачем складає 10 800,00 грн.

На момент розгляду спору по суті  сума не поверну тою передплати відповідачем предоплата була повернута  29 березня 2007р. (платіжне доручення № 44).

В частині  стягнення 10800 грн. 00 коп. провадження по справі слід припинити згідно п. 1.1 ст. 80 ГПК України в зв’язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов’язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

Відповідно до ст. 625 ЦК України,  боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також; три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума 3% річних за прострочення виконання грошового зобов’язання, складає 87грн. 87коп., сума індексу інфляції складає 280 грн. 80 коп. пред’явлені до стягнення обґрунтовано та підлягають задоволенню.

Таким чином, позов підлягає задоволенню частково.

В іншій частині провадження по справі припинено згідно з п. 1.1 ст. 80 ГПК України.

Судові витрати покласти на відповідача, так як з його вини спір доведено до судового розгляду і частина заявленої до стягнення суми була погашена після звернення позивача з заявою до господарського суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 173, 193, 230-232, 693  ГК України, ст. ст.  22, 33,  43, 44,  49, 75, п. 1.1 ст. 80, ст. ст. 82, 84, 85 ГПК України, суд:

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “МетСтанСервіс”, 69098, м.Запоріжжя, вул. Жасмінна, буд. 5 (п/р 1177 в Олександрійській філії АКБ “Національний кредит” в м. Запоріжжя, МФО 313775, ЕДРПОУ 32875475) на користь  Українсько-Латвійського Товариства з обмеженою відповідальністю і іноземними інвестиціями “БАДМ, ЛТД”, 49127, м. Дніпропетровськ, вул. Базова, 4Б (п/р4056 в КБ “Приватбанк”, м. Дніпропетровськ, МФО 305299, ЕДРПОУ 19370604) 280 (двісті вісімдесят) грн. 80 суми індексу інфляції, 87 (вісімдесят сім) грн. 87коп. суми 3% річних,   102 (сто дві) грн. 00 коп. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн. 00 коп. оплати інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу.

Видати наказ.

В решті позову провадження по справі припинити.

Рішення вступає в законну силу через 10 днів з дня його прийняття.

Суддя                                                                                   Н.С. Кутіщева