ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"22" лютого 2007 р.

Справа №  6/586/06

м. Миколаїв

за позовом

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, м. Миколаїв, АДРЕСА_1.

до відповідача

Державної податкової інспекції у
Заводському районі м. Миколаєва, м. Миколаїв, вул. Г.Петрової, 2-а.

про

Скасування другої податкової
вимоги від 15.09.2004 року.

Суддя   Ткаченко
О.В.

Секретар Засядівко О.О.

Представники:

Від позивача

ОСОБА_1 ОСОБА_2, довіреність
НОМЕР_1.

Від відповідача

Давидченко І.М., довіреність від
19.02.2007 року № 550/9/10-00 Щедров Є.В., довіреність від 28.12.2006 року №
16705/9/10-00

Предмет спору: Позивач
звернувся до суду з позовом, з урахуванням уточнень заявлених у судовому
засіданні, про скасування другої податкової вимоги від 15.09.2004 року.

В обґрунтування заявлених
вимог  посилається на рішення
господарського суду Миколаївської області від 23.08.2005 року у справі № 7/212,
згідно якого  першу податкову вимогу
НОМЕР_2 визнано недійсною. Крім того, постановою Одеського апеляційного суду
від 13.12.2005 року також визнано недійсною першу податкову вимогу НОМЕР_2.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на п. 6.2.3. ст. 6 Закону України “Про порядок погашення
зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами”, згідно якої друга податкова вимога надсилається не раніше тридцятого
календарного дня від направлення (вручення) першої податкової вимоги у разі
непогашення платником податків суми податкового боргу в установлені строки.
Оскільки позивачем станом на 15.09.2004 року сума податкового боргу погашена не
була ДПІ для забезпечення виконання покладених на неї функцій була направлена
друга податкова вимога з дотриманням установленого законодавством порядку. Крім
того, у відзиві від НОМЕР_3 відповідачем зазначено, що згідно наказу ДПА у
Миколаївській області від 27.12.2005 року № НОМЕР_4 Центральну МДПІ у м.
Миколаєві ліквідовано 28.02.2006 року та 01.03.2006 року створено ДПІ у
Заводському районі м. Миколаєва, яка є одним з правонаступників Центральної
МДПІ.

Господарський суд, розглянувши
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив:

Наказом ДПА у Миколаївській області
від 27.12.2005 року № НОМЕР_4 ліквідовано 28.02.2006 року Центральну МДПІ у м.
Миколаєві та 01.03.2006 року створено ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва,
яка є одним з правонаступників Центральної МДПІ.

За таких обставин, на підставі ст..
55 КАС України суд здійснює заміну відповідача Центральної МДПІ у м. Миколаєві
на ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва.

02.07.2004 року позивачем прийнято
першу податкову вимогу № НОМЕР_2.

15.09.2004 року позивачем прийнято
другу податкову вимогу № НОМЕР_5, до складу якої входить податковий борг з податку
на додану вартість в сумі 168545,16 грн. та з податку з доходів фізичних осіб в
сумі 162052,63 грн.

Представниками сторін у судовому
засіданні не заперечується, що у першій і другій податкових вимогах визначені
до сплати одні і ті самі суми податкового боргу за тими самими податками.

Рішенням господарського суду
Миколаївської області від 23.08.2005 року у справі № 7/212 за позовом СПД
-фізичної особи ОСОБА_1. до Центральної МДПІ у м. Миколаєві визнано недійсною
першу податкову вимогу НОМЕР_2. При цьому судом встановлено, що ДПА України
05.11.2004 року прийнято рішення про результати розгляду скарги СПД ОСОБА_1., у
зв'язку з чим відповідачем у справі порушено п. п. 5.2.3. п. 5.2. ст. 5 Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ, відповідно до яких протягом строку
адміністративного оскарження податкові вимоги з податку, що оскаржується не
надсилаються, а сума податкового зобов'язання вважається неузгодженою.

Постановою Одеського апеляційного
господарського суду від 13.12.2005 року першу податкову вимогу НОМЕР_2 визнано
недійсною також з посиланням на те, що податкові зобов'язання, на які є
посилання у податковій вимозі НОМЕР_2 на час направлення такої вимоги не були
узгодженими у зв'язку з адміністративним оскарженням позивачем податкових
повідомлень-рішень ДПІ у Заводському районі м. Миколаєва від 20.01.2004 року №
НОМЕР_6 та № НОМЕР_7.

Встановивши обставини справи,
дослідивши докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно п. 1.10 ст. 1 Закону України
від 21.12.2000  № 2181-III “Про порядок
погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними
цільовими фондамиподаткова”  вимога  - письмова вимога податкового органу до
платника податків погасити суму податкового боргу.

Відповідно до п. 1.3. ст. 1 Закону
України від 21.12.2000  № 2181-III
податковий борг (недоїмка) - податкове
зобов'язання  (з урахуванням   штрафних
санкцій   за  їх
наявності), самостійно узгоджене
платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому  порядку,
але  не сплачене у встановлений
строк, а також пеня,  нарахована на суму
такого податкового зобов'язання.

Відповідно до ст. 72 КАС України
обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або
господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді
інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої
встановлено ці обставини.

Враховуючи, що рішеннями судів
першої та апеляційної інстанції у справі № 7/212 встановлено обставини щодо
апеляційного оскарження позивачем податкових повідомлень-рішень ДПІ у
Заводському районі м. Миколаєва від 20.01.2004 року № НОМЕР_6 та № НОМЕР_7, за
результатами якого ДПА України 05.11.2004 року прийнято рішення про результати
розгляду скарги СПД ОСОБА_1., суд вважає, що відповідач, направивши другу
податкову вимогу від 15.09.2004 року № НОМЕР_5, діяв необґрунтовано, чим
порушив п. п. 5.2.3. п. 5.2. ст. 5 Закону України від 21.12.2000  № 2181-III.

Керуючись ст.ст. 94,161-163
КАС України,

господарський суд

П О С Т А Н О
В И В  :

1. Замінити
відповідача Центральну МДПІ у м. Миколаєві на ДПІ у Заводському районі м.
Миколаєва.

2. Скасувати другу податкову
вимогу від 15.09.2004 року № НОМЕР_5.

3. Стягнути з Державного бюджету
України на користь СПД -фізичної особи ОСОБА_1, м. Миколаїв, АДРЕСА_1, код
НОМЕР_8    3,40 грн. судових витрат.

Постанова  або
ухвала суду першої інстанції,  якщо інше
не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку
заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але
апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова
або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього
строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду
справи.

Про апеляційне оскарження
рішення  суду  першої
інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд  першої інстанції, який ухвалив
оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається
особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга,
подані після закінчення строків, встановлених цією статтею, залишаються без
розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не
знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Суддя

О.В.Ткаченко