ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

07.03.07                                                                                           Справа№ 2/166-25/86-А

11 год. 40 хв.
79014, м.Львів вул.Личаківська,128.
Зал судових засідань № 310

Господарський суд Львівської області розглянувши в судовому засіданні справу:

за позовом :
Старосамбірського районного центру зайнятості (м. Старий Самбір)

до відповідача :
Приватної агрофірми “Міженець” (с. Міженець)

про :
стягнення коштів в сумі 5 928 (п‘ять тисяч дев‘ятсот двадцять вісім) грн. 48 коп.

Суддя :
В.М. Пазичев

При секретарі :
А.І. Цікало

Представники сторін:

Від позивача:
Пецкович В.Д. –представник (довіреність № 87/09 від 16.01.2007 р.)

Від відповідача :
не з‘явився

Представникам сторін, присутнім у судовому процесі роз’яснено зміст ст.ст. 30, 49, 51  Кодексу адміністративного судочинства України, а саме їх процесуальні права та обов’язки, зокрема, право заявляти відводи.

Суть спору: До господарського суду Львівської області Старосамбірським районним центром зайнятості (м. Старий Самбір) подано позов до Приватної агрофірми “Міженець” (с. Міженець) про стягнення коштів в сумі 5 928 (п‘ять тисяч дев‘ятсот двадцять вісім) грн. 48 коп.

Ухвалою суду від 21.02.2007 р. розгляд  справи  в судовому засіданні призначено на 07.03.2007 р.

Позивач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 21.02.2007 р. в повному обсязі не виконав, явку повноважного представника в судове засідання забезпечив.

30.01.2007 р. представник позивача представив суду від державного реєстратора довідку № 18/01-25 від 06.03.2007 р., акт звірки розрахунків від 01.03.2007 р. та відзив відповідача на позовну заяву.

Представник позивача позов підтримав повністю, просив задоволити позовні вимоги з підстав, наведених у заяві.

Відповідач вимог ухвали суду про порушення провадження у справі від 21.02.2007 р. не виконав, відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав повністю, представив, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

В судовому засіданні 07.03.2007 р. відповідно до ч. 4 ст. 121 КАС України, суд прийняв постанову.

Повний текст постанови виготовлено, підписано та оголошено 07.03.2007 р.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

Розглянувши документи і матеріали, подані сторонами, заслухавши пояснення осіб, присутніх в судовому засіданні, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, суд встановив наступне:

Приватна агрофірма “Міженець” зареєстрована як платник внесків на загальнообов‘язкове державне соціальне страхування України на випадок безробіття за № 136500580.

Станом на 01.01.2007 р. заборгованість відповідача перед позивачем, згідно розрахункової відомості, становить 5 928 (п‘ять тисяч дев‘ятсот двадцять вісім) грн. 48 коп.

Відповідно до акту звірки розрахунків по сплаті внесків до Фонду загальнообов‘язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття від 01.03.2007 р., який підписано сторонанами, заборгованість (недоїмка) ПАФ “Міженець” до Фонду загальнообов‘язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття станом на 01.03.2007 р. становить 5 928 (п‘ять тисяч дев‘ятсот двадцять вісім) грн. 48 коп.

Відповідач, у відзиві, заборованість визнав повністю, зобов‘язався погасити таку повністю при наявності коштів.

Станом на день звернення з позовом до суду відповідач заборгованості не погасив.

При прийнятті постанови суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 17, п. 2 ч. 2 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ст. 39 Закону України “Про загальнообов”язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” № 1533-ІІІ від 02.03.2000 р. (із змінами і доповненнями) роботодавці та застраховані особи сплачують страхові внески один раз на місяць в день одержання роботодавцями в установах банків коштів на оплату праці; роботодавець зобов”язаний своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески. Не сплачені в строк страхові внески, пеня і штраф стягуються в доход Фонду із страхувальника у безспірному порядку. Строк давності у разі стягнення страхових внесків, пені, та фінансових санкцій, не застосовується. Спори, що виникають із правовідносин за цим Законом, вирішуються в судовому порядку. Розмір внесків на загальнообов”язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття визначено у п. 2 ст. 1 Закону України “Про розмір внесків на деякі види загальнообов”язкового державного соціального страхування” № 2213-ІІІ від 11.01.2001 р., який, згідно з ч. 1 ст. 6 цього ж Закону, набрав чинності з 01.01.2001 р.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 ст. 9 КАС України, суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 4 ст. 9 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, Закону України, міжнародному договору, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 67 Конституції України, кожен зобов'язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 69 КАС України, докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 112 КАС України, позивач може відмовитися від адміністративного позову повністю або частково, а відповідач - визнати адміністративний позов повністю або частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 КАС України, у разі повного визнання відповідачем адміністративного позову і прийняття його судом приймається постанова суду про задоволення адміністративного позову.

Згідно ч. 4 ст. 112 КАС України, суд не приймає відмови від адміністративного позову, визнання адміністративного позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Оскільки в суду відсутні підстави вважати, що визнання відповідачем позовних вимог суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси, суд приймає визнання відповідачем позовних вимог.

Відповідач, всупереч вимогам, викладеним в ухвалі суду, не подав доказів відсутності порушень чинного законодавства України, відзив на позовну заяву, в якому визнав позовні вимоги, представив, не представив доказів погашення заборгованості, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

На день розгляду справи відповідачем не представлено доказів погашення заборгованості в сумі 5 928 (п‘ять тисяч дев‘ятсот двадцять вісім) грн. 48 коп.

Виконавши вимоги процесуального права, всебічно і повно перевіривши обставини справи в їх сукупності, дослідивши представлені сторонами докази, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, згідно розяснень Пленуму Верховного Суду України, вказаних у пункті 1 Постанови від 29 грудня 1976 року № 11 “Про судові рішення” суд прийшов до висновку, що позовна заява Старосамбірського районного центру зайнятості (м. Старий Самбір) до стягнення коштів в сумі 5 928 (п‘ять тисяч дев‘ятсот двадцять вісім) грн. 48 коп. про стягнення коштів в сумі 5 928 (п‘ять тисяч дев‘ятсот двадцять вісім) грн. 48 коп. є обгрунтованою і підлягає до задоволення.

Згідно ст. 87 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать:

1) витрати на правову допомогу;

2) витрати сторін та їхніх представників, що пов'язані із прибуттям до суду;

3) витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз;

4) витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів на місці та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи.

Сплата витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу нормами Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 3 р.VІІ Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, до набрання чинності законом, який регулює порядок сплати і розміри судового збору:

судовий збір при зверненні до адміністративного суду сплачується у порядку, встановленому законодавством для державного мита;

розмір судового збору визначається відповідно до підпункту "б" пункту 1 статті 3 Декрету Кабінету Міністрів України "Про державне мито", та становить 0,2 неоподаткованого мінімуму доходів громадян,  тобто 3,4 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 94 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони - суб'єкта владних повноважень, суд присуджує з іншої сторони всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати.

На підставі наведеного, а також, в зв’язку з тим, що спір виник з вини відповідача, судові витрати підлягають віднесенню за рахунок відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 19, 67  Конституції України, ч. 3 ст. 17, п. 2 ч. 2 ст. 35, ч. 2 ст. 38, ст. 39 Закону України “Про загальнообов”язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття” № 1533-ІІІ від 02.03.2000 р. (із змінами та доповненнями), п. 2 ст. 1, ч. 1 ст. 6 Закону України “Про розмір внесків на деякі види загальнообов”язкового державного соціального страхування” № 2213-ІІІ від 11.01.2001 р. (із змінами та доповненнями),  ст.ст. 2, 4, 6, 7, 9, 10, 11, 17, 48, 69, 70, 71, 86, 87, 89, 94, 107,112, 120,121, 122, 123, 124, 128,138, 139, 140, 151, 152, 153, 154, 157, 158, 159, 160, 161, 162, 163, п. 3 розділу VII Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

В И Р І Ш И В :

1.          Позов задоволити.

2.          Стягнути з Приватної агрофірми “Міженець”  (82013, с. Міженець, Старосамбірський район, Львівська область; ; р/р в Райфайзен банк “Аваль” м. Київ, МФО 380805) на користь Старосамбірського районного центру зайнятості (82000, вул. Л. Галицького, 128, м. Старий Самбір, Львівська область; ; р/р 0578 в ГУДКУ у Львівській області, МФО 825014) – 5 928 (п‘ять тисяч дев‘ятсот двадцять вісім) грн. 48 коп. заборгованості.

3.          Стягнути з  Приватної агрофірми “Міженець”  (82013, с. Міженець, Старосамбірський район, Львівська область; ; р/р в Райфайзен банк “Аваль” м. Київ, МФО 380805)  в дохід Державного бюджету України (р/р 0006 Банк УДК у Львівській області, МФО 825014, отримувач: ВДК Личаківського району м. Львова, , код платежу 22090200, символ звітності банку 092) –3 (три) грн. 40 коп. судового збору.

4.          Виконавчі листи видати відповідно до ст. ст. 258, 259 КАС України.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                                                                       Пазичев В.М.