ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенко Г.П. –головуючого,

Костенко Т.Ф.,
Полянського А.Г.

розглянувши матеріали
касаційної скарги
Приватної багатопрофільної фірми "Інгвіо"
м. Харків

на постанову
Харківського апеляційного господарського суду від 19.03.2007р.

у справі
господарського суду Харківської області

за позовом
Приватної фірми "Орнатус", м. Харків

до
Приватної багатопрофільної фірми "Інгвіо"
м. Харків

про
стягнення 67708, 45 грн.

за участю представників:

позивача: Шевцова Ю.В. –дов. від 15.08.2006р. б/н,

відповідача: Житного І.О. –дов. від 19.04.2007р. б/н

ВСТАНОВИВ:

Приватна фірма "Орнатус" звернулась з позовною заявою до господарського суду Харківської області про стягнення з Приватної багатопрофільної фірми "Інгвіо" (далі ПБФ "Інгвіо") 67708, 45 грн. в рахунок відшкодування збитків, державне мито у розмірі 677, 08 грн.,  витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн., всього 68503, 53 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 20.12.2006р. у справі №53/378-06, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 19.03.2007р. з даної справи, позов задоволено в повному обсязі.

Судові рішення мотивовано обґрунтованістю позовних вимог з посиланням на ст.ст. 16, 22, 1166, 1172 ЦК України, ст. 35 ГПК України та докази наявні в матеріалах справи.

Не погоджуючись вказаним рішенням та постановою, ПБФ "Інгвіо"  звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові, стверджуючи, що судом не було залучено до участі у справі працівника ПБФ "Інгвіо" водія Варзакова А.А., порушено ст. 12 ГПК України, а  висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

У відзиві ПФ "Орнатус" на касаційну скаргу, останній просить залишити постанову Харківського апеляційного господарського суду від 19.03.2007р. з даної справи без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов’язків, та відповідно до п.1 ст. 1191 ЦК України має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Як встановлено господарським судом першої та апеляційної інстанції, 21.04.2006р. Закритим акціонерним товариством "Индезит Интернэшнл" (Росія) на виконання Контракту №03-22-2004 від 21.06.2004р., укладеного між ЗАТ "Индезит Интернэшнл" і ПФ "Орнатус", і Специфікації №96 в адресу ПФ "Орнатус" відвантажено холодильники –морозильники "Стінол" в кількості 24 одиниці та "Індезіт" в кількості 57 одиниць, загальною кількістю 81 одиниця на загальну суму 17007 Євро за Рахунком/Invoice №100135622 від 18.04.2006р. і Міжнародною товарно-транспортною накладною CMR №047379.

Вантаж 21.04.2006р. був відвантажений та  прийнятий для перевезення в адресу ПФ "Орнатус" водієм ПБФ "Інгвіо" Варзаковим А.А., що підтверджується  доказами у справі.

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 18.05.2006р. Варзакова Артема Анатолійовича визнано винним в скоєнні провопорушення, передбаченого ст. 352 Митного кодексу України "Дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю".

Як встановлено Дергачівським районним судом Харківської області, при митному контролі і перерахунку вантажу було встановлено, що в перевізних документах зазначено 57 одиниць холодильників-морозильників "Індезіт", а в кузові автомобіля знаходилось 69 одиниць, тобто на 12 одиниць більше зазначеної в товаросупровідних документах кількості.

Автомобіль VOLVO державний номер 30827 ХА, причеп державний номер 11161 ХА, холодильники-морозильники "Індезіт" в кількості 69 штук, "Стінол" в кількості 24 штуки (всього 93 найменування), товаросупровідні документи 25.04.2006р. були вилучені співробітниками міліції.

В резолютивній частині постанови Дергачівського районного суду Харківської області від 18.05.2006р. зазначено, що вилучений відповідно до протоколу № 0152/80200/06 від 25.04.2006р. вантаж, зокрема холодильники –морозильники "Індезіт" в кількості 69 штук, "Стінол" –24 штуки, може бути повернутий водію ПБФ "Інгвіо" Варзакову Артему Анатолійовичу після сплати належних митних платежів.

Однак, як встановлено попередніми судами, ні відповідач, ні його водій особисто не здійснювали будь-яких заходів по виконанню вказаної постанови суду та поверненню вантажу його власнику –ПФ "Орнатус".

На звернення позивача до Магістральної митниці із запитом щодо можливості отримання зі складу митниці для подальшого митного оформлення вантажу (холодильників-морозильників), позивачу було надано роз’яснення, що вилучений вантаж може бути отриманий лише водієм ПБФ "Інгвіо" Варзаковим А.А. або іншою особою за його нотаріально засвідченою довіреністю.

Лише 22.09.2006р. водієм відповідача Варзаковим А.А. позивачу, на його письмову вимогу від 11.09.2006р., була надана довіреність на отримання холодильників –морозильників "Індезіт" в кількості 69 штук, "Стінол" –24 штуки, всього 81 одиниці товару, на складі МП "Горлівка" Магістральної митниці, які останній отримав 26.09.2006р.

За зберігання вантажу на складі митниці за період з 25.04.2006р. по 26.09.2006р. ПФ "Орнатус"  було сплачено митний збір за зберігання вантажу на складі митниці в загальній сумі 67708, 45 грн. за платіжними дорученнями №11859 від 29.08.2006р. та № 12794 від 25.09.2006р.

З огляду на встановлене, висновки господарського суду першої та апеляційної інстанції щодо задоволення позовних вимог в зв’язку з винними та неправомірними діями водія ПБФ "Інгвіо", Варзакова А.А., колегія визнає правильними та обґрунтованими.

При цьому колегія суддів зазначає, що господарськими судами попередніх інстанцій встановлені обставини справи, що підтверджуються певними доказами, яким попередні суди дали належну оцінку, правом переоцінки яких касаційна інстанція не наділена, з’ясовано дійсні права і обов’язки сторін та правильно застосовано матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини сторін, та вважає прийняті судами рішення та постанову такими, що відповідають положенням ст.ст. 84, 105 ГПК України та вимогам, що викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1976 р. N 11 “Про судове рішення”, а отже  і підстави для  їх скасування   відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1118, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову Харківського господарського суду від 19.03.2007р. у справі №53/378-06 залишити без змін.

Головуючий суддя                                                                            Г.П. Коробенко

Судді:                                                                                         Т.Ф. Костенко

А.Г. Полянський