Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05»березня 2007 року                                                          справа №47/627-06

Колегія суддів у складі:                           головуючого судді В.В.Афанасьєва,

судді А.І.Бухана,

судді О.В.Шевель

при секретарі Парасочці Н.В.,

за участю представників:

позивача                    -          Василюк О.І.

відповідача                 -          Сокольського Ф.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судового засідання № 9 Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача  (вхідний № 513Х/3-9) на рішення господарського суду Харківської області від                16 січня 2007 року по справі № 47/657-06

за позовом   Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Топольок»(місто Харків)

до  Товариства з обмеженою відповідальністю виробничої фірми «Сінт»(смт. Пісочин Харківської області)

про            зобов’язання зробити дії по усуненню недоліків

встановила:

Рішенням господарського суду  Харківської  області від 16 січня 2007 року по справі №47/627-06 (суддя Светлічний Ю.В.) позов задоволено повністю, стягнуто з відповідача на користь позивача збитків у розмірі 109814,00 грн., витрат по оплаті технічного висновку у розмірі 1000,00 грн., адвокатських послуг у розмірі 3000,00грн., держмита у розмірі 1138,00 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 118,00грн..

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю виробнича фірма «Сінт», з рішенням господарського суду Харківської області не погодився і у своїй  апеляційній скарзі просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову повністю, посилаючись при цьому на порушення  судом  норм  матеріального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Дослідивши матеріали справи, викладені у апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши

правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Приймаючи оскаржуване рішення, господарський суд Харківської області виходив з результатів встановлення та дослідження документально підтверджених обставин спору, за якими встановив що:

між позивачем та відповідачем було укладено договір № 9/04 від 25 травня 2004 року відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов'язання по виконанню робіт по реконструкції магазина «Топольок»з прибудовою і надбудовою 3-го поверху по вул. Ахсарова, 21. Згідно з пунктом .2.1. даного договору всі роботи виконувалися підрядчиком з наданих їм матеріалів. Згідно акту від 16 грудня 2004 року, роботи були виконані, об'єкт прийнятий в експлуатацію, а повністю виконаний і зданий замовнику об'єкт відповідно до форми КБ-3 і додатковою угодою до договору від 03 січня 2005 року у лютому 2005 року.

Відповідно до пункту 2.2.4 даного договору, підрядчик узяв на себе зобов'язання безкоштовно усувати всі виявлені в роботі дефекти протягом гарантійного терміну, встановленого СНІ та П, але не менш 1 року після закінчення робіт. Пунктом 2.18  а) 3 ДБН В.2.6-14-97 встановлений мінімальний гарантійний термін безремонтної служби для суміщених дахів, експлуатованих крівель, який складає 3 роки. Після зими 2005-2006 року, в процесі експлуатації крівлі виникло її протікання, про що було негайно повідомлено підрядчику згідно листа від 21 червня 2006 року  № 21. Співробітниками підрядчика було проведено «латочний»ремонт крівлі, не надавши позивачу ні акту проведення гарантійного ремонту, ні причин виявленого протікання. Засумнівавшись в тому, що проведені підрядчиком роботи забезпечать подальшу надійну експлуатацію крівлі, позивач був вимушений провести технічне обстеження з метою встановлення причин протікання і розробки рекомендацій по подальшій надійній експлуатації крівлі. З цією метою позивачем був укладений договір № 960/07 від 17 липня 2006 року з ТОВ «Харківбудніпроект», ліцензія АБ № 208850 та сплачена вартість технічного дослідження у розмірі 1000,00 грн., про що позивач повідомив підрядчика своїм листом № 24 від 13 липня 2006 року, в якому повідомив про місце, дату і час проведення технічного обстеження.

19 липня 2006 року у присутності директора ТОВ «СІНТ»було проведене технічне обстеження крівлі за фактом її протікання і виконаного у зв'язку з цим «латочного»ремонту, про що був складений акт, підписаний всіма присутніми, що містить виводи по візуальному огляду крівлі. В результаті обстеження було виявлено, що проведений підрядчиком «латочний»ремонт крівлі не забезпечує її подальшу надійну експлуатацію, оскільки їм, порушуючи вимоги ДБН В2.6.-14-95 «Конструкції будівель і споруд. Покриття зданій і споруд»використані матеріали, не відповідають відповідній кліматичної зоні, а також допущений ще ряд істотних недоліків викладених в технічному висновку.

28 липня 2006 року листом №25 позивач повідомив підрядчика про результати експертизи та надав копію технічного висновку і копію квитанції про оплату даного обстеження на суму 1000,00 грн. Дані недоліки є прихованими і не могли бути виявлені позивачем при прийомі передачі виконаних робіт за договором.

Крім того, після отримання листа підрядчика від 30 серпня 2006 року № 18/08, в якому він відмовився проводити необхідний гарантійний ремонт крівлі, позивачем був піднятий проект пристрою крівлі і в процесі порівняння пристрою крівлі, викладеного в технічному висновку пристрою крівлі за проектом, виявлено, що підрядчик, порушуючи вимоги проекту, не уклав гідробарьєр: фактично виконане примикання крівлі до парапетів і інших вертикальних поверхонь («вузол 1». «вузол 3»за робочим проектом шифр 635024-О7-АС) не відповідає проектним рішенням; пристрій карнизного звису крівлі також не відповідає проекту, це встановлено доповненням до висновку ТОВ «Харківбудніпроект», в якому було зроблено аналіз проектної документації.

Відповідно до ст. 858 ГК України і п.4 ст.320 ХК України, у разі виявлення недоліків в проведених підрядчиком роботах або в наданих їм матеріалах, підрядчик зобов'язаний усунути їх за свій рахунок. Згідно з листом №28 від 21 вересня 2006 року позивач просив відповідача усунути виявлені в пристрої крівлі недоліки, а також відшкодувати позивачу понесені ним витрати на проведення технічного, обстеження крівлі у розмірі 1000,00 грн., який залишився без відповіді та ніяких робіт по усуненню виявлених недоліків підрядчиком не проведено.

Як свідчать матеріали справи, між позивачем та ПП «Різнороб»було укладено договір підряду на ремонтні роботи від 30 вересня 2006 року, відповідно до якого ПП «Різнороб»були усунуті допущені відповідачем недоліки у побудові крівлі у відповідності з технічним висновком та додатком до нього, зроблених ТОВ «Харківбудніпроект».

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки; розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Тому враховуючи вищевикладене, суд задовольнив позовні вимоги в частині стягнення збитків позивача, пов’язаних з витратами по усуненню недоліків відповідно до укладеного договору підряду на ремонтні роботи від 30 вересня 2006 року з ПП «Різнороб»у сумі 109814,00 грн., що підтверджується актом прийому-передачі виконаних робіт від 28 листопада 2006 року.

Вимоги позивача щодо стягнення 3000,00 грн. витрат на юридичні послуги, згідно договору б/н від 01 вересня 2006 року про надання адвокатських послуг, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 08 вересня  2006 року та вимоги в частині стягнення витрат по оплаті технічного висновку у розмірі 1000,00грн. суд також задовольнив, так як позивачем у відповідності до ст. 33 ГПК України, доведено, що зазначені витрати пов'язані з судовим розглядом справи № 47/627-06.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито у розмірі, передбаченому статтею 3 Декрету Кабінету Міністрів України «Про державне мито», що становить 1138,00грн. та згідно зі статтею 44 Господарського процесуального кодексу України, Постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2002 року № 411 судові витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 гривень покладені на відповідача з вини якого спір доведено до суду.

Викладені вище висновки господарського суду на думку колегії суддів в основному  відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм  надана правильна та належна  правова оцінка, через що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятого по справі судового рішення, оскільки відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Як свідчать матеріали справи, господарський суд Харківської області  забезпечив додержання вимог статті 43 Господарського процесуального Кодексу України, всебічно, повно та об’єктивно дослідив  фактичні обставини справи та оцінив наявні у ній докази в їх сукупності, керуючись при цьому чинним законодавством України.

Оскаржуючи прийняте по справі судове рішення відповідач у своїй апеляційній скарзі  єдиною підставою  для  його скасування зазначив  необґрунтованість  позовних вимог через перевищення ( на його думку) вартості виконаних  ПП «Різнороб»по ремонту покрівлі будівлі, що належить позивачу, в порівнянні  із вартістю  виконаних безпосередньо ним  частини робіт по реконструкції цієї будівлі відповідно до кошторисної документації. При цьому жодних документально обґрунтованих  пояснень своїх тверджень відповідач не надав.  Так само  відповідач  ні у ході вирішення спору господарським судом, ні під час розгляду апеляційної скарги не надав доказів вжиття ним відповідних заходів по усуненню недоліків  виконаних ним робіт, на які  позивач неодноразово звертав увагу відповідача. Саме через це  позивач  був змушений  самостійно вжити необхідні заходи  по ремонту покрівлі за допомогою іншої особи. Такі дії позивача не суперечать чинному законодавству, і насамперед  статтям 849, 852, 858 – 861 Цивільного кодексу України.

Разом з тим позивач надав усі необхідні документи  у обґрунтування   як свого позову,  так і  відзиву на апеляційну скаргу на підтвердження понесених ним  витрат, пов’язаних із усуненням недоліків  при ремонті даху належної йому будівлі.

Враховуючи викладене та керуючись статтями  6, 8, 19, 124, 129 Конституції України статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

постановила:

Рішення господарського суду  Харківської  області від 16 січня 2007 року по  справі № 47/627-06 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Головуючий суддя                        В.В.Афанасьєв

суддя                               А.І.Бухан

суддя                              О.В.Шевель