ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

05.06.07 р.                                                                               Справа № 9/73

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді

З.П.Азаровій

При секретарі судового засідання: А.С. Розум

З участю представників сторін:

від позивача:  Бойчук Р.В. – представ за дов.

від відповідача не з”явився

Розглянув у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю “Промислово-фінансова компанія “Прометей”, м. Донецьк

до відповідача : Закрите акціонерне товариство міжгалузевої промислово-комерційної асоціації “Дон -Лом”, м. Донецьк

про  стягнення  180 609  грн. 66 коп.

Суть справи:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Промислово-фінансова компанія “Прометей”, м. Донецьк звернулось до Закритого акціонерного товариства міжгалузевої промислово-комерційної асоціації “Дон-Лом”, м. Донецьк про стягнення збитків у сумі 155 000 грн. 00 коп., річних у сумі 13209 грн. 66 коп., штрафних санкцій у сумі  12400грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач надав розрахунок суми позову, копію договору №3/18 від 25.12.2001 року з додатками, акт звірки заборгованості від 25.11.2004 року, копії накладних та платіжних доручень.

Відповідач в судові засідання не з’являвся, незважаючи на те, що був повідомлений належним чином. Поважних причин неявки не повідомив, вимоги суду не виконав. В матеріалах справи є довідка з  Головного управління статистики у Донецькій області, в якій адреса відповідача співпадає  з адресою,  вказаною в позовній заяві.

Справа розглядається згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, додатково надані докази, заслухавши представника позивача господарський суд встановив, що 25.12.2001 року між сторонами був укладений договір поставки №3/18 зі строком дії до 31.12.2002 року. Пунктом 10.1 договору сторони передбачили, що він може бути продовжений на слідуючий період по взаємній згоді сторін.

29.12.2003 року сторони підписали додаткову угоду до договору про продовження терміну дії до 31.12.2004 року.

Відповідно до п. 3.1 – відповідач  (постачальник) здійснює поставку металобрухту залізничним транспортом з відповідними супровідними документами на умовах поставки, які вказані позивачем (покупцем) в специфікаціях.

Пунктом 6.2 договору сторони передбачили порядок  та строк його оплати згідно специфікації.

Статтею  151 Цивільного кодексу УРСР, який діяв на час виконання договору передбачено, що зобов’язання має бути виконано належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу.

Позивач здійснив  оплату поставок металобрухту на протязі 2002-2004 років на суму 543 092 грн. 00 коп., про що свідчать платіжні доручення, а відповідач поставив металобрухт  на загальну суму  343 741 грн. 79 коп., про що надані накладні.

25.11.2004 року між сторонами був підписаний акт звірки, відповідно до якого  відповідач не поставив продукцію на  199 350 грн. 21 коп. Після здійснення акту відповідач частково повернув суму 44 350 грн. 21 коп.

З 01.01.2004 року набув чинності Цивільний кодекс України.  Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень вказаного кодексу він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов’язків, що виникли або  продовжують існувати після набрання чинності цим Кодексом.

Статтею 612 цього кодексу передбачено, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов’язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання  і вимагати відшкодування збитків.

Виконання зобов’язання в натурі втратило інтерес для позивача, тому він листом вих. №8/1-410/2 від 23.03.2006 року повідомив про це відповідача, та вимагав відшкодування збитків в сумі 155 000грн 00 коп.

Отримавши вимогу позивача, відповідач повинен був повернути визначену суму і у нього виникло грошове зобов’язання, яке він не виконав, тому позивач правомірно звернувся з позовом. Крім того він нарахував згідно ст. 625 Цивільного кодексу України річні в сумі 13 209 грн. 06 коп. Але при нарахуванні вказаної суми він не врахував, що грошове зобов’язання у відповідача виникло тільки після звернення до нього з вимогами повернути грошову суму. В судовому засіданні позивач надав перераховану суму річних, згідно з яким їх розмір становить              4305 грн. 30 коп. і в цій  частині позов підлягає задоволенню.

Щодо заявленого штрафу в сумі 12400 грн. 00 коп., то він задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З укладеного договору вбачається, що сторони пунктом 8.1 передбачили відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, яка регулюється Положенням про поставку продукції виробничо-технічного призначення №888 від 25.07.1988 року. Вказаним положенням передбачено, що за прострочення поставки або недопоставку продукції постачальник сплачує покупцю неустойку у розмірі 8 % вартості недопоставленої у строк продукції. Пунктом 2.1 договору сторони передбачили термін поставки, який визначається в специфікації.

Позивачем надана специфікація та зміни до договору,  згідно з якими визначена поставка металобрухту помісячно з січня 2002 року по липень 2003 року. Відповідач порушив  встановлені строки, тому відповідальність може наступати саме за ті строки, які встановлені сторонами.

Позивач в порушення  порядку нарахування штрафу, нарахував його виходячи з розміру неповернутої суми попередньої оплати, не враховуючи строки поставки.

Пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України (в редакції 2003 року) передбачено, що правила Цивільного кодексу України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред’явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом.

Позивач строк позовної давності встановлений ст. 72 Цивільного кодексу УРСР в редакції  1963 року, пропустив.

Згідно ст. 75 вказаного кодексу передбачена обов’язковість  застосування позовної давності судом незалежно від заяви сторони.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 33,43,49,75, 84,85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Промислово-фінансова компанія “Прометей”, м. Донецьк – задовольнити частково.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства міжгалузева промислово-комерційна асоціація “Дон-Лом”, м. Донецьк (83030,            м. Донецьк, вул.. Жовтня,1, р/р0001 в ДРУ КБ “Приватбанк”, МФО 335496 код ОКПО 13525454, , свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ №07166454, ІНН 12) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Промислово-фінансова компанія “Прометей” (83037, м. Донецьк, вул.. Газети “Комсомолець Донбасу”, 43а, , р/р 0 в ЗАО “Донгорбанк”, м. Донецьк, МФО 334970, код ОКПО 24819472, свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ №40377867, ІНН 90): збитки у сумі 155 000 грн. 00 коп., річні у сумі 4 305 грн. 30 коп. судові витрати по сплаті державного мита  у сумі 1593 грн. 05 коп., та за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 104 грн. 80 коп.

В іншій частині відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя