Господарський суд
Чернігівської області
проспект Миру, 20                                                                                         7-99-18
РІШЕННЯ

15 травня   2007 р.                                                                   Справа № 12/85

За позовом:  Відкритого акціонерного товариства „Укрнафта”, пров. Несторівський, 3-5, м.Київ.04053

До відповідача: Закритого акціонерного товариства  ВТФ „Сіверська Рось”, пр.Миру,68, оф. 903, м.Чернігів,14005

Про стягнення  штрафу в сумі 15011,25 грн. та зобов”язання поставити продукцію

Суддя               Лавриненко Л.М.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача:  Степаненко Л.М., довіреність №юр-562/8 від 01.12.2006 р.

Від відповідача:  Музика В.В., довіреність №1/07-03 від 07.03.2007 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем було подано позов про стягнення з відповідача штрафу в сумі  6942,3 грн  за прострочку поставки продукції, 8068,95 грн штрафу  за поставку  товару неналежної якості , відповідно  до  договору купівлі-продажу №20/658 –МТР від 08.12.2005 р. , про зобов”язання відповідача допоставити продукцію, визначену у Специфікації №1 №20/658-МТР від 08.12.2005 р. , та замінити роздавальний редуктор А50М.03.00.000 СБ на товар належної якості.

Представники сторін в судовому засіданні  надали клопотання  про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволено судом.

Представник позивача в судовому засіданні, яке відбулося 29.03.2007 р., надав уточнення позовних вимог і просив суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 15 % від вартості товару ,поставку якого було прострочено, 15 % вартості товару неналежної якості, що разом становить 15011,25 грн., а також просив зобов”язати відповідача допоставити продукцію, визначену у Специфікації №1 до Договору №20/658-МТР від 08.12.2005 року в ВАТ „Укрнафта” в строк протягом 40 днів з моменту винесення рішення, а саме 1. Диск А50М. 02.04.000 у кількості 2 шт. на адресу  НГВУ „Чернігівнафтогаз”. 2. Вилку А50М. 03.00.002 у кількості 4 шт. на адресу НГВУ „Охтирканафтогаз”.3. Гідроротор А50М. 04.00.000 у кількості 1 шт. на адресу НГВУ „Бориславнафтогаз”.4. Шестерню m = 4; z = 18А50М.04. 00.003 у кількості 2 шт. на адресу НГВУ „Охтирканафтогаз”.5. Водило А.50М.04.00.021 у кількості 3 шт. на даресу НГВУ „Полтаванафтогаз”.6. Вилку А 50М.05.00.013 у кількості 3 шт. на адресу НГВУ „Охтирканафтогаз”.7. Ремень клиновий Б 3000 мм у кількості 12 шт. на адресу НГВУ „Чернігівнафтогаз”. 8. Трансмісію в зборі А50М.07.00.000 у кількості 1 шт. на адресу НГВУ „Полтаванафтогаз”.9. Скобу А50М.18.00,002 у кількості 6 шт. на адресу НГВУ „Полтаванафтогаз”. 10. Скобу для усунення провисання канату А50М.01.08.005 у кількості 3 шт. на адресу НГВУ „Полтаванафтогаз”.11. Комресор без ресивера ГСВ 0,6/12 у кількості 4 шт. (3 шт. на даресу НГВУ „Чернігівнафтогаз”; 1 шт. на адресу НГВУ „Бориславнафтогаз”). 12. Сальник БСК 90X120 X12 у кількості 8 шт. на адресу НГВУ „Бориславнафтогаз”. 13. Сальник БСК 150X180 X12 у кількості 8 шт. на адресу НГВУ „Бориславнафтогаз”,та замінити роздавальний редуктор А50М.03.00.000СБ на товар належної якості, у строк протягом 14 днів з моменту винесення рішення. Дані уточнення прийняті судом, оскільки вони стосуються предмету позову та не протирічать діючому законодавству та не зачіпають нічиї охоронювані законом інтереси.

Представник відповідача надав клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів, яке задоволено судом.

Відповідач у судовому засіданні  проти позовних вимог заперечував та пояснив, що в умовах договору термін поставок не зазначений і графік поставки сторони при підписанні специфікації не погоджували. Крім того, позивачеві пропонувалося повернути роздавальний редуктор, оскільки він у власність ВАТ „Укрнафта” не передавався і платіж за нього не здійснювався, але така пропозиція ВАТ „Укрнафта” була залишена без задоволення.

Позивач надав в судове засідання довідку , якою підтвердив, що  роздавальний редуктор А50М.03.00.000СБ  ним  оприбуткований  і є власністю  ВАТ „ Укрнафта”.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін , дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, господарський суд встановив:

08.12.2005р. між сторонами було укладено договір  №20/658-МТР купівлі-продажу.

Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору відповідач взяв на себе зобов’язання  поставити для ВАТ „Укрнафта” товар відповідно до Специфікації №1 від 08.12.2005 р. на суму 501 032,38 грн., а ВАТ „Укрнафта” зобов”язувалося прийняти та оплатити поставлену продукцію.

Пунктом 3.1 договору купівлі-продажу визначено , що умови постачання товару , перелік  вантажоотримувачів   вказуються  в специфікації, що додається до договору  і є його невід”ємною частиною.

Сторонами була підписана специфікація  № 1 від 08.12.2005р.  до  договору  № 20/658-МТР від 08.12.2005р.  У вказаній специфікації  було визначено  тип, марка, технічна характеристика МТР , її кількість, ціна за одиницю,  загальна вартість та  розподіл  по структурним підрозділам , а також  адреси  вантажоотримувачів.

Пунктами  3.3.3.4  договору передбачено, що  продавець ( відповідач по даній справі) повідомляє  покупця ( позивача0  про готовність продукції до відвантаження , а відвантаження  проводиться  лише   після отримання  письмової згоди  покупця про  готовність  до прийняття  товару.

Як вбачається із аналізу змісту  договору купівлі - продажу сторонами не визначено строк дії договору , та термін поставки продукції. В  підписаній  сторонами специфікації  термін поставки також не визначено.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України , суб”єкти господарювання  та інші учасники господарських відносин  повинні виконувати  господарські зобов”язання належним чином  відповідно  до закону, інших правових  актів , договору, а за відсутності  конкретних вимог  щодо виконання зобов”язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 2,3 ст.193 Господарського кодексу України кожна сторона  має вжити усіх  заходів, необхідних  для належного  виконання нею зобов”язання, враховуючи інтереси  другої сторони  та забезпечення загальногосподарського інтересу. За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні  положення  Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених  цим Кодексом.

Так відповідно до  ст.  526 Цивільного кодексу України,  зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших  актів цивільного законодавства, а за відсутності  таких умов  та вимог –відповідно до звичаїв ділового обігу  або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов”язку не встановлений або визначений моментом пред”явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов”язок у семиденний строк від дня пред”явлення вимоги, якщо обов”язок негайного виконання не випливає  із договору або актів цивільного законодавства.

На виконання умов договору купівлі-продажу відповідачем протягом року з моменту підписання специфікації №1 до Договору станом на 03.01.2007 р. було поставлено товару на суму 400957,38 грн , що підтверджується актами приймання-передачі  та накладними, підписаними сторонами і доданих до матеріалів справи. ( а.с.14-50).

Позивачем на виконання вимог закону було направлено відповідачу лист-вимогу від 10.10.2006 р. за №20 К -02-30/1492  з проханням допоставити товар на суму 100 075 грн. Факт направлення  вимоги підтверджується  реєстром  на відправку  рекомендованої кореспонденції   від 12.10.06р.

З урахуванням вищезазначеного, суд доходить висновку, що відповідач  виконав свої зобов”язання не в повному обсязі та  не допоставив товар на суму 100 075 грн, відповідно до умов укладеного договору та специфікації, а саме 1. Диск А50М. 02.04.000 у кількості 2 шт. на адресу  НГВУ „Чернігівнафтогаз”;  Вилку А50М. 03.00.002 у кількості 4 шт. на адресу НГВУ „Охтирканафтогаз”;  Гідроротор А50М. 04.00.000 у кількості 1 шт. на адресу НГВУ „Бориславнафтогаз”; Шестерню m = 4; z = 18А50М.04. 00.003 у кількості 2 шт. на адресу НГВУ „Охтирканафтогаз”;  Водило А.50М.04.00.021 у кількості 3 шт. на даресу НГВУ „Полтаванафтогаз”; Вилку А 50М.05.00.013 у кількості 3 шт. на адресу НГВУ „Охтирканафтогаз”,  Ремень клиновий Б 3000 мм у кількості 12 шт. на адресу НГВУ „Чернігівнафтогаз”;  Трансмісія в зборі А50М.07.00.000 у кількості 1 шт. на адресу НГВУ „Полтаванафтогаз”;  Скобу А50М.18.00,002 у кількості 6 шт. на адресу НГВУ „Полтаванафтогаз”; Скобу для усунення провисання канату А50М.01.08.005 у кількості 3 шт. на адресу НГВУ „Полтаванафтогаз”;  Комресор без ресивера ГСВ 0,6/12 у кількості 4 шт. (3 шт. на даресу НГВУ „Чернігівнафтогаз”; 1 шт. на адресу НГВУ „Бориславнафтогаз”);  Сальник БСК 90X120 X12 у кількості 8 шт. на адресу НГВУ „Бориславнафтогаз”, Сальник БСК 150X180 X12 у кількості 8 шт. на адресу НГВУ „Бориславнафтогаз”.

У відповідності до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України, та статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. При цьому, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем не надано суду жодного доказу, який підтверджує відмову позивача у прийманні недопоставленої  продукції, після направлення  позивачем  відповідачу вимоги.

За таких обставин позовні вимоги позивача щодо зобов”язання відповідача допоставити  продукцію є обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з ЗАТ ВТФ „Сіверська Рось” штраф у розмірі 15% від вартості товару, поставку якого було прострочено, а саме 6942,3 грн.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов’язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов’язання.

Частинами  4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобов’язання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Відповідно до п.7.8 вказаного договору, у разі невиконання відповідачем взятих на себе зобов”язань у термін, зазначений у специфікаціях до даного договору, останній повинен сплатити штраф у розмірі 15 % від суми непоставленого згідно специфікацій товару.

Як встановлено судом,   вартість недопоставленого товару становить 100 075 грн., відповідно сума штрафу складає 15011 грн 25 коп , а позивач просить стягнути лише  6942,3 грн .

За таких обставин позовні вимоги  позивача щодо стягнення 6942,3 грн. штрафу за прострочену поставку товару є  обґрунтованими і  також підлягають задоволенню.

Частиною 1ст.268 Господарського кодексу України передбачено, що якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать більш високі вимоги до якості товарів.

Умовами договору сторони не визначили порядок приймання товару по якості, відповідно при прийнятті товару за якістю  сторони повинні керуватись  Інструкцією про  порядок приймання  продукції  виробного - технічного призначення  та товарів народного  споживання по якості , яка затверджена  постановою Держарбітражу при  Раді Міністрів  СРСР від 25.04.66р. № П-7 , і є діючою на даний час.

Пунктом 7.1 договору купівлі - продажу передбачено, що  товар, який не  відповідає  по кількості та якості  з вини  продавця, може  прийматись  вантажоотримувачем  на відповідальне зберігання  за рахунок  продавця  до вирішення  розбіжностей. Продавець  зобов”язаний  розпорядитись  товаром, прийнятим  на відповідальне  зберігання  протягом 10 днів , після  чого покупець має право  самостійно  розпорядитись  товаром і  відшкодувати  понесені  таким  постачанням збитки.

В обґрунтування своїх позовних вимог щодо неякісності роздавального редуктора А50М.03.00.000СБ, переданого згідно  накладної № 60 від 21.09.06р. та акту приймання - передачі  від 21.09.2006р., позивач посилається на акт приймання продукції (товарів) за кількістю і якістю від 21 .09.2006 р.

В акті приймання продукції (товарів) за кількістю і якістю від 21.09.2006 р. зазначено  , що на поставленому відповідачем роздавальному редукторі  А50М.03.00.000 СБ відсутні заводські бірки з номерами заводу виробника, паспорт без номера. Інші дефекти  щодо отриманого товару -  роздавального редуктора  А50М.03.00.000 СБ,  в акті від 21.09.2007р. не зазначені.

Як вбачається із аналізу акту  приймання  продукції  ( товарів ) за кількістю та якістю від 21.09.2006р., він складений з порушенням вимог п.20 Інструкції П- 7 , в ньому не зазначено  найменування отримувача продукції, місце приймання  продукції , місце роботи осіб, які приймали учать у прийомі,  повноваження  представника відповідача та  документи , які його підтверджують ,  номер і дата договору  на поставку  продукції,  рахунок –фактуру , документи, які  підтверджують якість продукції , умови зберігання продукції до складання акту ,    номер  стандартів і, технічних умов , креслень, зразків (еталонів), по яких  проводилась перевірка якості, стан упаковки , , висновок по характер  виявлених дефектів.

Позивач не надав суду доказів та не довів , що відсутність бірки з номером заводу виробника, та не зазначення в паспорті номеру,  свідчить про  неякісність  чи некомплектність  отриманого товару. Факту наявності у роздавальному редукторі  А50М.03.00.000 СБ інших дефектів , позивач також суду не довів.

Також, позивач в порушення  п.7.1 договору , роздавальний редуктор  А50М.03.00.000 СБ  прийняв не на відповідальне зберігання, а у власність, що підтверджується довідкою, наданою  позивачем до матеріалів справи.

З урахуванням вищезазначеного , суд доходить висновку, що позивачем не надано доказів ,  які підтверджують, що поставлений  роздавальний редуктор  А50М.03.00.000 СБ не відповідає  вимогам по якості та комплектності.

Зважаючи на викладене,  позовні вимоги позивача  в частині зобов”язати  ЗАТ ВТФ „Сіверська Рось” замінити роздавальний редуктор А50М.03.00.000 СБ на товар належної якості та стягнення  штрафу в сумі  8068 грн 95 коп за поставку товару неналежної якості є безпідставні і задоволенню  не підлягають.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача підлягає стягненню на користь позивача   1070,17 грн. держмита та 109,73 грн. витрат за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Керуючись ст. ст. 509, 525,530,546,549,674,678 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193,231,268  Господарського кодексу України, ст. ст. 33, 49, 82-85   Господарського процесуального кодексу України, суд –

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити  частково.

2. Зобов’язати Закрите акціонерне товариство „Виробничо-торгова фірма „Сіверська Рось”, пр. Миру, 68, м. Чернігів, 14005 (р/р №2001 в ЧФ ЗАТ КБ „ПриватБанк” м. Чернігова, МФО 353586, )  поставити  Відкритому акціонерному товариству „Укрнафта”, пров. Несторівський, 3-5, м. Київ, 04053 (р/р №0614 в КРУ КБ „ПриватБанк”, м. Київ, МФО 321842, ) товар   відповідно до Специфікації №1 до договору №20/658-МТР від 08.12.2005 р., а саме:

1. Диск А50М. 02.04.000 у кількості 2 шт. на адресу  НГВУ „Чернігівнафтогаз”.

2. Вилка А50М. 03.00.002 у кількості 4 шт. на адресу НГВУ „Охтирканафтогаз”.

3. Гідроротор А50М. 04.00.000 у кількості 1 шт. на адресу НГВУ „Бориславнафтогаз”.

4. Шестерня m = 4; z = 18А50М.04. 00.003 у кількості 2 шт. на адресу НГВУ „Охтирканафтогаз”.

5. Водило А.50М.04.00.021 у кількості 3 шт. на даресу НГВУ „Полтаванафтогаз”.

6. Вилка А 50М.05.00.013 у кількості 3 шт. на адресу НГВУ „Охтирканафтогаз”.

7. Ремень клиновий Б 3000 мм у кількості 12 шт. на адресу НГВУ „Чернігівнафтогаз”.

8. Трансмісія в зборі А50М.07.00.000 у кількості 1 шт. на адресу НГВУ „Полтаванафтогаз”.

9. Скоба А50М.18.00,002 у кількості 6 шт. на адресу НГВУ „Полтаванафтогаз”.

10. Скоба для усунення провисання канату А50М.01.08.005 у кількості 3 шт. на адресу НГВУ „Полтаванафтогаз”.

11. Комресор без ресивера ГСВ 0,6/12 у кількості 4 шт. (3 шт. на даресу НГВУ „Чернігівнафтогаз”; 1 шт. на адресу НГВУ „Бориславнафтогаз”).

12. Сальник БСК 90X120 X12 у кількості 8 шт. на адресу НГВУ „Бориславнафтогаз”.

13. Сальник БСК 150X180 X12 у кількості 8 шт. на адресу НГВУ „Бориславнафтогаз”.

3. Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Виробничо-торгова фірма „Сіверська Рось”, пр. Миру, 68, м. Чернігів, 14005 (р/р №2001 в ЧФ ЗАТ КБ „ПриватБанк” м. Чернігова, МФО 353586, )  на користь Відкритого акціонерного товариства „Укрнафта”, пров. Несторівський, 3-5, м. Київ, 04053 (р/р №0614 в КРУ КБ „ПриватБанк”, м. Київ, МФО 321842, )  6942 грн. 30 коп. штрафу, 1070 грн. 17 коп. державного мита та 109 грн. 73 коп. витрат за інформаційно –технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набранням судовим рішення законної сили.

4. В решті позову відмовити.

Суддя                                                                      Л.М. Лавриненко

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано  17.05.07р.

Суддя                                                                      Л.М. Лавриненко