донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

13.02.2007 р.
справа №15/361

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

за участю представників сторін:

від позивача:

Нежигай І.А. дов. б/н від
16.01.2007р.; Коломієць А.І. дов. б/н від 16.01.2007р.; Баутін С.О. -
директор,

від відповідача:

ОСОБА_1; ОСОБА_2 дов. б/н від
25.12.2006р.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від

05.12.2006 року

по справі

№15/361 (суддя З.П.Азарова)

за позовом

Товариства з обмеженою
відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Сучасні віконні
сістеми" м.Донецьк

до

Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м.Донецьк

про

стягнення 47100грн. 00коп.

В С Т А Н О В
И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Сучасні віконні системи”
м.Донецьк звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою
про стягнення з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1
м.Донецьк суми 47100грн.00коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилався на ті обставини, що сума 47100грн.00коп. була перерахована на рахунок
відповідача відповідно до умов договору НОМЕР_1 від 05.09.2005р., однак
обумовлені договором транспортні послуги відповідачем надані не були.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 05.12.2006р. по справі №15/361 позов Товариства з
обмеженою відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Сучасні віконні
системи” м.Донецьк задоволений  повністю.

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 м.Донецьк, не погоджуючись з рішенням господарського
суду, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду
Донецької області від 05.12.2006р. у справі №15/361 скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Заявник скарги вважає, що при
прийнятті рішення господарським судом не в повному обсязі з'ясовані обставини,
що мають істотне значення для справи, неправильно застосовано норми
матеріального і процесуального права, зокрема: ст.ст.33, 34, 43 Господарського
процесуального кодексу України, ст.526 Цивільного кодексу України, висновки
суду не ґрунтуються на повній та об'єктивній оцінці всіх обставин справи і не
відповідають матеріалам справи.

Заявник скарги вважає помилковим
висновок господарського суду про наявність авансових платежів, оскільки
позивачем здійснювалась оплата виконаних робіт.

Представник позивача просить
рішення господарського суду Донецької області від 05.12.2006р. у справі №15/361
залишити без змін,  апеляційну скаргу без
задоволення, оскільки вважає оскаржуване рішення обґрунтованим та винесеним у
відповідності з вимогами діючого законодавства.

Відповідно до ст.129 Конституції
України, статей 44, 811 Господарського процесуального
кодексу України здійснено запис судового засідання за допомогою засобів
технічної фіксації та складено протокол.

Відповідно до статті 101
Господарського процесуального кодексу України у процесі розгляду справи
апеляційний господарський суд за наявними у справі доказами повторно розглядає
справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги
і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду
у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників
сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку
обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність
застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Між Суб'єктом підприємницької діяльності
-фізичною особою ОСОБА_1 м.Донецьк
та  Товариством з обмеженою
відповідальністю “Науково-виробниче підприємство “Сучасні віконні системи”
м.Донецьк був укладений договір НОМЕР_1 від 05.09.2005р. на перевезення
вантажів автомобільним транспортом та надання транспортно-експедиційних послуг.

За умовами договору відповідач
зобов'язувався доставити наданий йому позивачем вантаж в пункт призначення в
установлений строк, а позивач зобов'язувався сплатити послугу за перевезення
вантажу.

Сторони в пункті 3.1 договору
визначили, що перевезення вантажів здійснюється за заявою позивача  в узгоджені строки.

В розділі 4 договору “Порядок
розрахунків” сторони визначили, що оплата виконаних робіт провадиться за
договірними цінами згідно рахунку або акту виконаних робіт, якій повинен
позивачу надавати відповідач.

Відповідно до 4.4 договору оплата
послуг повинна була здійснюватися шляхом безготівкового розрахунку на підставі
рахунків-фактур.

Фактично позивачем платіжними
дорученнями НОМЕР_2 від 19.06.2006р. на 9000грн.00коп., платіжним дорученням
НОМЕР_3 від 01.06.2006р. на 7000грн.00коп., платіжним дорученням НОМЕР_4 від
05.06.2006р. на 1500грн.00коп., платіжним дорученням НОМЕР_5 від 07.06.2006р.
на 8000грн.00коп., платіжним дорученням НОМЕР_6 від 09.06.2006р. на
3700грн.00коп., платіжним дорученням НОМЕР_7 від 15.06.2006р. на
3900грн.00коп., платіжним доручення НОМЕР_8 від 13.06.2006р. на
10000грн.00коп., всього перераховано 47100грн.00коп. в якості оплати за
транспортні  послуги.

Оскільки послуги не були надані,
позивач листом НОМЕР_9 від 31.08.2006р. просив відповідача повернути суму
47100грн.00коп.  на його рахунок.

Позивач, не отримавши відповіді на
претензію звернувся до господарського суду з позовом про стягнення даної суми з
відповідача на його користь в примусовому порядку.

Господарський суд дійшов до
правильного висновку про те, що сума 47100грн.00коп. підлягає поверненню
позивачу.

Відповідно до частини 1 статті 901
Цивільного Кодексу України за договором про надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати
послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної
діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу,
якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 903
Цивільного Кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату,
замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Сторонами не надано документів, які
б підтверджували виконання зобов'язань за умовами договору, а саме заявок
позивача на здійснення перевезення, документів, підтверджуючих узгодження
строків перевезення на червень 2006р., актів виконаних робіт, або документів,
підтверджуючих виконання послуг по перевезенню вантажів, товарно-транспортних
накладних, путевих листів, інших документів.

Позивачем наданими документами
підтверджений факт перерахування грошових коштів у сумі 47100грн.00коп. на
рахунок відповідача.

Відповідачем не надано документів,
підтверджуючих здійснення послуг по перевезенню вантажів позивача, ним не
пред'явлено актів виконаних робіт рахунків-фактур, не надано інших відповідних
документів, підтверджуючих виконання послуг по перевезенню вантажів позивача.

Відповідачем не надано доказів
повернення позивачу спірної суми.

При наявності даних обставин,
колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла до висновку про те, що
відповідачем не доведений факт виконання послуг по перевезенню вантажів в
рахунок перерахованої у червні 2006р. суми 47100грн.00коп. за умовами
укладеного сторонами договору НОМЕР_1 від 05.09.2005р., тому позовні вимоги по
поверненню даної суми в примусовому порядку з відповідача визнаються
доведеними, позов підлягаючим задоволенню.

Враховуючі вищенаведене, колегія
суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що підстав для
задоволення апеляційної скарги Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної
особи ОСОБА_1 м.Донецьк  не вбачається,
рішення господарського суду від 05.12.2006р. у справі №15/361 про задоволення
вимог по стягненню 47100грн.00коп. підлягає залишенню без змін, як винесене у
відповідності до матеріалів справи, фактичних обставин, з дотриманням норм
діючого законодавства.

Відповідно до вимог ст.49
Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на
заявника скарги.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102,
103, 105 Господарського процесуального кодексу України Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О
В И В :

Апеляційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 м.Донецьк залишити без
задоволення.

Рішення господарського суду
Донецької області від 05.12.2006р. у справі №15/361 залишити без змін

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС

5 гос.суду Дон.обл.