РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" травня 2007 р.

Справа № 8/102-1817

Господарський суд Тернопільської
області у складі

Судді            Гирили І.М.

Розглянув
справу:

за позовом: Відкритого акціонерного товариства
"Укртелеком", м. Київ в особі Центру телекомунікаційних послуг
Тернопільської філії ВАТ "Укртелеком", вул. Чорновола, 4, м.
Тернопіль

до
відповідача: Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1,
АДРЕСА_1

За
участю представників:

позивача:
Казанської
Н. Ю. - юрисконсульта, довіреність № 18-02/41 від 25.04.2007р.;

Кузьми Г.Р. -юрисконсульта, довіреність № 18-02/09 від
25.04.2007р.

відповідача:  не з'явився

В судовому засіданні представникам позивача роз'яснено їх
процесуальні права та обов'язки, передбачені статями 20,22,81-1 Господарського
процесуального кодексу України.

За відсутністю відповідного клопотання сторін технічна фіксація
судового засідання не здійснюється.

Суть справи:

Відкрите акціонерне товариство „Укртелеком”, м. Київ, в особі
Центру телекомунікаційних послуг Тернопільської філії ВАТ
"Укртелеком", вул. Чорновола, 4, м. Тернопіль,  звернулось
до господарського суду Тернопільської області з позовом про стягнення з
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер
НОМЕР_1) - 2 088 грн. 78 коп. заборгованості за  надані послуги електрозвязку зв'язку згідно
договору НОМЕР_2  від 11.05.2000 р., з
яких 1596,92 грн. основного боргу, 66,71грн. пені за порушення строку виконання
грошових зобов'язань, 90,95 грн. річних та 334,20 грн. інфляційних нарахувань.

В судове засідання 14.05.07р. позивач подав уточнення позовних
вимог, просить, у зв'язку із допущенням у позовній заяві технічної помилки щодо
стягуваної суми, з відповідача замість 2 088,78 грн. стягнути  - 2 074 грн. 62 коп., з яких -1582,76 грн. боргу,
66,71грн. пені 90,95 грн. річних та 334,20 грн. інфляційних нарахувань.

Відтак, предметом судового розгляду є заборгованість в сумі 2 074
грн. 62 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач представив розрахунок боргу
за надані послуги електрозв'язку, ДоговірНОМЕР_2 про надання послуг
електрозв'язку від 11.05.2000 року, карточку обліку розрахунків за послуги
зв'язку.

Відповідач в судове засідання не з'явився, обґрунтований відзив на
позов не надав,  хоча про  дату, час та місце слухання справи був повідомлений
належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України, а тому суд, у відповідності до
вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за
наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні
представники позивача заявлені вимоги, з урахуванням уточнень від 14.05.07р.,
підтримали повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників
позивача, оцінивши наявні у справі докази, суд встановив:

11 травня 2000 року між Центром обслуговування споживачів та
продажу послуг Тернопільської дирекції
УДПЕЗ «Укртелеком», як Підприємством зв'язку, та Приватним підприємцем
ОСОБА_1, як Споживачем, був укладений Договір про  надання
послуг електрозв'язкуНОМЕР_2.

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України,
прийнятого 16 січня 2003 року, який набрав чинності з 01.01.2004 року,
Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після
набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, що виникли до набрання чинності
Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав
і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Враховуючи, що п.7.1 Договору НОМЕР_2 від 11.05.2000р. сторони
передбачили, що договір набирає чинності з дня підписання і діє п'ять
років  - до правовідносин між сторонами
по даному спору застосовуються норми Цивільного кодексу України.

Пунктом. 7.2 договору сторони визначили, що якщо за місяць до
закінчення терміну дії договору жодна із сторін не повідомила про його припинення,
то Договір вважається дійсним на той же термін.

Оскільки,
ні одна із сторін договору в строк визначений п. 7.2 Договору не заявила
про  відмову від договору чи зміну його
умов, даний договір вважається пролонгованим на новий термін на тих же умовах, тобто
діє до 11.05.2010 року.

Матеріали справи свідчать про те, що між сторонами у справі
виникли зобов'язання за договором про надання послуг згідно якого, в силу
ст.901,903 ЦК України одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням
другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення
певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо
договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити
надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до п.3.2.8 вказаного договору відповідач
зобов'язався своєчасно вносити плату за
користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови,
подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону.

Пунктом 4.2 Договору сторони погодили, що споживач сплачує послуги
електрозв'язку за спільно погодженою авансовою, з поданням рахунків системою
оплати.  Згідно п.4.3,4.6 Договору
Споживач повинен своєчасно оплачувати надані послуги. Розрахунок абонплати за
користування місцевим телефонним зв'язком здійснюється за сталою (без почасової
оплати) або за змінною (з почасовою) величиною, якщо остання передбачена технічними
можливостями АТС. У разі застосування авансової системи оплати Споживач для
одержання послуг електрозв'язку проводить щомісяця, до 20 числа поточного
місяця, попередню оплату  їх  вартості в розмірі не менше суми послуг,
наданих у попередньому розрахунковому періоді, з подальшим перерахунком (до 10
числа місяця, що настає після розрахункового періоду) виходячи з фактично
наданих послуг.

Як вбачається із наданих позивачем документів, зокрема, картки
обліку розрахунків, за період з 01.02.2004 р. по 31.03.2007 року, розрахунку
боргу, споживач заборгував по оплаті послуг зв'язку 1 582 грн. 76 коп.

Відповідно до вимог ст. ст.509,526 Цивільного кодексу України
зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної
дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності
таких умов -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтями 526 ЦК України та 193 ГК України встановлено обов'язок
учасників господарських відносин належним чином виконувати свої зобов'язання
відповідно до вказівок закону, інших правових актів, договору, а при
відсутності таких вказівок -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно
ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 193 ГК України,  кожна сторона повинна вжити усіх заходів,
необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої
сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У відповідності до Закону України “Про телекомунікації” споживачі
телекомунікаційних послуг зобов'язані виконувати умови договору про надання
телекомунікаційних послуг, у тому числі своєчасно оплатити отримані ними
телекомунікаційні послуги.

Проте всупереч згаданих приписів закону, положень договору відповідач,
станом на час розгляду справи в суді свою заборгованість не погасив, на розгляд
справи не з'явився, не заперечив належними та допустимим доказами суми боргу
перед позивачем як і не надав суду доказів добровільної її сплати.

За даних обставин, суд визнає позовні вимоги позивача щодо
стягнення з Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1,
АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) - 1 582 грн. 76 коп. основного боргу
за  надані послуги телефонного зв'язку
згідно договору НОМЕР_2  від 11.05.2000
р., правомірними, обґрунтованими та
такими, що підлягають до задоволення.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом, тому суд визнає
правомірними та задовольняє вимоги позивача, щодо нарахування та стягнення з
відповідача 334 грн. 20 коп.  інфляційних
нарахувань та 90 грн. 95 коп. річних.

Пунктом 2 ст. 36  Закону
України “Про телекомунікації”, передбачено, що у разі затримки плати за надані
оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка
обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки
Національного банку України, що діяла за період, за який нараховується пеня.

Враховуючи наведене, суд визнає правомірними вимоги позивача
щодо стягнення з відповідача пені в сумі 66 грн. 71 коп., нарахованої  в розмірі
облікової ставки НБУ за кожний день прострочення оплати за період з  01.09.2006 р. по 28.02.2007 р. за прострочення
оплати за надані послуги зв'язку, такими, що відповідають положенням ст. 232
Господарського Кодексу України,  Закону
України  „Про відповідальність за
несвоєчасне виконання грошових зобов'язань” та
закону України “Про телекомунікації”.

Згідно вимог ст.ст.32,33 Господарського процесуального кодексу
України, доказами у справі є  будь-які
фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного
вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті  обставини, на які вона посилається, як на
підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до вимог ст. ст.44-49 Господарського
процесуального кодексу України, витрати по сплаті державного мита в сумі 102
грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі
118 грн., покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 509,526,901,903Цивільного
кодексу України, ст.ст.1,2,4,12,33,34,43,44,49,75,80,82-85,115-117
Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Відкритого
акціонерного товариства „Укртелеком”, м. Київ в особі Центру телекомунікаційних
послуг Тернопільської філії ВАТ "Укртелеком", вул. Чорновола, 4, м.
Тернопіль (ідентифікаційний код 01188052)
- 1 582 грн. 76 коп. основного боргу, 66 грн. 71 коп. пені
за порушення строку виконання грошових зобов'язань, 90 грн. 95 коп.
річних, 334 грн. 20 коп. інфляційних нарахувань та  220 грн. в повернення судових витрат.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили в десятиденний
строк з дня його прийняття (підписання рішення).

4. Наказ видати стягувачеві після набрання судовим рішенням законної
сили.

5. Сторони вправі подати апеляційну скаргу, а прокурор внести
апеляційне подання на рішення місцевого господарського суду, яке не
набрало  законної сили протягом десяти
днів з дня його  прийняття (підписання),
через місцевий господарський суд.

Суддя
І.М. Гирила