ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" січня 2007 р.                                                                   Справа № 9/260

Суддя господарського суду Чернівецької області Чорногуз Михайло Георгійович

розглядаючи справу

за позовом    Державна податкова інспекція у м.Чернівці

до відповідача  Колективне підприємство "Склодзеркальний завод"

про стягнення заборгованості по бюджетному фонду - 29019,78грн.

за участю представників:

позивача:  Гриф І.Т. довіреність  № 26538/10-017 від 21.11.2006 року.

відповідача:  Директор Морочковський А.А., Дутчак Т.І. довіреність від 14.01.2007 р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся з позовною заявою про стягнення заборгованості по бюджетному фонду, по податку з доходів фізичних особі в сумі 29 019 грн. 78 коп.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі посилаючись на акт перевірки № 4133/23-1/21411339 від 19 вересня 2006 року.

Представники відповідача заперечують проти позову посилаючись на те, що відносно КП "Склодзеркальний завод"  було порушено справу про визнання його банкрутом. В заяві, про визнання ДПІ у м. Чернівці кредитором по справі № 10/206/Б від 14.02.2005 року № 3996/10-012, податковий борг КП "Склодзеркальний завод" перед ДПІ у м. Чернівці станом на 02.02.2005 року становить 34 427 грн. 49 коп. в цю суму не входить ні податок з доходів фізичних осіб, ні прибутковий податок з громадян. За таких умов вимоги позивача вважаються погашеними.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представників сторін, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та заперечення проти позову, дослідивши докази які мають юридичне значення для розгляду позовної заяви суд встановив наступне.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 24.12.2004 року було порушено провадження у справі про банкрутство КП "Склозеркальний завод".

В газеті "Голос України" № 15 від 27.01.2005 р. опубліковано оголошення про порушення справи про банкрутство КП "Склозеркальний завод". ДПІ у м. Чернівці звернулась з вимогою кредитора на загальну суму 34 427 грн. 49 коп. З яких ухвалою господарського суду Чернівецької області від 15.03.2005 року по справі № 10/206/Б була визнана сума в розмірі 7 940 грн.85 коп. основного боргу та 11 053 грн. 15 коп. пені та штрафних санкцій. Решта суми в розмірі 15 433 грн. 49 коп. була визнана як поточна кредиторська заборгованість.

ДПІ у м. Чернівці зазначає, що станом на 01.01.2005 року залишок податку з доходів фізичних осіб становить 29 215 грн. 79 коп. Згідно акту звірки по платежам до бюджету станом на 01.08.2005 року наданим ДПІ у м. Чернівці від 09.08.2005 року № 18574/19-008 заборгованість по податку з доходів найманих працівників відсутня, хоча в адміністративному позові ДПІ у м. Чернівці зазначає, що заборгованість по даному податку станом на 01.01.2005 року становила 29 215 грн. 79 коп., а станом на 31.08.2006 року 29 019 грн. 78 коп.

В заяві, про визнання ДПІ у м. Чернівці кредитором по справі № 10/206/Б від 14.02.2005 року № 3996/10-012, податковий борг КП "Склодзеркальний завод" перед ДПІ у м. Чернівці станом на 02.02.2005 року становить 34 427 грн. 49 коп. в т.ч. сума податку на прибуток по недоїмці складає 0 грн. пеня - 2 912 грн. 86 коп.

Відповідно до п. 2 ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними, про що господарський суд зазначає в ухвалі, якою затверджує реєстр вимог кредиторів.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 31.03.2005 року по справі № 10/206/Б був затверджений реєстр вимог кредиторів. В мотивуючій частині даної ухвали було зазначено, що вимоги конкурсних кредиторів, що заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, - не розглядаються і вважаються погашеними.

Ухвалою від 28.04.2005 року господарським судом на підставі рішення комітету кредиторів боржника від 08.04.2005 року введено процедуру санації КП "Склодзеркальний завод". Ухвалою суду від 15.07.2005 року був затверджений план санації 6 розділі якого було зазначено, що керуючий санацією після затвердження даного плану зобов'язаний видати наказ про списання кредиторської заборгованості, яка виникла на дату порушення справи про банкрутство та не  заявлена в  передбачені  Законом  строки,  або  не  визнана судом та боржником.

КП "Склодзеркальний завод" наказом № 2 від 30 березня 2006 року відповідно до п.1 ст. 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” списаного кредиторську заборгованість  в т.ч. прибутковий податок з громадян 29 019 грн. 72 коп.

ДПІ у м. Чернівці в акті перевірки від 19.09.2006 року № 4133/23-1/21411339 зазначено, що у березні місяці підприємством було списано суму в розмірі 29 019 грн. 78 коп. (податок з доходів фізичних осіб). Залишок на 31.08.2006 року за даними обліку становив 0 грн. За даними перевірки сума нарахованого та не сплаченого податку на 31.08.2006 року становить 29 019 грн. 78 коп. ( стор акту №14-15)

Отже, дана сума не може бути стягнена  оскільки вона була списана відповідно до вимог чинного законодавства України.

В свою чергу, позивачем не наведено доводів з посиланням на норми чинного законодавства, які спростовували б доводи відповідача.

Згідно із ст.69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд у встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1, п.4 ст.70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Згідно п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст.71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 72 цього кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб’єкта владних повноважень. Позивач не надав доказів підтвердження наявності у відповідача заборгованості.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України .

Крім того, позивачем пропущено строк позовної давності. Згідно акту про результати комплексної планової перевірки  дотримання вимог податкового та валютного законодавства  КП “Скло дзеркальний завод” за період з 1 жовтня 2003 року по 31 грудня 2004 року, встановлено, що станом на 1 листопада 2003 року  залишок прибуткового податку становить 39969 грн. 35 коп. ( стор. акту12 ). Отже заборгованість по сплаті прибуткового податку, яку просить стягнути позивач виникла до 1 листопада 2003 року. Відповідно до підпункту 15.1.1 п. 15. 1 та  підпунктом 15.2.1 п. 15.2 ст. 15 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі коли податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання. Позов заявлено 16 листопада 2006 року тобто після закінчення 1095 днів.

У процесі розгляду справи  не виявлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі  викладеного ст. 14 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", підпункту 15.1.1 п. 15. 1 та  підпункту 15.2.1 п. 15.2 ст. 15 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" № 2181-Ш від 21.12.2000 року, та керуючись ст. ст. 2, 71, 86, 94, 160-163, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У позові відмовити.

Постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Порядок і строки апеляційного оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             М.Г. Чорногуз