ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" березня 2007 р.
Справа № 5/303/06

Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Л.В. Поліщук,

суддів Л.І. Бандури, В.Б. Туренко,

при секретарі судового засідання О.О. Соломахіній,

за участю представників сторін

від позивача: не з’явився, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлений належним чином

від відповідача: Т.В. Никитенко, І.М. Скляренко,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

ТОВ „Коледж преси та телебачення”, м. Миколаїв

на постанову господарського суду Миколаївської області

від 19.12.2006р.

у справі № 5/303/06

за позовом ТОВ „Коледж преси та телебачення”, м. Миколаїв

до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва

про визнання дій неправомірними та стягнення коштів у сумі 31239,67грн.,

встановив:

ТОВ „Коледж преси та телебачення” звернулося до суду з позовом про визнання дій Управління ПФУ в Центральному районі м. Миколаєва щодо нарахування, обчислення і збору з ТОВ „Коледж преси та телебачення” страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування неправомірними; зобов’язання відповідача в подальшому утриматися від нарахування, обчислення і збору з ТОВ „Коледж преси та телебачення” страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування; стягнення з Управління ПФУ в Центральному районі м. Миколаєва на користь ТОВ „Коледж преси та телебачення” 31239,67грн., як набуте та збережене без достатньої правової підстави майно. Позовні вимоги мотивовані тим, що ТОВ „Коледж преси та телебачення” є платником єдиного податку, а тому згідно Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” не відноситься до платників ряду податків і зборів, у тому числі збору на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Постановою господарського суду Миколаївської області від 19.12.2006р. (суддя П.В. Цвєткова) в позові відмовлено. Постанова мотивована тим, що відповідно до п. 2 ст. 20 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” обчислення страхових внесків застрахованих осіб здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів. Надані позивачем документи свідчать про те, що він самостійно щомісяця, відповідно до законодавства, надавав до Управління ПФУ розрахунки суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування та сплачував нараховані суми внесків до ПФУ. Отже, відповідач не здійснював ніяких неправомірних дій по відношенню до позивача. Позиція позивача відносно стягнення з відповідача 31239,67грн. не заслуговує на увагу, оскільки відповідно до ст. 18 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов’язкових платежів, що складають систему оподаткування, і на них не поширюється податкове законодавство. Відповідно до ст. 6 вказаного Закону законодавством не можуть встановлюватись пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення від їх сплати. Позивачем не в повному обсязі перераховувались до ПФУ суми страхових внесків, зазначених в його розрахунках, в зв’язку з цим, з урахуванням відрахувань сум 42% від єдиного податку, у позивача відсутня переплата страхових внесків за вказаний період.

ТОВ „Коледж преси та телебачення” звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не прийнято до уваги безспірний факт відносно того, що ТОВ „Коледж преси та телебачення”, як суб’єкт малого підприємництва –платник єдиного податку, не є платником збору на державне пенсійне страхування і нарахування та стягнення цього збору з боку відповідача є застосуванням подвійного оподаткування відносно товариства. Крім того, висновок суду щодо пріоритетності дії норм Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” перед нормами Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва” також є безпідставним, оскільки Закон містить загальні норми відносно усіх суб’єктів підприємницької діяльності, тоді як Указ –це спеціальний правовий акт, який стосується обмеженого переліку осіб, а саме, суб’єктів малого підприємництва, до яких відноситься й ТОВ „Коледж преси та телебачення”.

Заслухавши представників відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

ТОВ „Коледж преси та телебачення” в 2005-2006 роках був платником єдиного податку за ставкою 10%, що підтверджується свідоцтвами                           № від 28.12.2004р. і № 831389 від 12.12.2005р.

Статтею 6 Указу Президента України „Про спрощену систему оподаткування, обліку та звітності суб’єктів малого підприємництва”                      від 03.07.1998р. № 727/98 із подальшими змінами (далі –Указ № 727) передбачено, що платники єдиного податку звільнені від сплати збору на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Указ № 727, виданий відповідно до перехідних положень Конституції України, запровадив спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, передбачивши заміну податків і зборів, які становлять загальну систему оподаткування та зазначені в статі 6 цього Указу, одним податком („єдиним”).

Однак у вищевказаній статті названо тільки збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, а не страхові внески, введені Законом України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. № 1058 (далі –Закон № 1058). Поняття „збір на державне пенсійне страхування” і „страхові внески” не є тотожними, так як збір на державне пенсійне страхування, що справлявся відповідно до Закону України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” від 26.06.1997р. № 400 із змінами та доповненнями (далі –Закон № 400), було віднесено згідно пункту 17 ч. 1              ст. 14 Закону України „Про систему оподаткування” до загальнодержавних податків і зборів (обов’язкових платежів). Водночас у ч. 4 ст. 18 Закону № 1058 зазначено, що страхові внески не включаються до складу податків, інших обов’язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Отже, Закон № 1058 чітко визначив, що страхові внески не включаються до складу податків і до правовідносин щодо їх сплати не застосовуються будь-які нормативні акти, що становлять податкове законодавство. Враховуючи, що Указ № 727 є саме нормативно-правовим актом податкового законодавства, то його положення неможливо застосовувати до сплати страхових внесків.

Таким чином, страхові внески в Пенсійний фонд України повинні сплачувати суб’єкти підприємницької діяльності, які відповідають вимогам, викладеним в статтях 14, 15 Закону № 1058, незалежно від системи оподаткування (спрощеній або загальній), на якій вони знаходяться.

Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ „Коледж преси та телебачення” надавав щомісячно до Управління ПФУ в Центральному районі м. Миколаєва розрахунки суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування за період з березня 2004р. по лютий 2006р., в яких визначав суми страхових внесків, що підлягають сплаті, і сплачував їх. (а.с. 45-62, 91-114).

З урахуванням вищевикладеного, апеляційна інстанція зазначає, що місцевий господарський суд обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні вимог стосовно визнання дій відповідача щодо нарахування, обчислення і збору страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування неправомірними і зобов’язання відповідача у подальшому утримуватись від таких дій, а також в частині стягнення 31239,67грн., як набутого та збереженого без достатньої правової підстави майно.

Керуючись ст.ст. 160, 198, 200, 205, 206, 212, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Постанову господарського суду Миколаївської області від 19.12.2006р. у справі № 5/303/06 залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого адміністративного суду України протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя                                                            Поліщук Л.В.

Суддя                                                                                Бандура Л.І.

Суддя                                                                                Туренко В.Б.