ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

14.02.07                                                                                           Справа  № 16/277

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої судді                                              Орищин Г.В.

суддів                                                                  Дубник О.П.

Якімець Г.Г.

розглянув апеляційну скаргу Берегівської об»єднаної державної податкової

інспекції, м.Берегово (далі –ОДПІ) від 11.12.2006 р. № 3586/10/10-0

на постанову господарського суду Закарпатської області від 02.11.2006 року

у справі № 16/277

за позовом радгосп-заводу «Берегівський», м.Берегово

до відповідача Берегівської ОДПІ

про зобов»язання зняти з обліку платника податку

За участю представників сторін:

від скаржника –Она В.В. –зав. юр. сект.

від позивача –Рудова Ю.В. –предст.

Права і обов?язки сторін, передбачені ст.ст. 49,51 КАС України, представникам роз?яснено.

Постановою господарського суду Закарпатської області від 02.11.2006 р. у справі №16/277 (суддя Васьковський О.В.) задоволено позовні вимоги радгосп-заводу «Берегівський», м.Берегово, зобов»язано Берегівську ОДПІ зняти з обліку платника податку –радгосп-завод «Берегівський»та видати довідку за формою 22-ОПП. Дана постанова мотивована судом тим, що оскільки доводи податкового органу щодо непредставлення позивачем документів, необхідних для зняття з податкового обліку та наявності у позивача податкового боргу, не знайшли свого документального підтвердження, відмова щодо зняття з обліку платника податків є неправомірною.

Відповідач у справі – Берегівська ОДПІ, подав апеляційну скаргу на згадану постанову  господарського суду, оскільки, на його думку, постанова прийнята з порушенням норм матеріального права, а саме, порушено п.8.5 Інструкції про порядок обліку платників податків та ст.70 Закону України «Про Державний бюджет України на 2006 рік». Крім того, скаржник зазначає, що податковий борг позивача виник до 01.01.2002 р. внаслідок несвоєчасної сплати позивачем самостійно визначених зобов’язань (підтверджується відомостями карток особових рахунків позивача, які досліджувались господарським судом).

Позивач з вимогами скаржника не погоджується з підстав, викладених в запереченнях на апеляційну скаргу (а.с.182-184) та в усних поясненнях в судових засіданнях.

При розгляді апеляційної скарги та матеріалів справи, судовою колегією встановлено наступне:

Згідно договору оренди № 39 від 12.09.2003 р. (а.с.14-16), укладеного регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області з сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю „Берегівське" (далі –СТзОВ),  останньому  передано в оренду  цілісний майновий комплекс державного підприємства радгосп-завод Берегівський, згідно акту приймання-передачі від 31.10.2003 р. (а.с.18).

07.02.2006 р. Міністерством аграрної політики України видано наказ № 44 про припинення діяльності радгосп-заводу „Берегівський" шляхом приєднання його до СТзОВ „Берегівське". Відповідно до вимог ст.36 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" підприємство позивача провело заходи щодо припинення юридичної особи, за винятком зняття з обліку як платника податків в податковому органі.

05.06.2006 р. позивач звернувся до Берегівської ОДПІ із заявою про зняття з обліку платника податків (форма №8-ОПП). У процесі звернення, позивача було повідомлено про наявність заборгованості по платежах до бюджету. У ході уточнення інформації про  наявну заборгованість,  Берегівська ОДПІ листом від 10.07.2006р. №2074/10/24-012 повідомила позивача, що станом на 10.07.2006 р. його податковий борг становить 46 747,26 грн., а саме: 5045,08 грн. плати за землю та 1945,42 грн. пені; 2243,32 грн. податку з власників транспортних засобів та пені 68,41 грн.; 330,71 грн. фіксованого с/г податку та 20,00 грн. пені; 35768,08 грн. пені по податку на додану вартість; 1326,24 грн. пеня по платі за надра.

10.08.2006 р. позивач направив Берегівській ОДПІ листа за № 8, у якому спростовує наявність податкового боргу з посиланням на терміни та документи, які підтверджують погашення податкових зобов'язань.

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши подані докази на відповідність їх фактичним обставинам і матеріалам справи, судова колегія відзначає наступне:

Відповідно до п.п.5.4.1 п.5.4 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", узгоджена сума податкового зобов'язання, не сплачена платником податків у строки, визначені ст. 5 цього Закону, визнається сумою податкового боргу платника податків.

Згідно із п.4.2.1, п.4.2.2. Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку податків і зборів (обов'язкових платежів) до бюджетів та до державних цільових фондів, затвердженої наказом ДПА України №342 від 03.09.2001 (наказ втратив чинність на підставі наказу ДПА № 276 від 18.07.2005) та Інструкції про порядок ведення органами державної податкової служби оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України, затвердженої Наказом ДПА № 276 від 18.07.2005 р., податкові зобов'язання, самостійно визначені платником, нараховуються в особових рахунках на підставі даних податкової звітності, а податкові зобов'язання нараховані органом державної податкової служби проводяться у картках особових рахунків за даними електронного реєстру податкових повідомлень в частині сум, узгоджених податкових зобов'язань, згідно з Порядком направлення органами державної податкової служби повідомлень платникам податків.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що надані податковим органом облікові картки не є підтвердженням суми податкового боргу, а докази узгодження сум податкових зобов’язань шляхом подання податкових декларацій чи надіслання платнику податків податкових повідомлень-рішень, відсутні.

Пунктом 8.2. Інструкції про порядок обліку платників податків, затвердженої наказом ДПА України № 80 від 19.02.1998 р., при одержанні органами державної податкової служби від платника податків заяви за ф. № 8-ОПП, органом державної податкової служби у місячний термін приймається рішення про проведення документальної перевірки такого платника і відповідні підрозділи розпочинають перевірку. Проте, як вбачається із матеріалів справи, така перевірка  податковим органом не проводилася.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 30.06.2003 р. складено передавальний баланс радгосп-заводу „Берегівський"         (а.с. 56), де у рядку  “поточні  зобов'язання за розрахунками  з бюджетом” зазначено суму 10,4 тис. грн., які передані правонаступнику радгосп-заводу.

Після підписання договору оренди, акту прийому-передачі цілісного майнового комплексу позивач подавав податковому органу нульові декларації.

З 02.02.2004 р. по 16.02.2004 р.  податковим  органом  проведено перевірку та складено акт про результати планової комплексної документальної перевірки дотримання вимог податкового законодавства радгосп-заводом „Берегівський" за період з 01.01.2002 р. по 31.10.2003 р., яким встановлено заниження позивачем податку на додану вартість на суму 9652,70 грн. та донараховано прибуткового податку в сумі 314,79 грн. Інших порушень податкового законодавства перевіркою не встановлено. Однак, податкові повідомлення-рішення податковим органом не приймались.

Відповідно до рішення Берегівського районного суду від 22.03.2004 р. за позовом Балеги Ю.А. до Берегівської ОДПІ про спростування недостовірної інформації та стягнення моральної шкоди встановлено, що станом на 22.05.2003 р. повідомлення податкового органу про наявність податкового боргу у сумі 381821,87 грн. не відповідають дійсності і є недостовірною інформацією. Рішенням господарського суду Закарпатської області від 30.04.2004 р. у справі №2/11 у мотивувальній частині встановлено, що представленими документальними доказами, зокрема довідкою №122 від 25.11.2002 р., даними облікових карток платника податків, рішенням податкових органів про результати адміністративного оскарження платником податків повідомлень відповідача, повністю спростовано заперечення відповідача, що стосуються періоду обліку пені та наявності у позивача податкового боргу за основними платежами до бюджету (а.с.49).

Наведені обставини щодо відсутності податкового боргу на початок 2004 року, встановлені судовими рішеннями в цивільній та господарській справах та, відповідно до ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України, не потребують додаткового доказування.

З огляду на викладене, судова колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови, як такої, що прийнята у відповідності з вимогами чинного законодавства, на підставі фактичних обставин і матеріалів справи.

Отже, керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209 п.п.6 і 7 р.YІІ Кодексу адміністративного судочинства України, -

Львівський апеляційний господарський суд  У Х В А Л И В :

Постанову господарського суду Закарпатської області від 02.11.2006 року

у справі № 16/277 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути

оскаржена в касаційному порядку, у відповідності із ст.ст.211, 212 КАС України.

Справу повернути в господарський суд Закарпатської області.

головуючий суддя                                                                Г.В. Орищин

судді                                                                                      О.П. Дубник

Г.Г. Якімець