СУД
РІШЕННЯ

"12" березня 2007 р.

Справа №  4/8

Господарський суд Кіровоградської області в
складі судді Хилька Ю.І. розглянув у судовому засіданні справу № 4/ 8

за позовом  суб'єкта
підприємницької  діяльності-
фізичної  особи  ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1

до
Акціонерного  товариства
закритого  типу “Ульянівський  молочний
завод” м.Ульянівка
Кіровоградської  області

про стягнення   21778 грн.
заборгованості за  поставлене   молоко

Представники сторін :

від позивача: участі  не
брали. В судовому  засіданні   26.01.2007
року  та 06.03.2007 року  ОСОБА_1 та
26.01.2007  року  ОСОБА_2 довіреність НОМЕР_1.

від відповідача:  Стіфутін
І.В.  довіреність № б/н від
01.11.2006 року.

В судовому засіданні  26.01.2007 року  та
06.03.2007  року  оголошувалась перерва до 11 год.
12.03.2007  року.

СУТЬ СПОРУ :

Подано позов   про стягнення з  Акціонерного
товариства закритого  типу
“Ульянівський  молочний  завод” м.Ульянівка  Кіровоградської  області 21778
грн. заборгованості  за   поставлене
молоко на користь  суб'єкта  підприємницької  діяльності- фізичної  особи
ОСОБА_1.

В судове засідання представник
позивача та відповідача  з'явились,
позовні вимоги відповідачем
заперечено,  посилаючись  на ту
обставину, що   розрахунки  з
позивачем  проведені  повністю і
позивач  не  надав
при  зверненні   до
суду  доказів  фактичної
поставки  молока  відповідачу.

Клопотань  від
сторін  про відкладення  розгляду
справи  або  про витребування  інших
матеріалів  не  надходило.

На підставі ст. 75 Господарського
процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній
матеріалами та при даній явці сторін.

Дослідивши подані матеріали,
заслухавши пояснення  представників  сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

При
зверненні  до суду  позивач
обґрунтував  свої  вимоги наступним.

Згідно до укладеного  між
сторонами  договору  купівлі-продажу від  лютого
2005   року   позивач
проводив  поставку  коров'ячого
молока на  підприємство  відповідача, а   відповідач
повинен  був проводити  розрахунки
за  поставлений  товар
готівкою на  протязі 10 днів.
Всупереч умовам  договору  представник
відповідача систематично не
здійснював оплату  за  прийняту
продукцію,  що  привело
до  виникнення  заборгованості  у  сумі
20022  грн.  станом
на  травень 2006  року.
Наявність  заборгованості  та  її  розмір,
на  думку  позивача,
повністю  підтверджується   результатами
проведеної  прокуратурою  Ульянівського
району  перевірки.  У зв'язку
з  користуванням  відповідачем
належними  позивачеві  грошовими
коштами,  відповідач  повинен
сплатити  позивачу  процент
за  користування грішми, який складає  1756
грн.

Позовні вимоги відповідачем  заперечено
повністю,  посилаючись  на ту
обставину, що   розрахунки  з
позивачем  проведені  повністю і
позивач  не  надав
при  зверненні   до
суду  доказів  фактичної
поставки  молока  відповідачу.

Проаналізувавши  матеріали
справи,  пояснення  сторін
та надавши  їм  правову
оцінку, господарський  суд  приходить
до переконання, що  позовні  вимоги не
підлягають  до задоволення, в  позові
слід  відмовити  враховуючи
наступні  обставини.

Господарським  судом приймається до уваги, що   згідно
до  договору  купівлі-продажу  товару
від лютого 2005  року  між
сторонами виникли  правовідносини,
які  підпадали  під
дію   положень  глави
54  Цивільного кодексу  України.

Оцінюючи представлений договір та
відносини, які склалися, суд дійшов висновку, що це відносини поставки, а
договір укладено без  дотримання
вимог  ст.ст. 11, 12, 712 ЦК
України,  оскільки  сторони
не  досягли згоди по всіх істотних
умовах договору -кількість, якість продукції, вартість  продукції, що поставляється, строки поставки,
тощо. Однак,  при  цьому
господарський суд  приймає   до уваги, що
сторонами договір  не заперечений
та не визнаний недійсним.  До договору  поставки
застосовуються  загальні  положення про
купівлю-продаж, якщо  інше  не
встановлено  договором,
законом  або не випливає з характеру  відносин
сторін. Господарським  судом  приймається до уваги, що  сторонами
фактично   було  прийнято
до виконання  умови  домовленості,
позивач   поставляв  відповідачу
молоко, а  відповідач  приймав
молоко  та    проводив
оплату  його  вартості.
Наявність  правовідносин  сторонами
не  оспорюється.

Згідно статті 175 ГК України
майново - господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають
між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності,
в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на
користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має
право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно статті 193 ГК України
суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.
Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання
нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення
загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для
застосування господарських санкцій, передбачених  ГК України, іншими законами або договором.

Відповідно статті 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих
документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не
встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого товару.

На підставі статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

За приписом  ст. 662
Цивільного кодексу  України   продавець повинен одночасно  з
товаром передати  покупцеві його
приналежності та  документи (технічний  паспорт, сертифікат  якості тощо), що  стосуються
товару  та  підлягають переданню разом  із
товаром відповідно  до договору
або актів  цивільного законодавства.

Викладені  в
ухвалі  від 15.01.2007 року    вимоги
суду  про надання  до
судового засідання   доказів
поставки  молока  відповідачу
в спірний  період, зокрема   приймальних квитанцій форми №3-ГК (МС)
та  товарних накладних форми №1 ТМ (МС),
залишені  позивачем  без виконання.  На вимогу
суду  позивачем  також
не  подано  розрахунку
позовних вимог, а  в судовому  засіданні він пояснив  , що
при проведенні  розрахунку  позовних вимог він  використав
відповідь  прокурора  Ульянівського
району  про наявність  заборгованості  та її
розмір- 20022 грн. Однак,
вивчивши  матеріали  проведеної
прокуратурою   Ульянівського  району
перевірки, господарський  суд  вважає, що
перевірку  було  проведено
без  дослідження  первинних
бухгалтерських  документів  і лише
згідно  до  наданої
економістом  відповідача Романової
Л.І  довідки (а.с.10-11).

Господарським судом  приймається
до уваги, що  згідно  діючого
законодавства   висновок  прокурора
за  результатами проведеної  перевірки
не може бути  прийнятий   судом як
загальновідома   обставина чи  слугувати
підставою  для  звільнення
від  доказування (ст.35 ГПК
України).

За
приписом  ст.33
Господарського  процесуального  кодексу
України кожна  сторона повинна  довести ті
обставини, на   які  вона
посилається  як  на підставу своїх вимог і  заперечень. Докази   подаються
сторонами  та  іншими
учасниками судового  процесу.
Згідно  до  ст.36 Господарського  процесуального  кодексу
України  письмовими  доказами є
документи і   матеріали, які
містять дані про  обставини, що  мають
значення  для  правильного вирішення  спору.

Позивачем  не подано
на вимогу  суду  документи
на  продаж молочної  сировини за
спірний  період,  які
можуть  бути  визнані
судом  як   єдиний
доказ,  в  разі
дотримання   вимог  Інструкції про  порядок
заповнення, застосування спеціалізованої форми товарної  накладної на
перевезення молочної  продукції,
затвердженої Наказом Міністерства
аграрної   політики України
від  01.07.2002 року №176 зареєстрованої
в  Міністерстві юстиції  України 02.09.2002  року
за №722/7010 ( в  подальшому  Інструкції). Згідно  до
п.1.1 вказаної  Інструкції  товарна
накладна  за  формою №1-ТН(МС) це  єдиний
первинний   документ, який  є
підставою для  списання
молочної  сировини  господарством або  молокоприймальним  пунктом, що
здійснили  відпуск  цієї
сировини, а  також
оприходування  її молокоприймальним  пунктом або
молокопереробним підприємством-одержувачем,  для
оперативного і бухгалтерського обліку
матеріальних  цінностей у  межах України.   Господарським  судом
приймається до уваги  що  вказана
Інструкція якраз і
розроблена  та  введена
в  дію  з  урахуванням  вимог
ДСТУ 3662-97 “Молоко коров'яче незбиране. Вимоги  при закупівлі”,   які
визначені сторонами в
розділі  “Предмет договору”
при  укладанні  договору
купівлі-продажу  товару (а.с.9).

Вказана  Інструкція згідно  до  п.5
ст.4 Цивільного кодексу України є актом
цивільного  законодавства.

Позивачем  та
відповідачем   в  порушення
вимог  Інструкції не   складались
акти про  розходження
кількісних  або  якісних показників  молока між
даними постачальника  і  молокопереробного підприємства.

При
цьому  судом  враховується, що  спір
щодо  наявності  заборгованості чи     сум
надмірно  сплачених  коштів ґрунтується  саме
на  показниках кислотності  поставленого
молока, показник  якої  можливо
було  зафіксувати  лише
при належному  виконанні вимог
Інструкції щодо  дотримання   введених в дію  спеціалізованої товарної  накладної на
перевезення молочної  сировини та
актів  про  розходження кількісних і  якісних показників  молока між даними  постачальника
і  молокопереробного підприємства.

Господарським  судом приймається до  уваги, але
розцінюється  як обставина, що  фактично
не  має  відношення
до  розгляду  справи наявність у   відповідача
видаткових касових  ордерів
ІНФОРМАЦІЯ_2  про виплату  позивачу
грошових коштів в  розмірі  18000 грн., оскільки в  видаткових
ордерах не  визначено за  який  період  проводиться
оплата  отриманого  товару та відсутні  дані
про документи, якими
посвідчується  особа  одержувача коштів.

Господарським  судом при винесенні  рішення
вважається  визначальною
поведінка  сторін, які  не
дотримувались  вимог   Інструкції про порядок заповнення  приймальної квитанції на  закупівлю
молочної  сировини  (ф.№3-ПК (МС)   затвердженої Наказом Міністерства  аграрної
політики України від  01.07.2002
року №176 та зареєстрованої в
Міністерстві юстиції  України
02.09.2002  року  за №722/7010
якою  визначено  порядок
до  заповнення  документів, що  пов'язані
з продажем-закупівлею молочної
сировини. Згідно  до ч.2 цієї  Інструкції
приймальна квитанція виписується
один раз  на місяць або  за період місяця,  підписується керівником  та головним
бухгалтером молокопереробного
підприємства.

Судом  також
приймається  до уваги,  що
згідно  до  ч.1 ст. 9 Закону  України “Про бухгалтерський  облік та фінансову  звітність в Україні”  підставою
для бухгалтерського  обліку  господарських
операцій  є первісні   документи, які  фіксують
здійснення господарських
операцій.  Первинні  документи повинні  бути
складені під  час  здійснення
господарських  операцій, а  якщо
це  неможливо- безпосередньо  після
її   закінчення.  При зверненні до суду  позивачем
не зазначено кому  з
представників  відповідача  передавалась    молочна сировина в  спірний
період та не  подано  будь-яких доказів  на
підтвердження  повноважень  цієї
особи щодо  приймання  товару.

Згідно  до
ст.34 Господарського процесуального кодексу  України обставини  справи, які відповідно  до законодавства повинні  бути підтверджені певними  засобами доказування, не   можуть підтверджуватись  іншими засобами  доказування.

Виходячи  із
суті  прийнятого рішення,  слід
відмовити і в  задоволенні   вимоги
про стягнення з  відповідача  процентів
за  користування чужими грішми
в  розмірі 1756 грн.

На підставі статті 44, 49
Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита
та  витрати на інформаційно-технічне
забезпечення покладаються на позивача.

На підставі викладеного та
керуючись
ст.ст.33,36,43,49,68,75,82,84,85,116 ГПК України, господарський суд ,
-

В
И Р І Ш И В:

В позові  повністю відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення десятиденного строку з дня його прийняття. Сторони у справі протягом
цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на
вказане рішення через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя

Ю. І. Хилько