ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"03" травня 2007 р.
Справа №  6/42

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Баранець О.М., розглянувши матеріали справи № 6/42

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "НК Альянс-Кіровоград", м. Кіровоград

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Кіровограді,                      м. Кіровоград

про визнання нечинними актів

Представники:

від позивача - Вовченко Л.І., довіреність № 1 від 03.01.2007 року;

від позивача - Дядюра Н.В., довіреність № 2 від 03.01.2007 року;

від відповідача - Скрипник О.М., довіреність № 170 від 15.08.2006 року.

Час прийняття постанови -  11:31 год.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «НК Альянс-Кіровоград» (далі ТОВ «Торговий Дім «НК Альянс-Кіровоград») подало позов про визнання нечинними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді № /0 від 13.06.2006 року, № /0 від 13.06.2006 року, № 00088/2300/1 від 10.08.2006 року, № /1 від 10.08.2006 року.

На підставі ч. 1 ст. 51 Кодексу адміністративного судочинства України позивач змінив предмет позову та просить додатково визнати нечинними податкові повідомлення–рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді                    № /3 від 22.12.2006 року, № /0 від 22.12.2006 року,                 № /0 від 22.12.2006 року, № /3 від 22.12.2006 року.

З врахуванням зміни предмету позову клопотанням від 27.04.2007 року ТОВ «Торговий Дім «НК Альянс-Кіровоград» просить визнати нечинними податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді:

№ /0 від 13.06.2006 року в частині визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в сумі 690,19 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 193,84 грн., а всього в сумі 884,03 грн.;

№ 000088/2300/1 від 10.08.2006 року в частині визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в сумі 690,19 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 193,84 грн., а всього в сумі 884,03 грн.;

№ 000088/2300/3 від 22.12.2006 року в частині визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в сумі 690,19 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 193,84 грн., а всього в сумі 884,03 грн.;

№ 0/0 від 22.12.2006 року в частині визначення позивачу податку податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 605,00 грн.;

№ /0 від 13.06.2006 року про визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем в сумі 36836,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 19017,00 грн., а всього в сумі 55853,00 грн.;

№ /1 від 10.08.2006 року про визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем в сумі 36836,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 19017,00 грн., а всього в сумі 55853,00 грн.;

№ 0/0 від 22.12.2006 року про визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 599,00 грн.;

№ /3 від 22.12.2006 року про визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем в сумі 36836,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 18418,00 грн., а всього в сумі 55254,00 грн.;

Позивач вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

ТОВ «Торговий Дім «НК Альянс-Кіровоград» правомірно відобразило у складі валових витрат витрати на страхування у сумі 2760,74 грн. та правомірно відобразило у складі податкового кредиту суми податку на додану вартість із у розмірі 36835,27 грн. Державна податкова інспекція у м. Кіровограді не має права визначати податкове зобов'язання ТОВ «Торговий Дім «НК Альянс-Кіровоград» по штрафним санкціям за відсутності визначення основного зобов'язання.

У запереченні на позовну заяву відповідач вважає позов таким, що не підлягає задоволенню. Висновки акта документальної перевірки № 61/23-00/32616033 від 31.05.2006 року правомірні, а тому підстав для задоволення позову немає.

03.05.2007 року проголошена вступна та резолютивна частина постанови, яка виготовлена в повному обсязі 07.05.2007 року.

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши пояснення представників  сторін, здійснивши оцінку наявних в матеріалах справи доказів, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами виїзної планової документальної перевірки ТОВ «Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2005 року по 31.03.2006 року складено акт   № 61/23-00/32616033 від 31.05.2006 року.

Перевіркою встановлені порушення п. 5.1 ст. 5, п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5, п.п. 5.3.2 п. 5.3 ст. 5, п.п. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 , п. 5.9 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» в результаті чого занижено податок на прибуток за перевіряємий період у розмірі 1993,00 грн. за рахунок заниження податку на прибуток за перевіряємий період у розмірі 3527,00 грн., завищення податку на прибуток за 1 квартал 2006 року у розмірі 1534,00 грн.

Перевіркою встановлено, що в порушення п. 5.1 ст. 5, п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» ТОВ «Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» завищило валові витрати на суму витрат, які були понесені у зв'язку із страхування вантажу при перевезенні залізничним транспортом який не був власністю підприємства та не використовувався у його господарській діяльності у розмірі 2 760,74 грн.

Перевіркою було встановлено, що ТОВ «Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» у періоді, що перевірявся, здійснював страхування небезпечних вантажів (як вантажоодержувач) при їх перевезенні залізничним транспортом відповідно до Генерального договору № 0039Д/51/12 обов'язкового страхування відповідальності суб'єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів від 30.12.2004 року та Генерального договору № 0237Д/51/12 обов'язкового страхування відповідальності суб'єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів від 30.12.2005 року.

У перевіряємому періоді ТОВ «Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград», як вантажоодержувач, отримав залізничним транспортом 28054,64 тн. нафтопродуктів та поніс витрати по страхуванню небезпечного вантажу у сумі 3244,46 грн., в тому числі отримано власного вантажу від постачальників у кількості 2602,154 тн. - понесено витрати по страхуванню у розмірі 483,72 грн. та отримано вантажу який надійшов на зберігання і не є власністю підприємства у кількості 25452,45 тн. - понесено витрати по страхуванню у розмірі 2760,74 грн.

Перевіркою встановлено порушення п.п. 3.2.7 п. 3.2 ст. 3, п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість» в результаті чого занижено податок на додану вартість за перевіряємий період у розмірі 36836,00 грн. за рахунок заниження податку на додану вартість у розмірі 38034,00 грн., завищення податку на додану вартість у вересні 2005 року на суму 1198,00 грн.

Перевіркою встановлено, що в порушення п.п. 3.2.7 п. 3.2 ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість» ТОВ «Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» відносило у перевіряємому періоді до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість із сплаченого роялті ТОВ «НК Альянс-Україна» у розмірі 36835,27 грн.

Перевіркою ТОВ «Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» було встановлено наявність  субліцензійного договору про передачу прав на використання товарного знаку від 26.12.2003 року з ТОВ «НК Альянс-Україна» згідно якого підприємство, що перевіряється отримало право на використання комбінованого знаку для товарів і послуг «НК-Альянс» відповідно до ліцензійного договору про передачу прав на використання товарного знаку від 11.02.2003 року, зареєстрованого Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України 19.03.2003 року відповідно до договору № 1801.

Право інтелектуальної власності на товарний знак «НК Альянс» має ТОВ «Група Альянс». Відповідно до заявки власника свідоцтва (ТОВ «Група Альянс») Державним департаментом інтелектуальної власності відповідно до Рішення від 17.03.2003 року видано ТОВ «Нафтова компанія «Альянс-Україна» виключну ліцензію № 1801 від. 19.03.2003 року на використання знака «НК Альянс-Україна».

Відповідно до заявки власника виключної ліцензії (ТОВ «НК Альянс-Україна») Державним департаментом інтелектуальної власності відповідно до Рішення від 02.02.2004 року видано ТОВ «Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» невиключну ліцензію № 2468 від 15.03.2004 року.

П. 2.1 Субліцензійного договору про передачу прав на використання товарного знаку від 26.12.2003 року ТОВ «НК Альянс-Україна» зобов'язується надати ТОВ «ТД «НК Аьянс-Кіровоград» за винагороду невиключну ліцензію на право використання знаку для товарів і послуг «НК Альянс» на території Кіровоградської області  України. Згідно з п. 8.1 цього ж договору та додатку № 2 від 26.12.2003 року до нього за надання права на використання знаку для товарів і послуг «НК Альянс» ТОВ «Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» сплачує ТОВ «НК Альянс-Україна» винагороду (роялті) за результатами розгляду звіту щодо обсягу реалізації ТОВ «Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» товарів і послуг з використанням знаку за квартал який слідує звітному. Зазначеним Субліцензійним договором не передбачено передачу (відсудження) майнових прав власника на ТОВ «Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград».

За висновком податкового органу, якщо субліцензійним договором про передачу прав на використання товарного знаку не передбачено умов, які б надавали право користувачу продавати, передавати або іншим способом відчужувати зазначений товарний знак, то платежі за такими договорами є роялті згідно п. 1.30 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Відповідно до п.п. 3.2.7 п. 3.2 ст. 3 Закону України Про податок на додану вартість» не є об'єктом оподаткування операції з виплат дивідендів, роялті у грошовій формі або у вигляді цінних паперів, які здійснюються емітентом.

ТОВ «Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» завищило податковий кредит на суму податку на додану вартість за період з 01.04.2005 року по 31.03.2006 року у розмірі 36835,27 грн., У перевіряємому періоді ТОВ «НК Альянс-Україна» підтвердило надання права ТОВ «Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» на використання знаку для товарів і послуг «НК Альянс» що є роялті.

Перевіркою встановлено, що в порушення п.п. 7.4.1 п. 7.4 ст. 7 Закону України «Про податок додану вартість» ТОВ «Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» у червні 2005 року завищило податковий кредит на суму 1198,39 грн. в результаті того, що до складу податкового кредиту було віднесено суму податку на додану вартість по податковій накладній яка не підтверджена актами виконаних робіт та наявними договорами оренди. У вересні 2005 року занизило податковий кредит на суму 1198,39 грн. в результаті самостійно виправленої помилки.

Державна податкова інспекція у м. Кіровограді податковим повідомленням-рішенням № /0 від 13.06.2006 року визначила ТОВ Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» суму податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в сумі 1993,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1166,00 грн., а всього в сумі 3159,00 грн.

Державна податкова інспекція у м. Кіровограді податковим повідомленням-рішенням № /0 від 13.06.2006 року визначила ТОВ Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем в сумі 36836,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 19017,00 грн., а всього в сумі 55853,00 грн.

Державна податкова інспекція у м. Кіровограді рішенням № 6013/10/25-018 від 25.07.2006 року за результатами розгляду первинної скарги ТОВ Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» залишила без змін податкові повідомлення-рішення           № /0 від 13.06.2006 року та № /0 від 13.06.2006 року, а скаргу без задоволення.

Державна податкова інспекція у м. Кіровограді податковим повідомленням-рішенням № 000088/2300/1 від 10.08.2006 року визначила ТОВ Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» суму податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в сумі 1993,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1166,00 грн., а всього в сумі 3159,00 грн.

Державна податкова інспекція у м. Кіровограді податковим повідомленням-рішенням № /1 від 10.08.2006 року визначила ТОВ Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем в сумі 36836,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 19017,00 грн., а всього в сумі 55853,00 грн.

Державна податкова адміністрація у Кіровоградській області рішенням           № 7474/10/25-087 від 30.09.2006 року за результатами розгляду повторної скарги ТОВ Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» скасувала податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді № 000088/2300/0 від 13.06.2006 року  (№ 000088/2300/1 від 10.08.2006 року) в частині застосованої штрафної (фінансової) санкції у розмірі 605,00 грн. та податкове повідомлення-рішення № /0 від 13.06.2006 року (№ /1 від 10.08.2006 року) в частині застосованої штрафної (фінансової) санкції у сумі 599,00 грн. і в зазначеній частині рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді  про результаті розгляду первинної скарги № 6013/10/25-018 від 25.07.2006 року, а в іншій частині залишено без змін.

Державна податкова інспекція у м. Кіровограді була зобов'язана здійснити розрахунок сум штрафних санкцій і надіслати ТОВ «Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» податкові повідомлення-рішення.

Державна податкова адміністрація України рішенням № 13851/6/25-0215 від 08.12.2006 року за результатами розгляду повторної скарги ТОВ Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» залишила без змін податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді № /0, № /0 від 13.06.2006 року (№ 000088/2300/1, № /l від 10.08.2006 року ), та скасувала рішення Державної податкової адміністрації у Кіровоградській області     № 7474110/25-037 від 30.09.2006 року, прийняте за розглядом повторної скарги (податкові повідомлення-рішення № /2, № /2 від 11.10.2006 року), в частині скасування 605,00 грн. штрафної санкції по податку на прибуток та 599,00 грн. штрафної санкції по податку на додану вартість.

Державна податкова інспекція у м. Кіровограді податковим повідомленням-рішенням № /0 від 22.12.2006 року  визначила ТОВ Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» суму податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 605,00 грн.

Державна податкова інспекція у м. Кіровограді податковим повідомленням-рішенням № /0 від 22.12.2006 року  визначила ТОВ Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 599,00 грн.

Державна податкова інспекція у м. Кіровограді податковим повідомленням-рішенням № 000882300/3 від 22.12.2006 року року визначила ТОВ Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» суму податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в сумі 1993,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 561,00 грн. а всього в сумі 2554,00 грн.

Державна податкова інспекція у м. Кіровограді податковим повідомленням-рішенням № 000892310/3 від 22.12.2006 року  визначила ТОВ Торговий дім «НК Альянс-Кіровоград» суму податкового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем в сумі 36836,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 18418,00 грн. а всього в сумі 55254,00 грн.

Господарський вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Державна податкова інспекція у м. Кіровограді в порушення ч. 1 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України не доказала правомірність висновку про порушення ТОВ «Торговий Дім «НК Альянс-Кіровоград»  п. 5.1 ст. 5, піп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» щодо завищення позивачем валових витрат на суму витрат, які були понесені у зв'язку із страхування вантажу при перевезенні залізничним транспортом який не був власністю підприємства та не використовувався у його господарській діяльності у розмірі 2 760,74 грн. та висновку про порушення ТОВ «Торговий Дім «НК Альянс-Кіровоград» п.п. 3.2.7 п. 3.2 ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість» щодо віднесення позивачем у перевіряємому періоді до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість із сплаченого роялті ТОВ «НК Альянс-Україна» у розмірі 36835,27 грн.

Наслідком встановлених відповідачем порушень п. 5.1 ст. 5, п.п. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» та п.п. 3.2.7 п. 3.2 ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість» є визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на прибуток за основним платежем в сумі 690,19 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 193,84 грн. та визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем в сумі 36836,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 18418,00 грн.

Валові витрати виробництва та обігу (далі - валові витрати) - це сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються (виготовляються) таким платником податку для їх подальшого використання у власній господарській діяльності (п. 5.1 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

Відповідно до пп. 5.2.1 п. 5.2 ст. 5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» до складу валових витрат включаються суми будь-яких витрат, сплачених (нарахованих) протягом звітного періоду у зв'язку з підготовкою, організацією, веденням виробництва, продажем продукції (робіт, послуг) і охороною праці, у тому числі витрати з придбання електричної енергії (включаючи реактивну), з урахуванням обмежень, установлених пунктами 5.3 - 5.7 цієї статті.

Такі обмеження відносно витрат на страхування встановлені п.п. 5.4.6 п. 5.4 ст. 5 3акону України «Про оподаткування прибутку підприємств».

До валових витрат включаються будь-які витрати зі страхування ризиків загибелі врожаю, транспортування продукції платника податку; цивільної відповідальності, пов'язаної з експлуатацією транспортних засобів, що перебувають у складі основних фондів платника податку; екологічної та ядерної шкоди, що може бути завдана платником податку іншим особам; майна платника податку; кредитних та інших ризиків платника податку, пов'язаних із здійсненням ним господарської діяльності, у межах звичайної ціни страхового тарифу відповідного виду страхування, діючого на момент укладення такого страхового договору, за винятком страхування життя, здоров'я або інших ризиків, пов'язаних з діяльністю фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, обов'язковість якого не передбачена законодавством, або будь-які витрати зі страхування сторонніх фізичних чи юридичних осіб (п.п.5.4.6 п. 5.4 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

Під господарською діяльністю для цілей оподаткування розуміється будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філіали, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи (п. l.32  ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

Страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання (ст. 8 Закону України «Про страхування».

Передумовою виникнення страхових відносин є ризик, без якого не існує страхового інтересу, а отже - і страхування.

Ст. 999 Цивільного кодексу України передбачено, що законом може бути встановлений обов'язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров'я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов'язкове страхування).

Відповідно до п. 26 ст. 7 Закону України "Про страхування" страхування відповідальності суб'єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів віднесено до обов'язкових видів страхування.

Суб'єктом перевезення небезпечних вантажів є підприємство, установа, організація або фізична особа, які відправляють, перевозять або одержують небезпечні вантажі (відправники, перевізники та одержувачі) (ст. 1 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів».

Одержувач небезпечного вантажу - зазначена в перевізних документах юридична (резидент і нерезидент) або фізична особа (громадянин України, іноземець, особа без громадянства), яка одержує небезпечний вантаж від перевізника.

Перевезення небезпечних вантажів - діяльність, пов'язана з переміщенням небезпечних вантажів від місця їх виготовлення чи зберігання до місця призначення з підготовкою вантажу, тари, транспортних засобів та екіпажу, прийманням вантажу, здійсненням вантажних операцій та короткостроковим зберіганням вантажів на всіх етапах переміщення.

Ст. 9 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» передбачено обов'язок одержувача здійснити в установленому порядку страхування відповідальності на випадок настання негативних наслідків перевезення небезпечних вантажів.

Ст. 22 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» прямо зазначено, що відповідальність суб'єктів перевезення небезпечних вантажів підлягає обов'язковому страхуванню у встановленому порядку, тобто у відповідності до Порядку і правил проведення обов'язкового страхування відповідальності суб'єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 01.06.2002 року № 733.

Відповідно до п. 1.2 Генерального договору № 0039Д/51/12 від 30.12.2004 року та Генерального договору № 0237Д/51/12 від 13.12.2005 року, укладених позивачем з ЗАТ «Страхова компанія «Український фінансовий альянс», об'єктом страхування є майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов'язані з відшкодуванням страхувальником (відправником, одержувачем, перевізником) заподіяної ним шкоди фізичній особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі, у тому числі навколишньому природному середовищу, під час настання негативних наслідків перевезення небезпечних вантажів залізничним транспортом згідно з Порядком і правилами проведення обов'язкового страхування відповідальності суб'єктів перевезення небезпечних вантажів на випадок настання негативних наслідків під час перевезення небезпечних вантажів, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 01.06.2002 року № 733.

Господарський суд прийшов до висновку, що позивач здійснював страхування відповідальності як одержувача небезпечних вантажів (нафтопродуктів), а не страхування отриманого вантажу (майнове страхування), який не належить Позивачу.

Відповідно до умов договору на виконання послуг № 15-02/02/04-Х від  02.02.2004 року, укладеного позивачем з ТОВ «ТД «НК Альянс-Україна» позивач отримує доходи від надання послуг в тому числі щодо приймання (зливу) товару для збереження у резервуарах нафтобази, зберігання товару в резервуарах нафтобази, відвантаження товару клієнтам замовника, послуги залізниці при прийманні товару, оформлення документів, що укладаються при роботі за цим договором в терміни та порядку відповідно до умов цього договору та діючого законодавства. Крім цього, замовник має відшкодувати додаткові послуги, пов'язані з відвантаженням нафтопродуктів залізницею відповідно до додаткових угод.

Виступаючи одержувачем нафтопродуктів позивач отримує доход від продажу послуг з приймання нафтопродуктів замовника (ТОВ «ТД «НК Альянс-Україна») та відвантаження їх клієнтам Замовника.

Витрати на страхування включені у вартість послуг по договору на надання послуг.

П.п. 3.2.7 п. 3.2 ст. 3 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що не є об'єктом оподаткування операції з виплат дивідендів, роялті у грошовій формі або у вигляді цінних паперів, які здійснюються емітентом. Термін «роялті» розуміється у значенні, визначеному Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств» (п.1.17 Закону України «Про податок на додану вартість»).

Відповідно до ч. 1 п. 1.30 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» роялті платежі будь-якого виду, одержані як винагорода за користування або за надання права на користування будь-яким авторським правом на літературні твори, твори мистецтва або науки, включаючи комп'ютерні програми, інші записи на носіях інформації, відео- або аудіокасети, кінематографічні фільми або плівки для радіо чи телевізійного мовлення; за придбання будь-якого патенту, зареєстрованого знака на товари і послуги чи торгової марки, дизайну, секретного креслення, моделі, формули, процесу, права на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау).

Згідно субліцензійного договору про передачу прав на використання товарного знаку від 26.12.2003 року позивач (субліцензіат) отримав право на користування знаком на товари і послуги, а не придбав цей знак.

Не вважаються роялті платежі за отримання об'єктів власності, визначених у частині першій цього пункту у володіння або розпорядження чи власність особи або якщо умови користування такими об'єктами власності надають право користувачу продати або відчужити іншим способом такий об'єкт власності або оприлюднити (розголосити) секретні креслення, моделі, формули, процеси, права на інформацію щодо промислового, комерційного або наукового досвіду (ноу-хау), а винятком випадків, коли таке оприлюднення (розголошування) є обов'язковим згідно із законодавством України (ч. 2 п. 1.30 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

Відповідно до ч. 2 ст. 1109 Цивільного кодексу України у випадках, передбачених ліцензійним договором, може бути укладений субліцензійний договір, за яким ліцензіат надає іншій особі (субліцензіату) субліцензію на використання об'єкта права інтелектуальної власності. У цьому разі відповідальність перед ліцензіаром за дії субліцензіата несе ліцензіат, якщо інше не встановлено ліцензійним договором.

Субліцензія - це письмове повноваження на використання об'єкта права інтелектуальної власності, надане ліцензіатом іншій особі (ч. 4 ст. 1108 ).

В наведених вище нормах Цивільного кодексу України мова йде про надання права користування комплексом прав, який не передбачає право субліцензіара та субліцензіата (позивача) продати або відчужувати іншим способом такий об'єкт власності.

Враховуючи вищенаведене передачу прав користування товарним знаком (торговою маркою) в межах субліцензійного договору можна було б вважати роялті, проте ч. 1 п. 1.30 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» виключає такі платежі з числа роялті.

Крім того, відповідно до ч. 2 п. 1.30 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств» цей платіж також не вважався б роялті для цілей оподаткування податком на прибуток.

Господарський суд прийшов до висновку, що платіж позивача (субліцензіата) ТОВ "НК "Альянс-Україна" (ліцензіару) в межах даного субліцензійного договору для цілей оподаткування не вважається роялті (не відповідає вимогам ч. 1 і ч. 2        п. 1.30 ст. 1 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств») і повинен розглядатися як платіж за придбання послуг.

Відповідно до п. 1.14 Закону України «Про податок на додану вартість» поставка послуг, зокрема, включає надання права на користування або розпорядження товарами у межах договорів оренди (лізингу), поставки, ліцензування або інші способи передачі права на патент, авторське право, торговий знак, інші об'єкти права інтелектуальної, в тому числі промислової, власності.

П.1.17 Закону України «Про податок на додану вартість» передбачено, що товари та нематеріальні активи, що підлягають амортизації, розуміються у значенні, визначеному Законом України «Про оподаткування прибутку підприємств».

Товари - матеріальні та нематеріальні активи, а також цінні папери та деривативи, що використовуються у будь-яких операціях, крім операцій з їх випуску (емісії) та погашення (п. 1.6 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

Нематеріальний актив - об'єкти інтелектуальної, в тому числі промислової власності, а також інші аналогічні права, визнані у порядку, встановленому відповідним законодавством, об'єктом права власності платника податку (п. 1.2 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»).

До об'єктів права інтелектуальної власності, зокрема, належать: комерційні (фірмові) найменування, торговельні марки (знаки для товарів і послуг), географічні зазначення (ст. 420 Цивільного кодексу України).

Отже, операції з надання права користування знаком для товарів і послуг для цілей оподаткування податком на додану вартість слід розглядати як поставку послуг.

Відповідно до п.п.3.1.1 п. 3.1 ст. З Закону України «Про податок на додану вартість» об'єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України.

Податкові накладні, що були отриманні позивачем від ТОВ «НК «Альянс-Україна» є оформленими належним чином у відповідності до норм п.п. 7.2.6., 7.2.1., 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість». Вони не визнанні недійсними, а отже, такі податкові накладні є чинними і повинні бути відповідним чином відображенні в податковому обліку як звітний податковий документ який враховується при визначенні загальних податкових зобов'язань, що і було зроблено позивачем.

Згідно з п.п. 17.1.3 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” (який вказаний в податковому повідомленні-рішенні як підстава для нарахування штрафних санкцій в податкових повідомленнях-рішеннях                       № /0 від 22.12.2006 року, № /0 від 22.12.2006 року, та в частині визначення штрафних санкцій в сумі 599,00 грн. в податкових повідомленнях-рішеннях № /0 від 13.06.2006 року, № /1 від 10.08.2006 року, № /3 від 22.12.2006 року) у разі коли контролюючий орган самостійно донараховує суму податкового зобов”язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті “б” підпункту 4.2.2 пункту 4.2 ст.4 цього Закону, такий платник податків зобов”язаний сплатити штраф у розмірі п”яти відсотків від суми недоплати за кожний з податкових періодів, установлених для такого податку, збору (обов”язкового платежу), починаючи з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та закінчуючи податковим періодом, на який припадає отримання платником податків податкового повідомлення від контролюючого органу, але не більше 50% такої суми.

Донарахування контролюючим органом суми податкового зобов”язання платнику податків за підставами, викладеними у підпункті “б” підпункту 4.2.2 пункту 4.2 ст.4 цього Закону, можливе лише на підставі податкового повідомлення-рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно вказаних податкових повідомлень-рішень донарахування суми податкового зобов”язання податку на прибуток приватних підприємств та по податку на додану вартість місця не мало, а тому у відповідача були відсутні підстави для нарахування штрафних санкцій згідно з п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Керуючись ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. ст. 71, 160, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України , господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді № /0 від 13.06.2006 року в частині визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в сумі 690,19 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 193,84 грн., а всього в сумі 884,03 грн.

3. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді № 000088/2300/1 від 10.08.2006 року в частині визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в сумі 690,19 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 193,84 грн., а всього в сумі 884,03 грн.

4. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді № /3 від 22.12.2006 року в частині визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств за основним платежем в сумі 690,19 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 193,84 грн., а всього в сумі 884,03 грн.

5. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді  № 0/0 від 22.12.2006 року в частині визначення позивачу податку податкового зобов'язання по податку на прибуток приватних підприємств за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 605,00 грн..

6. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді № /0 від 13.06.2006 року про визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем в сумі 36836,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 19017,00 грн., а всього в сумі 55853,00 грн.

7. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді № /1 від 10.08.2006 року про визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем в сумі 36836,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 19017,00 грн., а всього в сумі 55853,00 грн.;

8. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді № 0/0 від 22.12.2006 року про визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на додану вартість за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 599,00 грн.

9. Визнати нечинним податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Кіровограді № /3 від 22.12.2006 року про визначення позивачу податкового зобов'язання по податку на додану вартість за основним платежем в сумі 36836,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 18418,00 грн., а всього в сумі 55254,00 грн.

10. Стягнути  з Державного бюджету України (рахунок № 0002, УДК у Кіровоградській області, МФО 823016, ідентифікаційний код 24145329) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «НК Альянс-Кіровоград» (25006, м. Кіровоград, вул. Декабристів, буд. 10 кв. 2,                              п/р № 8253 у КОД АКБ Правекс банк м. Кіровограда, МФО 321983, код 326160033), - витрати по сплаті судового збору в сумі 3,40 грн.

11. Після набрання судовим рішенням законної сили, за заявою стягувача, буде виданий виконавчий лист.

12. Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження , але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили. Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя