ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

04 квітня 2007 р.
№ 8/69-47/39

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Остапенка М.І.,

Харченка В.М.,

Гончарука П.А.

розглянувши  касаційну скаргу
і додані до неї матеріали
ТзОВ “Фісон”

на постанову
від 07.11.2006

Київського апеляційного
господарського суду

у справі
№ 8/69-47/39

за позовом
ТзОВ Фірма “Журавлина”

до
ТзОВ “Фісон”

про
стягнення 300000,00 грн.

В С Т А Н О В И В :

Подана повторно 26.02.2007 касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 30.01.2007 скаржнику було повернено касаційну скаргу на підставі п. 4 ст. 1113 ГПК України, оскільки надане скаржником платіжне доручення від 05.12.2006 на суму 850,00 грн. не могло бути належним доказом сплати державного мита у встановленому законодавством розмірі.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату державного мита у встановлених порядку і розмірі.

Скаржником не дотримано вказаних вимог, оскільки до касаційної скарги знову ж таки додане те саме платіжне доручення на суму 850,00 грн., яке не може бути належним доказом сплати державного мита у встановленому законодавством розмірі, оскільки в даному випадку, як те вбачається із змісту касаційної скарги та наявних матеріалів справи, скаржником оскаржується прийнята за справою постанова в повному обсязі.

Згідно з Декретом КМУ “Про державне мито” державне мито із скарг, які подаються до Вищого господарського суду України сплачується 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті у разі подання заяви для розгляду спору в першій інстанції, а із спорів майнового характеру –50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Виходячи з того, що відповідно до п. “а” ч. 2 ст. 3 Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито” (в редакції Закону від 25.03.2005 року, що набрав законної сили 31.03.2005 року) із заяв майнового характеру, що подаються до господарських судів сплачується 1 відсоток ціни позову, але не менше 6 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і не більше 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, розмір державного мита, яке відповідач має сплатити у зв`язку з касаційним переглядом справи, на час прийняття цієї ухвали не може перевищувати 12750,00 грн.

Заявник, відповідно до доданих до скарги документів, клопоче про відновлення строку подання касаційної скарги, але в даному випадку воно може знайти своє відповідне вирішення після усунення зазначених недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись п. 4 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В  :

Касаційну скаргу ТзОВ “Фісон” на постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.11.2006 у справі № 8/69-47/39 повернути скаржнику, а справу –господарському суду міста Києва.

С у д д я                                                                                                 Остапенко М.І.

С у д д я                                                                                               Харченко В.М.

С у д д я                                                                                                            Гончарук П.А.