СУД
СУД
У Х В А Л А

17.04.07                                                                                 Справа № 19/403.

Суддя  Батюк Г.М., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю" Донбас –2003" на дії ДВС у м.Антрацит Луганської області за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю" Донбас –2003", м. Луганськ

до Державного підприємства " Антрацит", м. Антрацит  Луганської області

про стягнення  1229224 грн. 33 коп.

представники сторін:

від позивача - Білоконь О.П., дов.№б/н від 01.02.07;

від відповідача -  Філіпенко П.О., довіреність № 13 від 02.01.07;

від ДВС - Стебловська Ю.О., довіреність № 3 від 15.01.07.

До початку слухання справи від учасників судового процесу надійшла вимога про здійснення фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу , в зв’язку з чим технічна фіксація   здійснювалась на диск СD-R, серійний номер ЛГС07-00163.

Суть справи: розгляд скарги на дії Державної виконавчої служби у м.Антрацит Луганської області ( далі - ДВС у м.Антрацит Луганської області). Крім того, позивач просить суд відновити строк для оскарження дій ДВС у м.Антрацит Луганської області; визнати незаконними дії ДВС у м.антрацит Луганської області по зупиненню виконавчого провадження по стягненню з ДП»Антрацит»на користь ТОВ»Донбас-2003»; зобов’язати ДВС у м.Антрацит Луганської області скасувати постанову про зупинення виконавчого провадження про стягнення з ДП»Антрацит»на користь ТОВ»Донбас-2003», поновити зазначене виконавче провадження та виконати дії, необхідні для виконання рішення суду.

Позивач по справі надав у  судове засідання заяву про зміну вимог  скарги, в порядку ст. 22 ГПК України, здану до суду 02.04.07,   та просить  суд  відновити строк для оскарження дій державної виконавчої служби у м. Антрацит  по зупиненню виконавчого провадження про стягнення з  ДП " Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003";  визнати незаконними дії державної виконавчої служби у м. Антрацит  по зупиненню виконавчого провадження про стягнення з  ДП "Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003" грошових коштів у розмірі 1231042 грн. 33коп.; скоротити строк зупинення виконавчого провадження про стягнення з  ДП" Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003" з дня винесення судом ухвали, зобов’язати державну виконавчу службу у м. Антрацит поновити виконавче провадження про стягнення з  ДП " Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003"   та виконати дії, необхідні для виконання рішення суду.  Зазначена заява розглянута у засіданні суду та  судом приймається.

У судовому засіданні позивач підтримав вимоги заяви про зміну вимог скарги. Вимогами по скарзі вважати: відновити строк для оскарження дій державної виконавчої служби у м. Антрацит  по зупиненню виконавчого провадження про стягнення з  ДП " Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003";  визнати незаконними дії державної виконавчої служби у м. Антрацит  по зупиненню виконавчого провадження про стягнення з  ДП " Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003" грошових коштів у розмірі 1231042 грн. 33коп.; скоротити строк зупинення виконавчого провадження про стягнення з  ДП " Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003" з дня винесення судом ухвали, зобов'язати Державну виконавчу службу у м. Антрацит поновити виконавче провадження про стягнення з  ДП " Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003"   та виконати дії, необхідні для виконання рішення суду.

Позивач надав  клопотання  в порядку ст. 22 ГПК України, яке  здане до суду 02.04.07,  про відновлення строку на оскарження дій  ДВС у м. Антрацит, оскільки, вважає позивач по справі, строк на оскарження дій  ДВС у м. Антрацит,  пропущений ним з поважних причин.

Клопотання позивача розглянуто у судовому засіданні та підлягає до задоволення.    Відновити строк на оскарження дій  ДВС у м. Антрацит.

Позивач по справі надав у  судове засідання доповнення до скарги на дії  Державної виконавчої служби в прядку ст. 121-2 ГПК України, зданого до суду 02.04.07, та від 17.04.07,  та просить суд відновити строк для оскарження дій Державної виконавчої служби у м. Антрацит  по зупиненню виконавчого провадження про стягнення з  ДП " Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003"; визнати незаконними дії Державної виконавчої служби у м. Антрацит  по зупиненню виконавчого провадження про стягнення з  ДП " Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003" грошових коштів у розмірі 1231042 грн. 33коп.; скоротити строк зупинення виконавчого провадження про стягнення з  ДП " Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003" з дня винесення судом ухвали, зобов'язати Державну виконавчу службу у м. Антрацит поновити виконавче провадження про стягнення з  ДП " Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003"   та виконати дії, необхідні для виконання рішення суду.

ДВС у м. Антрацит Луганської області відгуком на скаргу від 05.03.07 №671  доповненням до відзиву, зданого до суду 05.04.07,  вимоги скарги відхилив з підстав викладених у відзиві та  доповненні.

Відповідач у запереченні на скаргу від 05.03.07 №10/137  вимоги скарги відхилив, з підстав  викладених у запереченні.

Розглянувши скаргу позивача на дії  ДВС у м.Антрацит Луганської області, вислухавши доводи учасників судового процесу, суд

встановив:

11.11.04 по справі №19/403  господарським судом Луганської області було винесене рішення, позов задоволено повністю та стягнуто з відповідача на користь позивача борг у сумі  1229224 грн. 33 коп. , витрати по держмиту у сумі 1700 грн. 00 коп. та судові витрати у сумі 118 грн. 00 коп. та на виконання вказаного рішення, позивачу був виданий наказ господарського суду Луганської області   від 26.11.04 №19/403.

24.01.05 ДВС у м. Антрацит Луганської області була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу господарського суду Луганської області   від 26.11.04 №19/403 та надіслано сторонам постанови  про відкриття виконавчого провадження.

Постановою від 06.02.05 виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Луганської області   від 26.11.04 №19/403 було приєднано до зведеного виконавчого провадження раніше зупиненого 14.12.05.

Внаслідок того, що підприємство боржник – ДП „Антрацит” внесено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу та на підставі його заяви, у відповідності до вимог Закону України „Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу„ від 23.06.05 № 2711-УІ, ДВС у м. Антрацит  Луганської області зупинила виконавчі провадження по виконанню наказу господарського суду Луганської області   від 26.11.04 №19/403 та винесла відповідну постанову про зупинення виконавчого провадження від 14.12.05.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що ДВС у м. Антрацит  Луганської області безпідставно та незаконно не вчиняла дії щодо виконання наказу господарського суду Луганської області   від 26.11.04 №19/403, а саме:

Спочатку тривалість такої процедури відповідно до п. 3.4 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»(далі –Закон) визначалася строком у дев'ять місяців від дня видання Міністерством палива та енергетики наказу про перелік підприємств, що беруть участь у процедурі, і фактично тривала до 10.08.06. Однак,  в цей  закон Законом України № 51-У від 28.07.06 було внесено зміни, згідно яких тривалість процедури була продовжена до 31.12.06.

01.01.07 дія процедури закінчилася, після чого виконавчі провадження мали бути поновлені та вчинені дії щодо виконання рішень судів. Однак, ДВС у м. Антрацит  Луганської області не вчинила жодної дії щодо того, аби виконати рішення суду. Виконавчі провадження не поновлювалися, арешт на грошові кошти не накладався, грошові кошти не стягувалися.

Позивач вважає, що на теперішній час нема підстав для висновку про участь ДП «Антрацит»у процедурі погашення заборгованості через наступне.

Згідно п. 1.6 ст. 1 Закону,   реєстр підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості (далі - Реєстр) - автоматизована комп'ютерна база даних, яка ведеться оптовим постачальником електричної енергії та призначена для накопичення, систематизації і зберігання відомостей про підприємства паливно-енергетичного комплексу, які прийняли рішення про участь у процедурі погашення заборгованості

Відповідно до п. 3.1 ст. 3 Закону,   підприємство паливно-енергетичного комплексу, яке прийняло рішення про участь у  процедурі погашення заборгованості, підлягає реєстрації шляхом внесення цього підприємства до Реєстру.

Таким чином, Закон чітко пов'язує наявність реєстру з наявністю процедури погашення заборгованості. За відсутності процедури погашення заборгованості є неможливим подальше ведення реєстру.

Термін дії процедури погашення заборгованості сплинув 31.12.06, подальше ведення реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості після цього було неможливим через відсутність самої процедури погашення заборгованості.

Внаслідок чого, позивач вважає що дії відповідача щодо винесення постанови від 14.12.05 про зупиненню виконавчого провадження, є незаконними.

Крім того, він вважає, що зупинення виконавчих проваджень відносно підприємств паливно-енергетичного комплексу, які приймають участь у процедурі погашення заборгованості,  регламентовано п. 3.8 ст. 3 Закону. Однак спеціальним законом при здійсненні виконавчого провадження є Закон України „Про виконавче провадження”. У зв’язку з чим він вважає, що зупинення виконавчого провадження відносно підприємства паливно-енергетичного комплексу, яке приймає участь у процедурі погашення заборгованості,  здійснилось не на підставі п. 15 ст. 34 Закону України „Про виконавче провадження”, а безпосередньо п. 3.8 ст. 3 Закону.

Зупинення виконавчого провадження та невиконання рішення суду, на думку позивача, порушує його законні права та інтереси, передбачені ст. 6 Європейської конвенції по захисту прав та основних свобод людини, ст. 124 Конституції України і наносить йому значні матеріальні збитки. При цьому він зазначає, що дія мораторію процедури погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу не позбавили можливості щодо добровільного виконання рішень суду цими підприємствами.  За цей час ДП «Антрацит” не здійснювало погашення існуючої заборгованості по рішенню суду, що дає сумнів, на думку позивача, щодо подальшого погашення заборгованості, яка склалась перед ним.

У зв’язку з цим він вважає, що строк зупинення виконавчого провадження по стягненню з ДП „Антрацит” підлягає скороченню відповідно до вимог ст.  36 Закону України „Про виконавче провадження”.

Також позивач просить відновити 10-ти денний строк на оскарження постанови ДВС у м. Антрацит Луганської області від 14.12.05 про зупинення виконавчого провадження, внаслідок не отримання даної постанови.

Оцінивши доводи сторін у їх сукупності суд вважає позовні вимоги такими що підлягають до задоволення повністю, з наступних підстав:

Клопотання відповідача щодо відновлення строку на оскарження дій ДВС у м. Антрацит Луганської області щодо винесення постанови про зупинення виконавчого провадження від 14.12.05, судом визнано обґрунтованим, оскільки ДВС у м. Антрацит Луганської області не надані докази, які свідчать про належне надіслання на адресу позивача оскаржуваної постанови.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження” від 21.04.99 № 606-ХІУ ( далі –Закон № 606-ХІУ) , передбачено, що виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів  та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та у межах повноважень, визначених даним Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до даного Закону та інших законів.

Пунктом 15 ст. 34  Закону № 606-ХІУ передбачено, що виконавче провадження підлягає обов’язковому зупиненню у випадку внесення підприємства боржника до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу.

Згідно Закону України «Про внесення змін до статті 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» № 522-У від 26.12.06 (далі –Закон України  № 522-У від 26.12.06), передбачений термін нової процедури погашення заборгованості, та не містить жодного посилання на продовження дії попередньої процедури погашення заборгованості. Таким чином, початок нової процедури погашення заборгованості вимагає здійснення всіх необхідних процедур, передбачених Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», в тому числі і внесення підприємств до реєстру.

Таке ствердження відповідає вимогам ст. 3 Закону, тобто для внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру, відповідно до п. 3.2.1 ст. 3 Закону, підприємство протягом одного місяця з дня набрання чинності ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»подає необхідні документи до розрахункового центру. Закон України № 522-V від 26.12.06 набирає чинності після опублікування -11.01.07.

Таким чином, ст. 3 Закону набрала чинності 12.01.07. ДП «Антрацит»повинно було виконати вимоги п. 3.2.1 ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»та подати необхідні документи до розрахункового центру для внесення в реєстр підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості. Нездійснення цих дій свідчить про те, що ДП «Антрацит»не внесено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості.

Як вбачається, підставою для зупинення виконавчого провадження став п.15 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Стаття 34 Закону України «Про виконавче провадження»була доповнена п.15 на підставі п.12.4.4 Прикінцевих положень Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу». Цим законом передбачається здійснення особливої процедури погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу. Крім того, абзацом 6 п. 3.7 ст. З цього Закону передбачено зупинення виконавчих проваджень щодо підприємств, що беруть участь у такій процедурі, тому ДВС у м.Антрацит Луганської області зупинила всі виконавчі провадження відносно ДП «Антрацит».

Статтею 2 Закону чітко визначено: що дія цього Закону поширюється на підприємства паливно-енергетичного комплексу, а також інших учасників розрахунків, які мають або перед якими є заборгованість, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії».

Проте,  заборгованість,  яку  має ДП  «Антрацит»не є наслідком неповних розрахунків за енергоносії, на що вказує закон. Вона виникла через відсутність розрахунків з боку ДП «Антрацит»за отримане гірничо-шахтне обладнання. Тобто дія Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»не поширюється на заборгованість, яка має місце між позивачем та ДП «Антрацит». Водночас, ні п. 3.7 ст.3 Закону, ні будь-яка інша норма цього, або будь-якого іншого Закону не передбачає зупинення всіх без винятку виконавчих проваджень щодо підприємства, яке приймає участь у процедурі погашення заборгованості. З урахуванням вимог ст. 2 Закону,  зупиненню підлягали виключно виконавчі провадження, які були відкриті щодо стягнення заборгованості, що виникла внаслідок неповних розрахунків за енергоносії. Таким чином, дії ДВС у м. Антрацит Луганської області, щодо зупинення виконавчого провадження від 14.12.05 по стягненню з ДП «Антрацит»на користь ТОВ «Донбас-2003»є незаконними.

Щодо вимог позивача відносно скорочення строку виконавчого провадження відповідно до  ст. 36  Закону № 606-ХІУ, то вимоги позивача у цієї частині слід визнати обґрунтованими з огляду на наступне.

За змістом Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»заборонено вчинення виконавчих дій, що можуть призвести до зменшення активів підприємства-боржника. Між тим, зобов'язання підприємства-боржника жодним чином, не можуть бути його активами. Більш того, майно (а саме - грошові кошти), стягнене на користь позивача рішенням суду, є його власністю. Крім національного законодавства, а саме - статті 316 Цивільного Кодексу України, такий висновок підтверджується нормами міжнародних Конвенцій, ратифікованих Україною. Такою є Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема стаття 1 протоколу № 1 до Конвенції. Практика Європейського суду з прав людини також підтверджує нашу думку.

Статтею 9 Конституції України передбачено, що міжнародні договори, згоду на обов’язковість яких дано Верховною Радою України, є частиною національного законодавства  України.

За змістом Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу»заборонено вчинення виконавчих дій, що можуть призвести до зменшення активів підприємства-боржника. Між тим, зобов'язання підприємства-боржника жодним чином, не можуть бути його активами. Більш того, майно (а саме - грошові кошти), стягнене на користь позивача рішенням суду, є його власністю. Крім національного законодавства, а саме - статті 316 Цивільного Кодексу України, такий висновок підтверджується нормами міжнародних Конвенцій, ратифікованих Україною. Такою є Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема стаття 1 протоколу № 1 до Конвенції. Практика Європейського суду з прав людини також це підтверджує.

Пунктом 1 ст. 6 Європейської конвенції з прав людини (далі –Конвенція), яка ратифікована Верховною Радою України, передбачено, що кожний при рішенні питання про його громадянські права та обов’язки має право на справедливий та відкрий розгляд протягом розумного строку.

Відповідно до вимог ст. 17 Закону України “Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини ”від 23.02.06 № 3477-ІУ зазначено, що суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерело права.

Як вбачається зі змісту рішення Європейського суду по справі «Тran Greek Refineries and Stratis Andreadis v. Greece”(1994 року) держава не може через прийняття законів обмежувати дії судових рішень.

Стаття 124 Конституції України передбачає, що рішення суду є обов’язковими для виконання на всієї території України.

Однак, неправомірне зупинення виконавчого провадження на невиправдано довгий строк є порушенням як статті 124 Конституції України, так і права позивача на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, гарантованого частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У своєму рішенні від 20.07.04 по справі « Shmalko v. Ukraine»(Шмалько проти України) Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд нагадує, що частина 1 статті 6 забезпечує кожному право на розгляд його справи, що стосується цивільних прав та обов’язків, судом чи трибуналом, при цьому право на доступ, тобто право розпочати провадження в суді у цивільній справі, є лише одним з аспектів. Однак це право було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла остаточному та обов'язковому судовому рішенню залишатися без дії на шкоду однієї з сторін. Було б неприпустимо, якби частина 1 статті б детально визначала процесуальні гарантії, надані сторонам у провадженні -провадженні, що є справедливим, публічним та оперативним, - без забезпечення виконання судових рішень. Тлумачити статтю б як таку, що стосується тільки доступу до суду та здійснення судового провадження, призвело б, імовірно, до ситуації, яка б суперечиш, принципам верховенства права, який Договірні держави зобов'язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію». Абсолютно аналогічну позицію Європейський суд виклав у своєму рішенні від 07.05.2002 року по справі «Вurdov v. Russia»(Бурдов проти Росії). Нарешті, у рішеннях по зазначених справах та у рішенні від 26.11.1997 року по справі «Hornsby v. Gгеесе»(Хорнсбі проти Греції) Європейський суд зробив чіткий висновок: «Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має, відповідно, розглядатися як невід'ємна частина «судового розгляду»для цілей статті б». Також висновок про порушення частини 1 статті 6 Конвенції було зроблено судом у рішенні від 21.11.1994 року по справі «Stran Gгеек Refineries and Stratis Andreadis v. Greece» (Підприємство «Stran Gгеек Refineries»та Стратіс Андреадіс проти Греції». По цій справі Європейський суд зазначив, що державні органи не повинні приймати закони, які обмежують дію окремих судових рішень.

Обмеження дій судових рішень які винесені проти підприємств паливно-енергетичного комплексу за своєю суттю є обмеженням права на обов’язкове виконання рішення суду протягом розумного строку. Рішенням Європейського суду від 27.06.2000 по справі проти Финляндії визначено, що “Суд бере до уваги згоду сторін, що частина 1 ст. 6 Конвенції застосовується у сукупної тривалості проваджень, включаючи зі стадією вирішення питання про виконання судових рішень. Суд не бачить підстав не погодитися з цим.” Тобто, винесення судового рішення та його виконання є  єдина процедура. Тому, прийняття Закону № 2711-УІ не обмежувало підприємство боржника –ДП “Антрацит” добровільно виконувати рішення суду, однак протягом дії мораторію, воно не здійснило жодної дії, яка була б направлена на таке виконання.

У зв’язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе, на підставі  ст. 36 Закону України  № 606-ХІУ скоротити строк зупинення виконавчого провадження по виконанню наказу господарського суду Луганської області суду  №19/403 від 26.11.04  з моменту винесення даної ухвали.

Таким чином, порушення та бездіяльність під час здійснення виконавчого провадження з боку державної виконавчої служби у м.Антрацит Луганської області призвели до суттєвих порушень прав позивача. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає право на ефективний захист прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

За таких обставин, суд вважає позовні вимоги:  про відновлення строку для оскарження дій державної виконавчої служби у м. Антрацит  по зупиненню виконавчого провадження про стягнення з  ДП " Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003";  визнання незаконними дії державної виконавчої служби у м. Антрацит  по зупиненню виконавчого провадження про стягнення з  ДП "Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003" грошових коштів у розмірі 1231042 грн. 33коп.; скорочення строку зупинення виконавчого провадження про стягнення з  ДП " Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003" з дня винесення судом ухвали, зобов'язати Державну виконавчу службу у м. Антрацит поновити виконавче провадження про стягнення з  ДП " Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003"   та виконати дії, необхідні для виконання рішення суду, слід задовольнити.

На підставі викладеного вимоги скарги слід задовольнити повністю.

У зв”язку з викладеним, керуючись  ст. ст.  86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

1. Відновити строк щодо оскарження дій ДВС у м. Антрацит Луганської області по винесенню постанови про зупинення виконавчого провадження  від  14.12.05.

2. Скаргу задовольнити повністю.

3. Визнати незаконними дії  державної виконавчої служби у м. Антрацит  Луганської області    по зупиненню виконавчого провадження про стягнення з  ДП " Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003" грошових коштів у розмірі 1231042 грн. 33коп.

4.  Скоротити строк зупинення виконавчого провадження про стягнення з  ДП " Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003" з дня винесення судом ухвали, зобов'язати Державну виконавчу службу у м. Антрацит поновити виконавче провадження про стягнення з  ДП " Антрацит" на користь ТОВ " Донбас –2003"   та виконати дії, необхідні для виконання рішення суду, з моменту винесення даної ухвали.

Суддя                                                                                                    Г.М.Батюк