ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.06.07 р.                                                                               Справа № 1/121

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Лекс”, м. донецьк

до відповідача  Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецька інноваційна компанія”, м. Донецьк

про  стягнення  80 748 грн. 43  коп.

Суддя                                    Азарова З. П.

При секретарі судового засідання:  Розум  А.С.

Представники :

Від позивача  – Бубнов В.В. – представ. за дов. Євтущевський А.А. - представник

Від відповідача –   не з”явився

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Лекс”, м. Донецьк звернулось до Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецька інноваційна компанія”, м. Донецьк про стягнення заборгованості за поставлений товар у сумі 80 748 грн. 43 коп.

В обґрунтування  позову позивач надав копії: податкових накладних № 573 від 23.03.2006 року, №80 від 28.03.2006 року, №1773 від 14.06.2006 року, №1858 від 22.06.2006 року, накладних №573 від 23.02.2006 року, №820 від 28.03.2006 року, №1773 від 14.06.2006 року, №1858 від 22.06.2006 року, довіреностей ЯЛН №382261 від 23.02.2006 року, ЯЛН №382269 від 28.03.2006 року, ЯЛН №382288 від 14.06.2006 року, претензії №23 від 22.02.2007 року, реєстрів оплати платіжних документів від 31.03.2006 року, від 18.05.2006 року, від 26.06.2006 року.

Відповідач в судове засідання 29.05.2007 року не з’явився, витребувані документи не надав . Конверт з поштовим повідомлення та копією ухвали суду про порушення провадження у справі повернувся до суду з відміткою про те,що за зазначеною адресою не зареєстрований, тому розгляд справи був відкладений і суд зобов”язав позивача надати довідку з державної статистики про реєстрацію відповідача.

Позивач  надав суду витяг з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, згідно якого  адреса відповідача, яка зазначена в витягу,  співпадає з адресою,  вказаною у позовній заяві.   Суд вважає, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом на захист інтересів, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши  матеріали  справи,  заслухавши  пояснення  представника  позивача,  господарський суд  встановив,  що згідно накладних №573 від  23.02.2006 року, №820  від 28.03.2006 року , №1773 від 14.06.2006 року та №1858 від 22.06.2006 року позивач передав відповідачу товар на суму 248 217 грн. 37 коп., який він отримав, згідно його довіреностей.

В силу ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов’язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов’язки. Дії сторін за прийомом-передачі товару слід розцінювати як  відношення за договором купівлі-продажу.

Згідно зі ст. 655 вказаного кодексу за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується  передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, відповідач прийняв товар і зобов”язаний оплатити  його вартість. Сторони не визначили строк оплати і відповідач  здійснив лише часткову оплату товару у сумі 167 468 грн. 94 коп., тому виникла заборгованість у заявленій сумі – 80 748 грн. 43 коп.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов”язку не встановлений або визначений моментом пред”явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов”язок у семиденний строк від дня пред”явлення вимоги, якщо обов”язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Вимога може бути викладена у будь-якій формі (рахунок, лист, тощо). Позивач на  виконання вказаної статті 22.02.2007 року пред”явив відповідачу претензію №22, що підтверджується поштовою квитанцію №0011108, з вимогами оплатити заборгованість. Відповідач не виконав вимоги, тому позивач правомірно звернувся з позовом.

Стаття 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона  посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень. Позовні  вимоги  доказані  позивачем і підлягають задоволенню.

Судові  витрати  покладаються  на  відповідача.

Керуючись ст.ст.  33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України,  суд  -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги  Товариства з обмеженою відповідальністю “Лекс”, м. Донецьк про стягнення 80 748 грн. 43 коп. –задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “Донецька інноваційна компанія”, м. Донецьк (83114, м. Донецьк, вул.. Університетська, 80-А, р/р 40000 ЗАТ “Донгорбанк”, м. Донецьк, МФО 334970, , св-во 07780552, ІПН 43) на користь Товариства з обмеденою відповідальністю “Лекс” (83017, м. Донецьк, вул.. Овнатаняна, буд 4, офіс 411, р/р№6000 у “Райффайзен Банк Аваль”, м. Донецьк, МФО 335076, , св-во № 07598038, ІПН 29):  заборгованість у сумі 80 748 грн.43 коп., судові витрати по сплаті державного мита у сумі 80748 грн. 43 грн.,  інформаційно-технічне забезпечення в сумі 118грн. 00 коп.

Рішення оголошено  в  засіданні  та  набуває  законної  сили  після  закінчення десятиденного  строку   з  дня  його  прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя