ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

03.04.07 р.                                                                               Справа № 45/52пн

за позовом: Державного підприємства „Державний резервний насіннєвийфонд України”, , м.Київ

до відповідача: Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Фартлек”, , с.Володимирівка

про визнання дій такими, що порушують права та законні інтереси та спонукання виконати мирову угоду, шляхом стягнення  103 919 грн. 32 коп.

Суддя     Б.Д. Плотніцький

при секретарі судового засідання Івашури О.А.

Представники:

Від позивача:  Чугай  В.І.-  довір.

Від відповідача:  не з’явився

В засіданні суду брали участь

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Державне підприємство „Державний резервний насіннєвий фонд України”, м.Київ, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Фартлек”, с.Володимирівка про визнання дій такими, що порушують права та законні інтереси та спонукання виконати мирову угоду, шляхом стягнення заборгованості у сумі 95 794 грн. 77 коп. та штрафу у сумі 8 124 грн. 55 коп., а всього у сумі 103 919 грн. 32 коп.

В порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач заявою №138-2-11/653 від 29.03.2007р. уточнив позовні вимоги та просить суд визнати дії Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Фартлек”, с.Володимирівка такими, що порушують права та законні інтереси Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України”, м.Київ та спонукати відповідача виконати умови мирової угоди, шляхом примусового стягнення суми заборгованості у розмірі 95 794 грн. 77 коп. та пені у розмірі 8 124 грн. 55 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання відповідачем умов мирової угоди.

Відповідач у судові засідання не з’явився, відзив не надав, позов не оскаржив. Про день та час розгляду справи був повідомлений в установленому порядку.

Згiдно із ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом встановлено наступне:

В процесі розгляду справи №36/303 за позовом ДП ДАК „Хліб України” Державний насіннєвий фонд”, м.Київ (правонаступником якого є Державне підприємство „Державний резервний насіннєвий фонд України”, м.Київ) до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Фартлек”, с.Володимирівка про стягнення заборгованості у сумі 94 729 грн. 47 коп., позивачем та відповідачем була укладена мирова угода від 11.09.2003р.

Згідно з умовами мирової угоди відповідач визнав заборгованість.

При цьому, позивачем була надана розстрочка по сплаті боргу у сумі 95 794 грн. 77 коп., зокрема сума 20 000 сплачується до 15.10.2003р., а починаючи з листопада 2003р. до вересня 2004р. відповідач повинен щомісячно сплачувати суму у розмірі 6 890 грн. 43 коп..

Одночасно умовами мирової угоди від 11.09.2003р. було передбачено, що розрахунок проводиться до 15 числа кожного місяця.

Крім цього, мировою угодою було передбачено, що у разі несвоєчасного проведення розрахунків, відповідач повинен сплатити пеню в розмірі 0,3% від суми невчасно проведених розрахунків за кожен день прострочки платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ на день проведення розрахунків.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 12.09.2003р. по справі №36/309 вказана мирова угода була затверджена та провадження по справі було припинене.

Позивач стверджує, що станом на день розгляду справи відповідачем не виконані зобов’язання мирової угоди, заборгованість не погашена.

Саме з цих підстав, позивачем здійснене нарахування пені у сумі 8 124 грн. 55 коп.

За таких підстав, позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання дій Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Фартлек”, с.Володимирівка такими, що порушують права та законні інтереси Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України”, м.Київ та спонукати відповідача виконати умови мирової угоди, шляхом примусового стягнення суми заборгованості у розмірі 95 794 грн. 77 коп. та пені у розмірі 8 124 грн. 55 коп.

Відповідач заперечень проти позову не надав, у судові засідання не з’являвся.

Господарський суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Як було встановлено судом, між сторонами під час розгляду справи №36/303 була укладена мирова угода від 11.09.2003р., яка затверджена господарським судом ухвалою від 12.09.2003р.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України (враховуючи, що правовідносини продовжують існувати після набрання цим кодексом чинності) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, умови мирової угоди, укладеної між сторонами є обов’язковими для виконання.

Відповідно до ст.604 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін.

При цьому, зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація).

Новація не допускається щодо зобов'язань про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, про сплату аліментів та в інших випадках, встановлених законом.

Одночасно, новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором.

Тобто умови, передбачені мировою угодою, повинні виконуватись сторонами належним чином та у встановлені строки.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає випадки, коли боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як було встановлено судом, згідно з умовами мирової угоди відповідач визнав заборгованість. Позивач надав відповідачу розстрочку по сплаті боргу у сумі 95 794 грн. 77 коп. При цьому, сума 20 000 сплачується до 15.10.2003р., а починаючи з листопада 2003р. до вересня 2004р. відповідач повинен щомісячно сплачувати суму у розмірі 6 890 грн. 43 коп.

Одночасно умовами мирової угоди від 11.09.2003р. було передбачено, що розрахунок проводиться до 15 числа кожного місяця.

Крім цього, мировою угодою було передбачено, що у разі несвоєчасного проведення розрахунків, відповідач повинен сплатити пеню в розмірі 0,3% від суми невчасно проведених розрахунків за кожен день прострочки платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ на день проведення розрахунків.

Свої зобов`язання щодо своєчасної та повної сплати грошових коштів всупереч умовам мирової угоди та вимогам ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України відповідач не виконав.

Таким чином, господарський суд дійшов до висновку про правомірність нарахування пені у сумі 8 124 грн. 55 коп.

Розрахунок суми санкції є арифметично вірним, а також таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

При цьому, з урахуванням вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, враховуючи, що позов доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач письмових заперечень проти позову не надав, вимоги позивача підлягають задоволенню.

Судові витрати у відповідності із ст.49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають віднесенню на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України”, м.Київ до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Фартлек”, с.Володимирівка задовольнити.

Стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю „Фартлек”, с.Володимирівка на користь Державного підприємства „Державний резервний насіннєвий фонд України”, м.Київ, заборгованість у розмірі 95 794 грн. 77 коп., пеню у розмірі 8 124 грн. 55 коп., а всього у сумі 103 919 грн. 32 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 1 039 грн. 20 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення прийняте в судовому засіданні 03.04.2007р.

Суддя                                                                         Плотніцький Б.Д.