ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007 р.
№ 11/5512

Вищий господарський суд України у складі колегії: головуючого, судді Кузьменка М.В., суддів Васищака І.М., Палій В.М., за участю представника позивача А. Мамчура (дов. від 1.03.07), розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу закритого акціонерного товариства “Волочиськ-Метиз” на постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 31 січня 2007 року у справі № 11/5512 за позовом закритого акціонерного товариства “Волочиськ-Метиз” до колективного підприємства Волочиський завод “Метеор” про стягнення 30 000 грн.,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2006 року закрите акціонерне товариство “Волочиськ-Метиз” звернулось до господарського суду Хмельницької області з позовом до колективного підприємства Волочиський завод “Метеор” про стягнення 30 000 грн. орендної плати за період з 1 вересня 2005 року по 1 вересня 2006 року з підстав невиконання умов договору від 1 вересня 2005 року № 33/05.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на припинення зобов’язання.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 10 жовтня 2006 року позов задоволено.

Постановою Житомирського апеляційного господарського суду від 31 січня 2007 року (судді Г. Щепанська, А. Ляхевич, Т. Філіпова) рішення скасовано і в позові відмовлено з мотивів припинення зобов’язання.

Закрите акціонерне товариство “Волочиськ-Метиз” просить постанову скасувати з підстав неправильного застосування господарським судом частини 3 статті 291 Господарського кодексу України та направити справу на новий розгляд.

Колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Господарськими судами встановлено, що 1 вересня 2005 року сторони уклали договір оренди № 33/05, на умовах якого позивач передав відповідачеві у строкове платне користування приміщення.

Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідач не надав доказів про розірвання договору оренди та повернення орендованого приміщення позивачеві.

Апеляційний суд, оцінивши подані відповідачем додаткові докази,  правомірно не погодився з висновками господарського суду, оскільки угодою від 5 вересня 2005 року контрагенти розірвали договір оренди від 1 вересня 2005 року № 33/05 і актом прийому-передачі від 5 вересня 2005 року  відповідач повернув позивачу об’єкт оренди.

За правилами частини 3 статті 291 Господарського кодексу України договір оренди може бути розірваний за згодою сторін.

Відповідно до частини другої  статті 653 Цивільного кодексу України розірвання договору є підставою припинення зобов’язання.

В силу вимог частини 2 статті 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

За таких обставин апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини були встановлені апеляційним господарським судом на підставі всебічного, повного і об’єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Житомирського апеляційного господарського суду від 31 січня 2007 року у справі № 11/5512 залишити без змін, а касаційну скаргу закритого акціонерного товариства “Волочиськ-Метиз”  без задоволення.

Головуючий, суддя

М. В. Кузьменко

Суддя

І. М. Васищак

Суддя

В. М. Палій