ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2007                                                                                   Справа № 28/535-06

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді   Стрелець Т. Г. (доповідача),

суддів:  Головка В.Г., Чоха Л.В.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Кузьменко Ю.М., довіреність № 64  від 28.07.06,  юрисконсульт;  від    відповідачів-1,2:  представники не з’явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ, на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  19.12.2006р. у справі № 28/535-06

за позовом Відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського”, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області (вул. Кірова 18-Б, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область, 51925)

до відповідача-1 Держаного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ  (прос. К. Маркса 108, м. Дніпропетровськ, 49000)

відповідача-2 Державного підприємство “Ровенькиантрацит”, м. Ровеньки Луганської області (вул. Комуністична, 6, м. Ровеньки Луганської області, 94700)

про стягнення 5444,99грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2006 року (суддя Манько Г.В.) позовні вимоги задоволені частково, присуджено до стягнення з Державного підприємства “Придніпровська залізниця” на користь Відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровській металургійний комбінат” ім. Ф. Є. Дзержинського 4795 грн. 20 коп., 89 грн. 83 коп. державного мита та 103 грн. 96 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення, в решті позовних вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що приймання у вагон вантажу для доставки вантажоодержувачу було здійснено Залізницею без зауважень (що свідчить про справність вагону), у зв’язку з чим саме на Залізницю покладається вина за нестачу частини вантажу, який перевозився у цьому вагоні, що, згідно зі ст. ст. 31, 111, 114 Статуту залізниць України, є підставою для відшкодування Залізницею збитків, завданих позивачу. Крім того, суд зменшив суму відшкодування, пославшись на п. 27 Правил видачі вантажів.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач-1 звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.12.2006р. по справі № 28/535-06 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ВАТ “Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського” за рахунок відправника вантажу, тобто відповідача-2 –ВАТ “Ровенькиантрацит”. Скаржник посилається на порушення судом норм матеріального права, а саме ст.ст. 31, 129 Статуту залізниць України. У випадках коли під навантаження поданий несправний за своїм технічним станом вагон або контейнер, відправник, повинен відмовитись від їх використання. Якщо він цього не зробив, відповідальність за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу, що сталися внаслідок технічної несправності рухомого складу, покладається на відправника.

Позивач вважає апеляційну скаргу необґрунтованою і такою, що не підлягає задоволенню, просить рішення господарського суду Дніпропетровської області залишити в силі, а апеляційну скаргу без задоволення. Свою позицію обґрунтовує наступним, складання акту про технічний стан вагону (контейнеру) та аналіз записів в них свідчать про те, що причиною нестачі антрациту марки АС стало не тільки просипання вугілля, а й надбирання його з верхнього шару, що підтверджується частковим маркуванням при додатковому огляді вантажу: “При дополнительном осмотре оказалось: погрузла ниже бортов 50 см, слева по ходу поезда над 5, 6 люками воронка 1500х1500х1000см. Груз маркирован, люк, двери закрыты. Маркировка частично. Из-за неплотного прилегания крышки люка к армировочному листу имеется зазор 300х70х10 мм, повреждение старое, вагон технически неисправный ”(комерційний акт № БН 745578/162 від 14.08.2006р.)

Аналіз цих документів дає позивачу право стверджувати, що нестача відбулась з вини перевізника –відповідача-1 у справі. Зменшення суми відшкодування позивач не оскаржує.

Ухвалою від 22.01.2007р. апеляційна скарга була прийнята до провадження Дніпропетровського апеляційного господарського суду, розгляд справи був призначений на 26.02.2007р. на 09 год.30 хв.

Розпорядженням від 22.02.2007ор. в. о. голови судової палати Л. О. Лотоцької, в зв’язку з хворобою судді Чохи Л.В., справу № 28/535-06 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя Стрелець Т.Г. (доповідач), судді: Головко В.Г., Чус О.В.

Розпорядженням заступника голови суду - голови судової палати Дніпропетровського апеляційного господарського суду Неклесою М.П. від 13.03.2007р., справа № 28/535-06 передана для розгляду колегії суддів у складі: головуючий –Стрелець Т.Г. (доповідач),  судді - Головко В.Г., Чоха Л.В.

Відповідач-2 не скористався своїм правом подати відзив на апеляційну скаргу, не забезпечив присутність свого представника в судовому засіданні. Суд вважає можливим розглянути  апеляційну скаргу за відсутності представників скаржника (відповідача-1) та відповідача-2, оскільки вони були належним чином попереджені про час та місце судового засідання.

В судовому засіданні 14.03.2007р. за згодою представника позивача оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ними рішення, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна   скарга задоволенню не підлягає, враховуючи наступне.

Як свідчать матеріали справи, 11.08.2006р. Державне підприємство “Ровенькиантрацит” зі ст. Лобовські Копальні Донецької залізниці відвантажило на адресу Відкритого акціонерного товариства “Дніпропетровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського”, м. Дніпродзержинськ, по  залізничній накладній № 48613147  у вагоні № 67364281 антрацит АС у вологому стані масою 69 000 кг. Вказаний вагон з вантажем був прийнятий Залізницею від вантажовідправника для доставки на станцію призначення без зауважень і в технічно справному стані.

Матеріали справи свідчать, що 14.08.2006р. на станції Правда Придніпровської залізниці при прибутті і одночасному зважуванні вказаного вище вагону з антрацитом комісійно було встановлено, що вагон прибув у технічному відношенні несправним, мало місце нещільне прилягання кришки 5-го люка до армировочного листа, мається щілина 300х70х10мм, пошкодження старе, виникло під час експлуатації вагону. Нестача вантажу складає 14 700кг. Про вказане свідчить акт № 19 про технічний стан вагону від 14.08.2006р. та комерційний акт № БН 745578 від 14.08.2006р. (а. с. 8, 27).

Ухвалюючи рішення про стягнення з Залізниці збитків, попередні судові інстанції виходили з доведеної вини Залізниці у нестачі частини вантажу: вагон № 67364281 з вантажем був прийнятий останньою від вантажовідправника для доставки на станцію призначення без зауважень і в технічно справному стані, а нестача сталася від  просипання вантажу через зазори в 5-му люці, про що свідчать складені вище зазначені комерційні акти. Причиною нестачі антрациту марки АС стало не тільки просипання вугілля, а й надбирання його з верхнього шару, що підтверджується частковим маркуванням при додатковому огляді вантажу.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду, оскільки згідно ст. 31 Статуту залізниць України обов’язок подавати під завантаження справні, придатні для перевезення відповідного вантажу вагони, покладається на залізницю. Господарський суд також правомірно зменшив відшкодування, застосувавши п. 27 Правил видачі вантажів.

Ст. 314 ГК України визначено, що перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Згідно ст. 110 Статуту залізниць України, залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Так як Залізниця не довела відсутність своєї вини у нестачі вантажу, колегія суддів   вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України рішення господарського суду  Дніпропетровської області від 19.12.2006р. ґрунтується на всебічному, повному та об’єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідають нормам матеріального та процесуального права, доводи  апеляційної скарги не спростовують висновків господарського суду, в зв’язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 101-103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу  України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Держаного підприємства “Придніпровська залізниця”, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від  19.12.2006р. у справі № 28/535-06 залишити без задоволення, а  рішення –без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суд України протягом одного місяця з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя

Т. Г. Стрелець

Суддя
В. Г. Головко

Суддя
Л. В. Чоха