ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.04.07                                                                                           Справа № 4/510-26/113

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Галмолторг”, м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „ТехАвто-Плюс”, м. Львів

Про стягнення 30 000,00 грн.

Суддя  Ю.Б. Деркач

при секретарі: Боровець Я.

Представники:

від позивача Кінаш Т.П. –представник

від відповідача не з’явився

Представнику позивача роз’яснено його права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України

Повний текст рішення виготовлено та підписано 07.05.2007 р.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю „Галмолторг”, м. Львів звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „ТехАвто-Плюс”, м. Львів про стягнення 30 000,00 грн.

Ухвалою суду від 12.03.2007 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в засіданні на 02.04.2007 р. Ухвалою суду від 02.04.2007 р. розгляд справи відкладався до 23.04.2007 р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач явки повноважного представника в судове засідання не забезпечив, вимог ухвал суду від 12.03.2007 р. та 02.04.2007 р. не виконав, проти позовних вимог у встановленому порядку не заперечив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив наступне:

07.07.2006 р. між сторонами укладено договір купівлі-продажу № 064-06 (далі по тексту –договір).

Відповідно до п. 1.1. договору Продавець (відповідач) продає, а Покупець (позивач) купляє автомобілі в асортименті, кількості та по цінах згідно додатку № 1, що є невід’ємною частиною даного договору.

Пунктом 2.4. договору передбачено, що Покупець (позивач) сплачує Продавцю (відповідачу) 65 880,00 грн. на протязі 2 банківських днів після підписання даного договору. Згідно п. 2.5. договору решту вартості: 263 520,00 грн. Покупець (позивач) зобов’язався сплатити Продавцю (відповідачу) на протязі 3 банківських днів після передачі необхідних документів для постановки на облік в ДАІ.

Як зазначив позивач в позовній заяві, оскільки між сторонами існувала усна домовленість про здійснення передоплати вартості автомобілів певними частинами, пов’язана із мотивацією відповідача, а саме: оплата проводиться по мірі надходження автомобілів на склад відповідача, позивач сплатив відповідачу передоплату на загальну суму 30 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких містяться в матеріалах справи.

Відповідач не спростував і не заперечив існування між сторонами усної домовленості про розмір сплати позивачем передоплати.

Крім того, слід зазначити, що з матеріалів справи не вбачається, що відповідач скористався своїм правом передбаченим п. 10.2. договору, а саме: у випадку, якщо Покупець (позивач) не перераховує кошти згідно п. 2.4. даного договору, Продавець (відповідач) може розірвати договір в односторонньому порядку.

Таким чином, позивач свої зобов’язання перед відповідачем по договору щодо сплати передоплати виконав.

Згідно п. 3.2. договору відповідач зобов’язався поставити позивачу авто техніку на протязі 10 банківських днів з моменту отримання оплати.

З матеріалів справи не вбачається виконання відповідачем зобов’язань перед позивачем по договору щодо поставки авто техніки.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

04.01.2007 р. позивач направив на адресу відповідача вимогу (вих. № 04/01-12) про розірвання договору та повернення передоплати в сумі 30 000,00 грн., яка останнім залишена без задоволення та без відповіді.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення повністю.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 526, 693 ЦК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „ТехАвто-Плюс” (юридична адреса: смт. Красне, вул. Золочівська, 56, Буський район, Львівська область, фактична адреса: м. Львів, вул. Сахарова, 33, р/р 4980 в ЛРУ ФКБ „Фінанси та кредит”, МФО 325923, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Галмолторг”, м. Львів, вул. Зелена, 147                 (р/р 260013452 в АКБ „Львів” м. Львів, МФО 325268, ) 30 000 грн. 00 коп. суми передоплати, 300 грн. 00 коп. державного мита та 118 грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.   Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Суддя