ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.03.07
Справа №АС10/34-07.

За позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від                     нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми

до Закритого акціонерного товариства “Укрросцентр інформаційних технологій”, м. Суми

про стягнення 1790 грн. 94 коп.

СУДДЯ  І.В.МАЛАФЕЄВА

За участю  представників сторін:

Від позивача Похилько Л.В., доруч. б/н, від 05.03.07 р., Бесала А.В., доруч. б/н, від 05.03.07 р.

Від відповідача  Слюсар Т.В.

В судовому засіданні 26.03.2007р, відповідно до ст. 150 КАС України, оголошувалася перерва до 28.03.2007р. о 11 год. 00 хв.

Суть спору: Позивач просить суд стягнути з відповідача 1790 грн. 94 коп. заборгованості по сплати страхових внесків до Фонду соціального страхування від  нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, в тому числі 1558 грн. 77 коп. основного платежу, 232 грн. 17 коп. – пені за його несвоєчасну сплату.

Відповідач проти позову заперечує, донарахування йому страхових внесків вважає безпідставним.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачем  було здійснено перевірку правильності нарахування, повноти і своєчасності перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від  нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (акт №451 від 08.12.2006р.).

Перевіркою встановлено, що за формою 1-П за 2004 рік річний фактичний обсяг реалізованої продукції  за кодом виду економічної діяльності (КВЕД) 51.71.0 складає найбільш питому вагу в загальному обсязі, що належить до 23 класу професійного ризику виробництва зі страховим тарифом – 1,16%. Тому внаслідок несвоєчасного повідомлення про зміну питомої ваги у видах діяльності донараховано страхових внесків на суму  1558 грн. 77 коп. та пені 232 грн. 17 коп., які запропоновано сплатити в 10 денний термін.

Відповідач з таким донарахуванням не погоджується і зазначає, що відповідно до статті 24 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" Фонд соціального страхування від нещасних випадків зобов'язаний письмово повідомляти страхувальнику умовний клас професійного ризику його підприємства - групу галузей (підгалузей) економіки або видів діяльності, що мають визначений для цієї групи рівень виробничого травматизму та професійної захворюваності. Відповідно до частини 7 ст. 47 вищевказаного Закону розрахунок розміру страхового внеску для кожного підприємства провадиться Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов'язкове соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 12 Постанови КМУ від 13.09.2000р. № 1423 „Про затвердження Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання" Фонд відносить підприємства до галузей економіки за видами їх основної діяльності. Якщо страхувальник провадить свою діяльність у кількох галузях економіки, підприємство відноситься до тієї з них, яка має найбільшу питому вагу в обсязі реалізованої продукції. У разі зміни технології робіт або виду діяльності підприємства Фонд відповідно змінює належність цього підприємства до класу професійного ризику виробництва.

Тому відповідач вважає, що саме позивач зобов‘язаний був визначити і повідомити йому умовний клас професійного ризику підприємства – групу галузей (підгалузей) економіки або видів діяльності, що мають визначений для цієї групи рівень виробничого травматизму та професійної захворюваності. Він же як страхувальник не зобов‘язаний був повідомляти відділення Фонду  про збільшення питомої ваги того чи іншого виду діяльності в загальному обсязі реалізації продукції.

Крім того, відповідач зазначає, що ним своєчасно сплачувались страхові внески відповідно до встановленого Фондом умовного класу професійного ризику, тому нарахування пені за прострочення сплати страхових внесків є безпідставним.

Суд частково погоджується з запереченнями відповідача, виходячи з наступного:

У відповідності до п.12 Порядку визначення страхових тарифів для підприємств, установ та організацій на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, затвердженого Постановою КМУ від 13.09.2000р. №1423 Фонд відносить підприємства до галузей економіки за видами їх основної діяльності. Якщо страхувальник провадить свою діяльність у кількох галузях економіки, підприємство відноситься до тієї з них, яка має найбільшу питому вагу в обсязі реалізованої продукції.

У разі зміни технології робіт або виду діяльності підприємства Фонд відповідно змінює належність цього підприємства до класу професійного ризику виробництва.

Пункт 3 підпункт б статті 45 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" передбачає, що роботодавець як страхувальник зобов'язаний інформувати робочий орган виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків про зміну технології робіт або виду діяльності підприємства для переведення його до відповідного класу професійного ризику виробництва.

Відповідна інформація подається роботодавцем шляхом щоквартального складання Розрахункової відомості про нарахування і перерахування страхових внесків та витрачання коштів Фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України у заголовній частині розрахункової відомості у графі Код за КВЕД (вид діяльності), який визначається по найбільшій питомій вазі в обсязі реалізованої продукції.

Однак, не зважаючи на законодавчо закріплений за відповідачем обов'язок вказувати вірну інформацію відносно діяльності підприємства:

У Розрахунковій відомості за ІУ кв. 2004р. підприємством вказується код галузі за ЗКГНГ (82100), якому відповідає КВЕД 72.20.0 "Створення програмного забезпечення", а у звіті про основні показники діяльності підприємства за 2004р. (форма 1-підприємництво), яка була надана до органів статистики у розділі 2.1 "Розподіл обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності, операційних витрат з реалізованої продукції (робіт, послуг)" Відповідач зазначає найбільш питому вагу в обсязі реалізованої продукції, робіт, послуг "Інші види оптової торгівлі" згідно КВЕД 51.70.0 і складає 78,27% від загального обсягу реалізованої продукції, робіт, послуг;

У Розрахунковій відомості за 2005р. вказується КВЕД 72.20.0 "Створення програмного забезпечення"; у Додатку 2.1 до розрахункової відомості "Відомість розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності за 2005р." найбільш питому вагу в обсязі реалізованої продукції, робіт, послуг займає "Інші види оптової торгівлі" згідно КВЕД 51.70.0, що складає 64,2%; у звіті про основні показники діяльності підприємства за 2005р. (форма 1-підприємництво), зокрема у розділі 2.1 "Розподіл обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності, операційних витрат з реалізованої продукції (робіт, послуг)" Відповідач зазначає найбільш питому вагу в обсязі реалізованої продукції, робіт, послуг "Інші види оптової торгівлі" згідно КВЕД 51.70.0 і складає 62,94% від загального обсягу реалізованої продукції, робіт, послуг.

У Розрахунковій відомості за 2006р. вказується КВЕД 72.20.0 "Створення програмного забезпечення"; у Додатку 2.1 до розрахункової відомості "Відомість розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності за 2006р." найбільш питому вагу в обсязі реалізованої продукції, робіт, послуг займає "Інші види оптової торгівлі" згідно КВЕД 51.70.0, що складає 56,95% від загального обсягу реалізованої продукції, робіт, послуг.

Отже, відповідач невірно вказував у Розрахунковій відомості, що подається до Фонду інформацію в частині визначення КВЕДу по найбільшій питомій вазі в обсязі реалізованої продукції за 2004, 2005, 2006рр.

Лише 14.03.06р. відповідач звернувся до відділення Фонду з заявою про віднесення до класу професійного ризику або встановлення розміру страхового тарифу, в якій зазначає дійсний КВЕД відповідно до найбільш питомої ваги в обсязі реалізованої продукції 51.70.0 "Інші види оптової торгівлі".

У відповідності до Порядку здійснення контролю за правильністю нарахування, своєчасністю і повнотою сплати страхувальниками страхових внесків на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, інших платежів до Фонду та цільовим використанням коштів, затвердженого Постановою ВД ФСНВ та ПЗ України від 17 жовтня 2003 року № 68 (далі Порядок) "Визначення страхового тарифу" вказано:

п.4.1 Під час документального проведення перевірки слід перевірити правильність наданих страхувальником відомостей у заяві про реєстрацію щодо основного виду діяльності.

п.4.2 Якщо страхувальник проводить свою діяльність у кількох галузях економіки, підприємство відноситься до тієї з них, що має найбільшу питому вагу у загальному обсязі робіт (послуг).

Основним видом діяльності для підприємства є вид діяльності, який за підсумками минулого року має найбільшу питому вагу у загальному обсязі робіт, послуг.

За підсумками роботи Відповідача за 2004, 2005, 2006рр. найбільш питому вагу у загальному обсязі робіт, послуг займає КВЕД 51.70.0 "Інші види оптової торгівлі".

п.4.3 Вид діяльності, який заявлений страхувальником як основний перевіряється на підставі даних бухгалтерської звітності та звіряється з даними розділу 2 державної статистичної звітності формою 1-підприємництво за відповідний минулий рік.

Оскільки, спеціалістом Фонду в ході перевірки було встановлено, що страхувальником у заяві про реєстрацію був вказаний основний вид діяльності 72.20.0 "Створення програмного забезпечення", а з 2004р. найбільша питома вага в обсязі реалізованої продукції склала по КВЕД 51.70.0 "Інші види оптової торгівлі", відповідно - страхувальником сплачувались внески не за основним видом діяльності, то йому доведений правильний страховий тариф і проведене відповідне нарахування страхових внесків за новим встановленим тарифом за 2005р.

І ці дії позивача суд вважає правомірними, а позовні вимоги в частині стягнення донарахованої суми страхових внесків у розмірі 1558 грн. 77 коп. – такими, що підлягають задоволенню.

Нарахування пені суд вважає безпідставним.

Пеня нараховується відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов‘язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності за прострочення страхувальником сплати страхового внеску до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Хоча відповідачу і правомірно донараховані страхові внески відповідно до галузі економіки, яка мала найбільш питому вагу в обсязі реалізованої продукції, однак страхові внески ним сплачувались своєчасно в межах  офіційно визначеного йому Фондом умовного класу професійного ризику, тому мова про прострочку платежу йти не може і позовні вимоги в частині стягнення пені задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.   Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства «Укрросцентр інформаційних технологій» (м.Суми, просп. Курський, 6, код 31651365) на користь Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Суми   (м. Суми, вул. Даргомижського, 6, код 24014389) 1558 грн. 77 коп. основного платежу.

3. В іншій частині позову – відмовити.

4. Видати виконавчий лист після набрання постановою законної сили.

5. Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

СУДДЯ                                                                                 І.В.МАЛАФЕЄВА

Повний текст постанови складений і підписаний 29.03.2007р.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.