СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.07                                                                                 Справа № 3/61.

Суддя Доманська М.Л., розглянувши матеріали справи за позовом

Державного підприємства "Антрацит", м. Антрацит Луганської області

до Державного підприємства "Ровенькиантрацит", м. Ровеньки Луганської області

про стягнення 7223 грн. 89 коп.

за участю представників сторін:

від позивача – не прибув (явка обов"язкова),

від відповідача – не прибув (явка обов"язкова),

в с т а н о в и в:

Суть спору: заявлено вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача               заборгованості у сумі 7223 грн. 89 коп.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 16.02.07 № 58, зданим до суду 19.02.07, проти позову заперечує та просить залишити позовну заяву без розгляду, посилаючись на незастосування позивачем заходів досудового врегулювання спору.

Уточненням позовних вимог від 14.02.07 № 10/153, зданим в засіданні суду 15.03.07, позивач уточнив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 7223 грн. 89 коп., що виникла на підставі договору від 05.08.03 № 11/08-03/28.

У доповненні до відзиву від 06.04.07 № 119 відповідач  проти позову заперечує, при цьому підтверджує заборгованість перед позивачем у сумі 7223 грн. 79 коп., яка виникла на підставі договору від 05.08.03 № 11/08-03/28 та додаткової угоди від 02.01.04 № 1, та зазначає, що вказаним договором строк оплати не визначений, вимоги щодо оплати заявленого у позові боргу від позивача не надходило, тобто строк оплати цього боргу на час розгляду справи не настав.

Дослідивши обставини справи, додатково надані  матеріали, вислухавши представників сторін,  суд прийшов до наступного.

Вищевказане уточнення позовних вимог від 14.02.07 № 10/153, здане позивачем в засіданні суду 15.03.07, є заявою про зміну підстав позову, яка прийнята судом. Позовними вимогами слід вважати вимогу про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 7223 грн. 89 коп., що виникла на підставі договору від 05.08.03 № 11/08-03/28.

Між сторонами у справі укладено договір  від 05.08.03 № 11/08-03/28 та додаткова угода до нього від 02.01.04 № 1, за умовами  яких “Постачальник” (позивач у справі) прийняв на себе зобов’язання відвантажити, а “Покупець” (відповідач у справі) –прийняти й оплатити матеріали, гірничо-шахтне обладнання, лиття (гірничо-шахтне обладнання-капітальний ремонт) відповідно до умов договору.

Факт поставки позивачем відповідачеві матеріалів, гірничо-шахтного обладнання

підтверджується матеріалами справи, у тому числі товарно-транспортними накладними: № 503 від 08.01.04, № 509 від 12.01.04,  № 559 від 30.01.04,  № 569 від 06.02.04,  № 573 від 09.02.04,  № 592 від 12.02.04,  № 655 від 09.03.04,  № 672 від 16.03.04,  № 730 від 14.04.04,  № 843 від 16.06.04,  № 882 від 08.07.04,  № 928 від 02.08.04,  № 971 від 01.09.04,  № 978 від 09.09.04 на загальну суму 205830 грн. 00 коп., із чим погодився відповідач у справі.

Позивач у справі в обґрунтування позову посилається на те, що погашення заборгованості з боку відповідача відбулося лише часткове та на час розгляду справи ця заборгованість складає 7223 грн. 89 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.

Вищевказаним договором від 05.08.03 № 11/08-03/28 не встановлений строк виконання боржником (відповідачем у справі) обов’язку щодо оплати товару. Позивач у позовній заяві посилається на те, що відокремленим підрозділом «Антрацитівський РМЗ»ДП «Антрацит»на адресу ДП «Ровенькиантрацит»була направлена вимога про погашення заборгованості вих. № 05/11-106 від 07.11.2006р. на суму 7223 грн. 89 коп., яка відповідачем залишена без відповіді.

Відповідач проти позову заперечує.

Оцінивши доводи сторін, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення .

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Керуючись ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Стаття 173 Господарського кодексу України і ст.11 Цивільного кодексу України визначають підстави виникнення зобов’язань, у тому числі і з договорів.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином  згідно умов договору і вимогам цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при  відсутності таких умов і вимог - згідно звичаям ділового обороту або іншим вимогам, які  звичайно ставляться.

Сума заборгованості відповідача перед позивачем - 7223 грн. 89 коп. підтверджена матеріалами справи та відповідачем не заперечується.

При цьому, відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства та організації, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Таким чином, на момент звернення до суду, право чи охоронюваний законом інтерес підприємства позивача мало бути вже порушеним.

Підставою позовних вимог є вищезазначений договір від 05.08.03 № 11/08-03/28.

Предметом судового розгляду є зобов'язання відповідача з  оплати заборгованості за поставлені матеріали, гірничо-шахтне обладнання, та на момент подачі позову до господарського суду мало існувати зобов'язання відповідача з оплати заборгованості у сумі 7223 грн. 89 коп., і у випадку невиконання даного зобов'язання відповідачем  буде існувати порушення права позивача і відповідно право на звернення до суду за захистом порушеного права.

Вищевказаним договором від 05.08.03 № 11/08-03/28 не встановлений строк виконання боржником (відповідачем у справі) обов’язку щодо оплати товару.

Відповідно до ч.2 ст. 530 ЦК України,  якщо строк виконання боржником  обов’язку не встановлений або визначений моментом пред’явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджено представниками сторін у судових засіданнях під час розгляду справи у господарському суді Луганської області, відокремленим підрозділом «Антрацитівський РМЗ»ДП «Антрацит»на адресу ДП «Ровенькиантрацит»не була належним чином направлена вимога про погашення заборгованості вих. № 05/11-106 від 07.11.06 на суму 7223 грн. 89 коп., на яку посилається позивач у позовній заяві.

Позивач не надав суду доказів направлення чи вручення відповідачеві цієї (чи іншої) вимоги щодо оплати заявленого у позові боргу.

Відповідач у відзиві та доповненні до відзиву категорично заперечує проти отримання відповідної вимоги позивача та посилається на те, що на час розгляду справи для відповідача не настав строк оплати заявленої у позові заборгованості.

Таким чином, на момент пред'явлення позову за відповідачем не існувало зобов'язання перед позивачем з оплати  заборгованості у сумі 7223 грн. 89 коп. за умовами договору від 05.08.03 № 11/08-03/28, та відповідач на той час жодним чином не порушив цивільні права чи охоронювані законом інтереси позивача.

За таких обставин, на момент звернення з позовом до суду, права позивача порушені не були, в зв’язку з чим, його вимоги щодо примусового стягнення боргу у сумі 7223 грн. 89 коп. є необґрунтованими.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати слід покласти  на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44,49,82,84,85  Господарського   процесуального   кодексу  України, суд

в и р і ш и в:

1.  У задоволенні позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати покласти на позивача.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання.

Дата підписання :  10.04.07.

Суддя                                                                                                              М.Л.Доманська