донецький апеляційний господарський суд
У Х В А Л А

Іменем України

19.02.2007 р.                                                                                 справа №34/285а

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів

при секретареві судового засідання

за участю представників сторін:

від позивача:
Мірошнікова О.В. представник за довір. № 0109/1 від 10.01.2007; Баранов С.О. представник за довір. №0109/135 від 02.08.2006р. -  ЗАТ "ММЗ", м.Макіївка Донецької області    ,

від відповідача:

за участю
Дємоненко С.І. представник за довір. № 850/10/10-113 від 17.01.2007р.; Малушко Г.Ю. представвник за довір. № 851/10/10-113  від 17.01.2007 р.; Іванченко В.А. представник за посвідченням № 168137 від 03.10.2005 р. - Макіївська ОДПІ у Донецькій області, м. Макіївка Донецької області;

Завгородня Т.В. за посвідченням № 1184  від 07.08.1997р.  - прокурор Донецької області, м.Донецьк;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Макіївської об'єднаної державної податкової інспекції у у Донецькій області, м. Макіївка Донецької області

на постанову господарського суду

Донецької області

від
23.11.2006 року

по справі
№ 34/285а

за позовом
Закритого акціонерного товариства "Макіївський металургійний завод", м.Макіївка Донецької області

до

за участю
Макіївської об’єднаної державної податкової інспекції у Донецькій області, м. Макіївка  Донецької області
прокурора Донецької області, м. Донецьк

про
визнання недійсним податкового повідомлення-рішення від 19 червня 2006 року №/0/8190

В С Т А Н О В И В:

Постановою господарського суду Донецької області від 23.11.2006 р. позовні вимоги задоволені повністю: визнано недійсним податкове повідомлення-рішення від 19.06.2006 р. № /0/8190.

На постанову суду податковим органом подана апеляційна скарга, в якій йдеться про скасування судового акту, як незаконного. Заявою від 05.02.2007 від 05/1-02-07 до апеляційної скарги приєднався прокурор.

Позивач, Закрите акціонерне товариство „Макіївський металургійний завод” вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, а постанову місцевого господарського суду законною.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

За результатами податкової перевірки, оформленої актом № 359/23-4/33185989 від 19.06.2006 р., податковий орган дійшов до висновку про порушення Закритим акціонерним товариством „Макіївський металургійний завод” пункту 1.8 ст. 1 , підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, які призвели до завищення на 2 286 230 грн. бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за листопад 2005 року. На підставі акту перевірки прийняте податкове повідомлення рішення від 19.06.2006 р. № /0/8190 про зменшення суми бюджетного відшкодування ПДВ в сумі 7 002 009, 00 грн. та застосування штрафних (фінансових) санкції в сумі 2 357 889, 50 грн.

Вищевказане повідомлення-рішення підприємство оскаржило до господарського суду Донецької області.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції визнав доведеними доводи позивача про відсутність з його боку порушень податкового законодавства.

Апеляційна інстанція погоджується з такими висновками, враховуючи наступне.

У відповідності до частини 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач повинен довести суду порушення позивачем порядку формування податкового кредиту і відсутності у нього права на бюджетне відшкодування. Проте, ці обставини під час судового розгляду не доведені.

Так, на підставі договору від 01.03.2005 № 57/05 позивач (покупець) сплатив на користь свого контрагента –Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія „Ресурс” податок на додану вартість в ціні продукції, що підтверджується долученими до матеріалів справи копіями банківських виписок. Згідно до підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, ці суми податку підлягають включенню до податкового кредиту. Витрати по сплаті податку підтверджені належним чином складеними податковими накладними, достовірність яких податковим органом не спростована.

Зустрічною перевіркою контрагента позивача –Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія „Ресурс” порушень податкового законодавства з боку останнього не встановлено. Зазначене підприємство є платником податку на додану вартість, декларує і сплачує податки за своєю господарською діяльністю. Матеріалами справи доведено, що Товариство з обмеженою відповідальністю Компанія „Ресурс” включило до податкових зобов’язань відповідного періоду податкові накладні, видані позивачу.

Викладене спростовує висновки акту перевірки про порушення позивачем вимог пункту 1.8 ст. 1, підпункту 7.4.1 пункту 7.4 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, в тому числі і щодо недоведеності факту надмірної сплати податку на додану вартість. Апеляційна інстанція також зазначає цю податкове законодавство взагалі не зобов’язує платника податку доводити, цю обставину і не покладає на нього відповідальність за порушення, допущені іншою особою.

До бюджетного відшкодування позивачем заявлене від’ємне значення   податку на додану вартість, яке підлягає поверненню на підставі підпункту 7.7.1 пункту 7.7 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”.

Таким чином, позовні вимоги судом першої інстанції задоволені обґрунтовано.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі та заяві прокурора про приєднання до апеляційної скарги, не спростовують висновків суду першої інстанції. Посилання податкового органу та прокурора на порушення  законодавства ПП „Тумус” (контрагент ТОВ Компанія „Ресурс”) безпідставні, оскільки ця обставина не впливає на оцінку законності формування податкового кредиту позивачем.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова місцевого господарського суду –без змін.

Керуючись ст. ст. 195-196, 200, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Постанову господарського  суду  Донецької  області  від 23.11.2006 р. по справі №34/285а залишити без змін,  а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення її вступної та резолютивної частини і може бути оскаржена в порядку, передбаченому главою 2 розділу IV Кодексу  адміністративного судочинства України.

Ухвала складена в повному обсязі 23.02.2007 року.

Головуючий:

Судді:

Надруковано:  5 примір.

1-прокурору

1 –позивачу

1 –відповідачу

1 –до справи

1 –ДАГС