ГОСПОДАРСЬКИЙ  С У Д
Кіровоградської області
У Х В А Л А

28.02.07                                                                      Справа № 14/86

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Колодій С.Б., розглянув скаргу на дії органу державної виконавчої служби у Новомиргородському районі та скасування постанови про стягнення виконавчого збору у справі

за позовом Прокурора Ново миргородського району в інтересах держави в особі Маловисківської міжрайонної державної податкової інспекції, м. Мала Виска

до відповідача Ново миргородського виробничого управління житлово-комунального господарства, м. Новомиргород Кіровоградської області

про стягнення 296 503,57 грн.

Представники

від прокурора – участі не брали;

від стягувача – участі не брали;

від боржника (заявника) –  Челенюк Н.М., довіреність №1086 від 24.10.2006 р.;

від державної виконавчої служби – Цвігун В.М., наказ №160л від 01.06.2006 р., Ільченко Р.М., довіреність №399 від 12.02.2007 р.;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 11.04.2006 року позов прокурора Ново миргородського району в інтересах держави в особі Маловисківської міжрайонної державної податкової інспекції задоволено повністю, звернуто  стягнення на активи Ново миргородського виробничого управління житлово-комунального господарства в рахунок погашення податкового боргу по податку на додану вартість в сумі 296 503,57 грн., стягнуто 296,50 грн. державного мита, 118,00 витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. На виконання вказаного рішення 27.04.2006 року видано відповідні накази.

03.05.2006 р. до господарського суду надійшла заява боржника від 27.04.2006 р. про відстрочку виконання рішення господарського суду від 11.04.2006 р. до 31.12.2006 р.

30.05.2006 р. Новомиргородське виробниче управління житлово-комунального господарства подало заяву про зміну заявлених вимог про відстрочку виконання рішення суду по справі шляхом розстрочення погашення боргу протягом трьох років починаючи з 01.01.2007 р.

30.05.2006 р. господарський суд виніс ухвалу про часткове задоволення  заяви боржника, відстрочив виконання рішення суду до 01.09.2006 р. з подальшою розстрочкою на три роки.

06.05.2006 р. державним виконавцем Державної виконавчої служби у Ново миргородському районі винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню наказу від 27.04.2006 р. по справі №1486, встановлено термін для добровільного виконання судового рішення до 19.05.2006 р. Копію постанови вручено боржнику 12.05.2006 р., про що свідчить особистий підпис юриста підприємства.

22.06.2006 р. в зв’язку з відстрочкою виконання рішення суду державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження до 01.09.2006 р., а 01.09.2006 р. винесено постанова про поновлення виконавчого провадження.

Згідно платіжних доручень №857 від 30.11.2006 р. на суму 900,00 грн., №847 від 28.11.2006 р. на суму 1 000,00 грн., №832 від 24.11.2006 р. на суму 1 000,00 грн., № 911 від 26.12.2006 р. на суму 390 437,00 грн. боржником погашено борг за наказом господарського суду №1486 від 27.04.2006 р. в повному обсязі.

28.12.2006 р. державним виконавцем винесено постанову про стягнення з Новомиргородського виробничого управління житлово-комунального господарства виконавчого збору в сумі 29 650,36 грн.

Новомиргородським виробничим управлінням житлово-комунального господарства в порядку статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України подана скарга на дії органу Державної виконавчої служби, в який просить суд визнати незаконними дії державної виконавчої служби у Ново миргородському районі та скасувати постанову від 28.12.2006 р. про стягнення виконавчого збору.

Господарський суд частково задовольняє скаргу заявника в силу наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про виконавче провадження” примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) в Україні покладається на державну виконавчу службу.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України „Про виконавче провадження”.

Згідно частини 2 статті 24 Закону України „Про виконавче провадження”, державний виконавець у триденний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов’язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 3 даної статті виконавчий документ, виданий на підставі рішення, яким надана відстрочка виконання, приймається державним виконавцем до виконання після закінчення терміну відстрочки в межах строку, встановленого для пред’явлення цього виконавчого документа.

Починаючи виконувати рішення, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження і чи здійснені ним дії, спрямовані на добровільне виконання рішення у встановлений постановою строк відповідно до статті 24 Закону України „Про виконавче провадження”.

Згідно частини 5 статті 30 Закону України „Про виконавче провадження” якщо боржник у встановлений строк добровільно не виконав рішення, державний виконавець невідкладно розпочинає його примусове виконання.

За нормами статті 46 Закону України „Про виконавче провадження” у разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом. Постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю.

Згідно пункту 4.16.2 Інструкції про проведення виконавчих дії, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 р. №745, зареєстрованої в Мін'юсті України 15.12.1999 р. за №8654158 постанова про стягнення виконавчого збору, зокрема, виноситься після завершення добровільного строку, та встановлення, що рішення боржником в добровільному порядку не виконано.

З матеріалів справи та пояснень представників сторін вбачається, що під час надання державним виконавцем боржнику строку на добровільне виконання судового рішення останній звернувся до господарського суду з заявою  про відстрочку та розстрочку виконання  цього рішення, про що в усній формі повідомив державного виконавця. Заява боржника судом задоволена частково, про що свідчить ухвала суду від 30.05.2006 р., яка прийнята судом після закінчення строку, що надавався боржнику для добровільного виконання рішення.

Але після закінчення строку, що надавався боржнику на добровільне виконання рішення, державний виконавець не виніс постанову про стягнення виконавчого збору, як це передбачає стаття 46 Закону України „Про виконавче провадження”.

Ухвалою господарського суду від 30.05.2006 р. по справі боржнику відстрочено  виконання судового рішення до 01.09.2006 р. та відстрочено на три роки з щомісячною сплатою рівними частинами до 30 числа поточного місяця з 01.09.2006 р. (ухвала від 03.06.2006 р.), в тому числі вересень 2006 р. – 8 236,21 грн., жовтень 2006 р. – 8 236,21 грн., листопад 2006 р. – 8 236,21 грн., грудень 2006 р. – 8 236,21 грн.  З січня по грудень 2007 р., 2008 р., та з січня по серпень 2009 р. боржник зобов»язань був сплатити по 8 236,21 грн.

Згідно платіжних доручень №857 від 30.11.2006 р. на суму 900,00 грн., №847 від 28.11.2006 р. на суму 1 000,00 грн., №832 від 24.11.2006 р. на суму 1 000,00 грн., № 911 від 26.12.2006 р. на суму 390 437,00 грн. погасив борг в повному обсязі.

При цьому Новомиргородським виробничим управлінням житлово-комунального господарства допущено порушення строків сплати боргу за вересень, жовтень, листопад 2006 року в сумі 21 808,63 грн.

28.12.2006 р. державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 29 650,36 грн. з посиланням на невиконання боржником в строк до 13.05.2006 р., наданий йому для добровільного виконання рішення та перехід державного виконавця до його примусового виконання.

Враховуючи той факт, що постанова про стягнення виконавчого збору не була винесена державним виконавцем після закінчення строку, що надавався боржнику на добровільне виконання рішення та винесення судом ухвали про відстрочку та розстрочку виконання рішення, якої перенесено строки погашення боргу, а отже і вчинення примусових дій по виконанню даного рішення, господарський суд вважає правомірним стягнення виконавчого збору в розмірі 10 відсотків від суми, яка сплачена боржником з порушенням строків встановлених  постановою про відкриття  виконавчого провадження з урахуванням строків, передбачених ухвалою господарського суду від 30.05.2006 р., що складає 2 180,87 грн.

Стягнення державною виконавчою службою виконавчого збору в розмірі 27 469,49 грн. є неправомірним, оскільки на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору податковий борг в сумі 274 694,90 грн. погашено боржником до строку, встановленого ухвалою господарського суду від 30.05.2006 р. про відстрочку виконання рішення суду по справі, без застосування примусових заходів з боку органу державної виконавчої служби щодо погашення боргу за рішенням суду.

Стаття 41 Закону України „Про виконавче провадження” передбачає, що постанова державного виконавця може бути визнана судом незаконною чи скасована начальником відповідного відділу.

Встановивши факт невідповідності постанови органу державної виконавчої служби  від 28.12.2006 р.  в частині  стягнення з Новомиргородського виробничого управління житлово-комунального господарства  в розмірі 27 469,49 грн. нормам Закону України „Про виконавче провадження”, суд визнає дану постанову незаконною в частині , а не скасовує її в частині, як просить заявник в скарги. При цьому суть вимог не змінюється, принцип дизпозитивності не порушується.

Враховуючи викладене, господарський суд частково задовольняє скаргу Новомиргородського виробничого управління житлово-комунального господарства на дії органу державної виконавчої служби.

Керуючись статтею 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Новомиргородського виробничого управління житлово-комунального господарства на дії державної виконавчої служби у Новомиргородському районі задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державної виконавчої служби у Ново миргородському районі в частині винесенню постанови від 28.12.2006 р. про стягнення з Новомиргородського виробничого управління житлово-комунального господарства  виконавчого збору в розмірі 27 469,49 грн.

Визнати постанову державної виконавчої служби у Ново миргородському районі від 28.12.2006 р. про стягнення з Новомиргородського виробничого управління житлово-комунального господарства  виконавчого збору в розмірі 27 469,49 грн. незаконною.

В інший частині заявлених в скарзі  вимог відмовити.

Примірники ухвали направити сторонам.

Суддя                                                                                 С. Б. Колодій