ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2007 р.
№ 44/647 (44/562)

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Головуючого
суддів:
Кочерової Н.О.
Самусенко С.С.
Черкащенка М.М.

розглянув касаційну скаргу
спільного підприємства "Технології та інвестиційний консалтинг"

на постанову
від 12.02.2007
Київського апеляційного господарського суду

у справі
№ 44/647
господарського суду м. Києва

за позовом
товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансенерго"

до
спільного підприємства "Технології та інвестиційний консалтинг"

про
стягнення 22 240 грн.

за участю представників сторін:

від позивача      Тичина Г.О. дов. № 17/06 від 12.03.2007

від відповідача  Лемець Н.В. дов. від 15.01.07

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2005 року товариство з обмеженою відповідальністю "Укртрансенерго" звернулось до господарського суду з позовом до спільного підприємства "Технології та інвестиційний консалтинг" про стягнення 22 240 грн., з яких 2 240 грн. безпідставно отриманих коштів, 20 000 грн. за шкоду, завдану діловій репутації.

В обґрунтування позовних вимог зазначало, що відповідно до укладених між сторонами договорів на інформаційно-консультаційні послуги №0104/05 від 11.04.2005 та №9/ик від 27.04.2005 відповідач зобов’язувався розробити для позивача фінансовий план інвестиційного проекту "Реконструкція цегельного заводу в м. Коростень", але в результаті прихованих недоліків в роботі спільного підприємства у позивача погіршились відносини з ТОВ "КБ "Актив-банк" у зв’язку з чим відповідач повинен відшкодувати моральну шкоду та повернути безпідставно отримані кошти, які були сплачені позивачем за неякісний результат робіт за спірним договором.

Рішенням господарського суду м. Києва від 06.03.2006 (суддя Кролевець О.А.) в позові відмовлено повністю.

Відмовляючи в позові в частині стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 2240 грн. виходив з їх необґрунтованості, оскільки по суті ця сума є оплатою за надані відповідачем послуги.

Відмовляючи в позові в частині стягнення моральної шкоди в сумі 20000 грн., господарський суд послався на відсутність в матеріалах справи доказів того, що діловій репутації позивача завдано шкоду з вини відповідача.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2007 (судді: Григорович О.М. –головуючий, Гольцова Л.А., Рябуха В.І.) рішення скасовано.

Позов задоволено частково.

Стягнуто з СП "Технології та інвестиційний консалтинг" 2240 грн. безпідставно отриманих коштів, 10000 грн. шкоди, 183,60 грн. державного мита, 64,94 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та 2200,40 грн. витрат за проведення судової експертизи.

Скасовуючи рішення та задовольняючи позов в частині стягнення безпідставно отриманих коштів, апеляційний господарський суд виходив з того, що роботи за договором відповідачем були виконані з прихованими недоліками, отже виконані неналежним чином.

Задовольняючи позов частково в частині стягнення моральної шкоди, апеляційний господарський суд послався на те, що позивач не може використовувати фінансові розрахунки, які отримані від відповідача, у зв’язку з чим останній втратив можливість отримати кредит в розмірі 10 000 000 грн. для розвитку цегельного виробництва, таким чином має місце нанесення шкоди діловій репутації позивача.

В касаційній скарзі спільне підприємство "Технології та інвестиційний консалтинг" просить скасувати постанову апеляційного господарського суду та залишити без змін рішення господарського суду, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України  вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи 27.04.2005 між товариством з обмеженою відповідальністю "Укртрансенерго" (замовник) та спільним підприємством "Технології та інвестиційний консалтинг" (виконавець) укладено договір №9/ик на інформаційно-консультаційні послуги, відповідно до умов якого позивач доручив, а відповідач прийняв на себе виконання  інформаційно-консультаційних послуг по розробці фінансового плану інвестиційного проекту "Реконструкція цегляного заводу в м. Коростень".

Відповідно до п. 4.1 договору за виконану роботу замовник зобов’язався сплатити виконавцю винагороду в розмірі  2240 грн.

Пунктом 4.3 договору сторони передбачили, що кінцевий розрахунок з виконавцем здійснюється після виконання робіт та отримання замовником інвестицій протягом 5 днів з дати підписання акту приймання-здачі.

Судовими інстанціями досліджено, що вищезазначений акт було підписано між сторонами 31.05.2005 без зауважень.

Апеляційним господарським судом правомірно встановлено, що укладений між сторонами договір є договором підряду за яким одна сторона (підрядник) зобов’язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов’язується прийняти та оплатити виконану роботу (ст. 837 ЦК України).

Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі і такі, що були умисно приховані підрядником, відповідно до п.3 ст. 853 Цивільного кодексу України, замовник зобов’язаний негайно повідомити про це підрядника.

Пунктом 4 цієї статті встановлено, що у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв’язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Судом другої інстанції досліджено, що позивач з фінансовими розрахунками, які увійшли як основна структурна частина до бізнес-плану, звернувся до ТОВ "КП "Актив-банк" з метою отримання кредиту для реалізації плану реконструкції цегельного виробництва.

Проте, при досліджені фінансового плану банком були встановлені недоліки, які стосувались методики та правил здійснення економічних показників, рентабельності та окупності інвестиційного проекту.

Як вбачається з матеріалів справи, господарським судом була призначена судово-бухгалтерська експертиза для оцінки правильності проведених відповідачем розрахунків, повноти заповнення первинних бухгалтерських документів, їх взаємозв’язок та відповідність записів у документах вимогам чинного законодавства, за результатами якої встановлено, що роботи по договору № 9/ик відповідачем виконані з недоліками.

При цьому досліджено, що невідповідність планових показників обсягів поставок обсягам продажу та обсягам виробництва може призвести до перекручування очікуваних обсягів продажу і негативно вплинути на кінцевий результат розрахунків і прогнозованих показників обсягів реалізації продукції.

Необґрунтоване щомісячне збільшення ціни на продукцію може призвести до збільшення очікуваних доходів від реалізації та перекручування очікуваних обсягів продажу і негативно вплинути на кінцевий результат розрахунків.

Враховуючи наведене, апеляційний господарський суд законно задовольнив позов в частині стягнення безпідставно отриманих коштів, у зв’язку з недоліками у фінансовому плані, зробленому відповідачем.

Згідно ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода, відповідно до п.4 ст. 23 ЦК України, полягає у приниженні ділової репутації юридичної особи.

Апеляційним господарським судом, враховуючи матеріали справи, правомірно встановлено, що діловій репутації товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансенерго" нанесено шкоду, оскільки позивач не може використовувати фінансові розрахунки, отримані від відповідача, у зв’язку з чим останній втратив можливість отримати кредит в розмірі 10 000 000 грн. для розвитку цегельного виробництва.

Задовольняючи позов в частині стягнення моральної шкоди суд другої інстанції підставно врахував надані позивачем прайс-листи виконавців нового інвестиційного проекту (бізнес-план), які підтверджують розмір моральної шкоди, на підставі чого законно прийшов до висновку про існування причинного зв’язку між шкодою та виною відповідача.

Враховуючи наведені обставини справи, апеляційний господарський суд правомірно задовольнив позов в цій частині у зв’язку з його обґрунтованістю і стягнув шкоду в сумі 10 000 грн. заподіяну відповідачем внаслідок неналежного виконання СП "Технології та інвестиційний консалтинг" умов договору №9/ик від 27.04.2005.

Матеріали справи свідчать про те, що суд апеляційної інстанції в порядку ст. 43 ГПК України всебічно, повно і об’єктивно дослідив матеріали справи в їх сукупності і підставно застосував норми процесуального та матеріального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують обґрунтованих висновків суду другої інстанції і не заслуговують на увагу.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу спільного підприємства "Технології та інвестиційний консалтинг" залишити без задоволення, а постанову від 12.02.2007 Київського апеляційного господарського суду у справі № 44/647 без змін.

Головуючий                                                                                Н.Кочерова

Судді                                                                                                    С.Самусенко

М.Черкащенко