ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦ
ІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
______________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

12.03.07

Справа № 5/2333-25/244А
Львівський апеляційни
й господарський суд в складі
колегії:
головуючого-судді
Р. Марко
суддів
Т. Бонк

С. Бойко
При секретарі
Ковалишин Ю.
розглянувши апеляційну
скаргу ДП»Гранд Фуд Сервіс
» від 07.12.06 № 92/06-2/80
на постанову господа
рського суду Львівської обла
сті від 15.11.06
у справі 5/2333-25/244А
за позовом ДП»Гр
анд Фуд Сервіс»
до відповідача ДПІ
у Галицькому ра-ні м. Львова

про визнання н
ечинним податкового повідом
лення- рішення
за участю представників
сторін:
від позивача- не з»явився

від відповідача- Рождестве
нська Л., Вітик О., Дорош А.

В С Т А Н О В И В :
Постановою господа
рського суду Львівської обла
сті від 15.11.06 по даній справі , ві
дмовлено у позові ДП»Гранд
Фуд Сервіс» .
Не погоджуючись і
з прийнятою постановою, пози
вач подав апеляційну скаргу,
в якій просить постанову суд
у скасувати, позов задоволит
и з підстав порушення норм ма
теріального права. Апелянт в
важає, що ДПІ безпідставно на
рахувала суму штрафної санкц
ії, так як: з врахуванням вимог
Закону України «Про порядок
погашення зобов'язань платн
иків податків перед бюджетом
та державними цільовими фон
дами», позивачем в справі в зв
'язку з поданням декларації п
о податку на додану вартість
, виникло узгоджене податков
е зобов'язання із визначеним
Законом терміном сплати. На м
омент подання позивачем декл
арації по податку на додану в
артість були наявні простроч
ені суми відшкодування по по
датку на додану вартість.
Як випливає з вимог Закон
у України «Про податок на дод
ану вартість»та Постанови Ка
бінету Міністрів України ві
д 26 вересня 2001 р. № 1270 «Про впорядк
ування відшкодування податк
у на додану вартість та розра
хунків з бюджетом», простроч
ені зобов'язання по відшкоду
ванню сум податку на додану в
артість з Державного бюджету
, існували у позивача до моме
нту прийняття Протокольного
рішення, а у позивача податко
ве зобов'язання підлягало до
сплати до моменту, коли сторо
нами було погоджено порядок
розрахунків за Протокольним
рішенням (схемою) про проведе
ння розрахунків щодо відшкод
ування сум податку на додану
вартість у частині, що належи
ть зарахуванню на поточний р
ахунок платника податків.
Відповідно до п. З Порядку п
роведення розрахунків щодо в
ідшкодування сум податку на
додану вартість у частині, що
належить зарахуванню на пот
очний рахунок платника подат
ку, затвердженого постановою
КМУ від 26 вересня 2001 р. № 1270 відшк
одування сум податку проводи
ться у рахунок погашення заб
оргованості кредитора (креди
торів) платника податку з пла
тежів до державного бюджету.

Апелянт зазначає, що він
своєчасно, тобто до виникнен
ня у нього зобов'язання по спл
аті податку на додану вартіс
ть повідомив про проведення
взаємозарахування зобов'яза
нь з податку на додану вартіс
ть, тобто проведення взаємоз
аліку про зарахування податк
у на додану вартість позивач
еві в рахунок оплати ПДВ, що пі
длягав поверненню Спільному
українсько-американському п
ідприємству «Гранд-Готель»і
з державного бюджету.
З огляду на передбачений П
орядок відшкодування сум под
атку на додану вартість у час
тині, що належить зарахуванн
ю на поточний рахунок платни
ка податку, в тому числі пп.
7.1.1, п.7.1. ст. 7 Закону Укра
їни «Про порядок погашення з
обов'язань платників податкі
в перед бюджетами та державн
ими цільовими фондами», Пост
анови Кабінету Міністрів Укр
аїни за № 1270 від 26 вересня 2001 року
, правові підстави стверджув
ати про несвоєчасність сплат
и сум узгодженого податковог
о зобов'язання відсутні.
В судовому засіданні, п
редставник ДПІ заперечив про
ти доводів апелянта, просив п
останову суду залишити без з
мін, як таку, що прийнята з дот
риманням норм чинного законо
давства та на підставі дослі
джених усіх обставин справи.

Розглянувши доводи апеляц
ійної скарги, заслухавши пре
дставника ДПІ, дослідивши об
ставини справи, перевіривши
правильність застосування с
удом першої інстанції норм ч
инного законодавства, колегі
я суддів не вбачає правових п
ідстав для задоволення вимог
апелянта.
При цьому колегія виходила
з наступного.
Господарським судом Ль
вівської області 15.11.2006 року при
йнято постанову по справі № 5/2
333-25/244А, якою відмовлено в задово
ленні позовних вимог ДП "Гран
д Фуд Сервіс" про визнання неч
инним та скасування податков
ого повідомлення-рішення від
11.10.05 р № /0 на суму 1995,40 грн.
Спірне податкове повід
омлення- рішення прийнято на
підставі п.п. 17.1.7 п.17.1 ст.17 За
кону України „Про порядок по
гашення зобов'язань платникі
в податків перед бюджетами т
а державними цільовими фонда
ми" (далі-Закон № 2181), за затримку
на 88 календарних днів граничн
ого строку сплати узгодженої
суми податкового зобов'язан
ня в розмірі 9977 грн. 02 коп.
.
Як вбачається із матеріалі
в справи, згідно декларації п
о ПДВ за вересень 2004 року та роз
рахунку, поданих позивачем д
о ДПІ у Галицькому районі, поз
ивачем визначено 51024 грн. подат
ку на додану вартість, що підл
ягає сплаті до бюджету за під
сумками поточного звітного п
еріоду.
Платіжним дорученням №2329 в
ід 29.12.2004 р. позивачем сплачено 1454
5 грн., а платіжним дорученням
№157 від 28.01.2005 р. сплачено 10018 грн. под
атку на додану вартість.
Як передбачено п.п.4.1.1 п.4.1 ст.4
Закону № 2181, платник пода
тків самостійно обчислює сум
у податкового зобов'язання, я
ку зазначає у податковій дек
ларації (що має місце в даному
випадку), крім випадків, перед
бачених підпунктом "г" підпун
кту 4.2.2 пункту 4.2, а також пунктом
4.3 цієї статті.
Податкова декларація, у в
ідповідності до п.п„а" підп.4.1.4
п.4.1 ст.4 цього ж Закону, подаєть
ся за базовий податковий (зві
тний) період, що дорівнює, у да
ній ситуації, календарному м
ісяцю, - протягом 20 календарни
х днів, наступних за останнім
календарним днем звітного (п
одаткового) місяця.
Згідно п.5.1 ст.5 Закону № 2181, по
даткове зобов'язання, самост
ійно визначене платником под
атків у податковій деклараці
ї, вважається узгодженим з дн
я подання такої податкової д
екларації.
Платник податків, як пер
едбачено абзацом 1 п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5
цього ж Закону, зобов'язаний с
амостійно сплатити суму пода
ткового зобов'язання, зазнач
ену у поданій ним податковій
декларації, протягом десяти
календарних днів, наступних
за останнім днем відповідно
го граничного строку, передб
аченого підпунктом 4.1.4 пункту
4.1 статті, 4 цього Закону для по
дання податкової декларації
.
За таких обставин, позива
ч до 30 жовтня 2004 року включно зо
бов'язаний був самостійно сп
латити суму податкового зобо
в'язання, визначену в податко
вій декларації.
Згідно пп. 17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону У
країни „Про порядок погашенн
я зобов'язань платників пода
тків перед бюджетами та держ
авними цільовими фондами", у р
азі коли платник податків не
сплачує узгоджену суму пода
ткового зобов'язання протяго
м граничних строків, визначе
них цим Законом, такий платни
к податку зобов'язаний сплат
ити штраф, зокрема, при затрим
ці від 31 до 90 календарних днів,
наступних за останнім днем г
раничного строку сплати узго
дженої суми податкового зоб
ов'язання, - у розмірі двадця
ти відсотків погашеної суми
податкового боргу.
З огляду на досліджені обст
авини справи, колгія суддів в
важає, що податковим органом
правомірно визначено суму ш
трафної санкції.
Щодо посилань позивача на
порушення органом державної
податкової служби при прийн
ятті оспорюваного податково
го повідомлення-рішення Поря
дку направлення органами дер
жавної податкової служби Укр
аїни податкових повідомлень
платникам податків та рішен
ь про застосування штрафних
(фінансових) санкцій, то такі д
о уваги судом не беруться, оск
ільки не пов'язуються з поруш
енням прав платника податку.

Безпідставними є доводи
позивача про те, що нарахуван
ня штрафу відбулось за періо
д більше одного року з момент
у вчинення позивачем порушен
ь, а згідно статті 250 Господарс
ького кодексу України адміні
стративно-господарські санк
ції можуть бути застосовані
до суб'єкта господарювання п
ротягом шести місяців з дня в
иявлення порушення, але не пі
зніш як через один рік з дня по
рушення цим суб'єктом встано
влених законодавчими актами
правил здійснення господарс
ької діяльності, крім випадк
ів, передбачених законом, оск
ільки статтею 4 Господарсько
го кодексу України передбаче
но, що даний кодекс не регулює
фінансові відносини за учас
тю суб'єктів господарювання,
що виникають у процесі форму
вання та контролю виконання
бюджетів усіх рівнів.
Пунктом 2 ст. 241 даного Кодек
су визначено, що перелік пору
шень, за які з суб'єкта господа
рювання стягується штраф, ро
змір і порядок його стягненн
я визначаються законами, що р
егулюють податкові та інші в
ідносини, в яких допущено пра
вопорушення.
Закон 2181 є спеціальним за
коном з питань оподаткування
, який встановлює порядок пог
ашення зобов'язань юридичних
або фізичних осіб перед бюдж
етами та державними цільовим
и фондами з податків і зборів
(обов'язкових платежів), включ
аючи збір на обов'язкове держ
авне пенсійне страхування та
внески на загальнообов'язко
ве державне соціальне страху
вання, нарахування і сплати п
ені та штрафних санкцій, що за
стосовуються до платників по
датків контролюючими органа
ми, у тому числі за порушення у
сфері зовнішньоекономічної
діяльності та визначає проц
едуру оскарження дій органів
стягнення.
Колегія суддів, вважає,
що місцевим господарським с
удом за наявних у справі дока
зів в цілому зроблено правил
ьні висновки щодо обставин с
прави, постанова прийнята з д
отриманням вимог матеріальн
ого та процесуального права,
що свідчить про відсутність
підстав для скасування пост
анови місцевого господарськ
ого суду та задоволення апел
яційної скарги.
Керуючись ст.ст. 195, 198, 200, 205 п
.7 Розділу VІІ Прикінцевих та п
ерехідних положень КАС Украї
ни, Львівський апеляційний г
осподарський суд
Ухвалив:
Постанову господарсько
го суду Львівської області в
ід 15.11.06 у справі № 5/2333-25/244А залишити
без змін, а апеляційну скаргу
- без задоволення.
Ухвалу може бути оскаржено
у касаційному порядку.
Матеріали справи скеруват
и до господарського суду Льв
івської області.
Суддя-доповідач

Р. Марко
Судді

С. Бойко

Т.
Бонк