ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.04.07 р.                                                                               Справа № 10/64

Господарський суд Донецької області у складі:        головуючого судді -  Приходько І.В.;

при секретарі судового засідання – Черняк Л. А.;

за участю представники сторін:

від позивача  - Братерський Г. М. - довіреність;

від відповідача –  не з’явився;

розглянув у відкритому судовому засіданні суду справу

за позовом відкритого акціонерного товариства „САН Інтербрю Україна” м. Київ

до відповідача – товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма „Азовтехтранс” м. Маріуполь,

про зобов’язання повернути тару та стягнення 197 272,80грн., -

В С Т А Н О В И В :

До господарського суду звернувся позивач – відкрите акціонерне товариство „САН Інтербрю Україна” м. Київ, з позовом до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма „Азовтехтранс” м. Маріуполь, про зобов’язання повернути в натурі зворотню тару – 2 штуки КЕГ металевих типу GBW Almasc+St ємністю 20л загальною заставною вартістю 400грн.; стягнення вартості неповернутої тари в сумі 177 072грн., 3% річних в сумі 5567,14грн. та пені в сумі 14 233грн. за договором №3062 від 01.01.2005р. (далі – договір).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на договір дистрибуції №3062 від 01.01.2005р., додатки до нього, товарно-транспортні накладні, вимогу про сплату вартості тари, розрахунок заборгованості, порушення відповідачем умов договору.

Відповідач  у судове засідання не з’явився, відзив на позов не надав, поважних причин нез’явлення не сповістив.

Згідно довідки Головного управління статистики у Донецькій області №22-15/734 від 12.03.2007р. юридична адреса відповідача збігається з адресою, вказаною позивачем у позовній заяві.

Суд вважає надані позивачем докази достатніми для розгляду спору по суті та, відповідно до ст. 75  Господарського процесуального кодексу України,  позов розглянуто за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши  матеріали  справи,  додатково  представлені  позивачем документи,  заслухавши його пояснення,  оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд  приходить  до  висновку,  що  позов підлягає задоволенню з  наступних  підстав.

Відповідно до ст.11  Цивільного  кодексу  України підставами  виникнення  цивільних  прав  та обов’язків  є зокрема  договори  та  інші  правочини.

Судом встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю „САН Інтербрю Україна” та відповідачем був укладений договір дистрибуції №3062 від 01.01.2005р., згідно якого компанія (позивач) зобов’язалась передавати дистрибутору (відповідачу) у власність та/або на зберігання товар, в строки та на умовах, передбачених договором, а дистрибутор зобов’язався приймати товар, оплачувати його вартість, повертати тару в терміни та на умовах, передбачених договором.

П. 17.6 договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2005р., в частині зобов’язання дистрибутора щодо сплати товару та повернення зворотної тари договір діє до моменту повного виконання зазначених зобов’язань.

Договір підписаний сторонами та скріплений мокрими печатками.

У грудні 2005р. товариство з обмеженою відповідальністю „САН Інтербрю Україна” було реорганізовано у відкрите акціонерне товариство „САН Інтербрю Україна” та згідно п.2.3 Статуту ВАТ „САН Інтербрю Україна”, підприємство є правонаступником усіх прав та обов’язків ТОВ „САН Інтербрю Україна”. 19.12.2005р. ВАТ „САН Інтербрю Україна” було видано свідоцтво про державну реєстрацію №059019.

Згідно п. 6.5. договору, вартість тари у випадку, коли за умовами цього договору така тара є товаром, узгоджена сторонами та наведена в додатку до цього договору (Додаток №5), який після його підписання стає невід’ємною частиною цього договору.

Відповідно до п.1.6, тарою є склопляшки, поліетиленові ящики, палети, КЕГи, вуглекислотні балони.

Згідно п. 17.1 договору, сторони зобов’язані не менше одного разу на квартал проводити звірку руху тари та стан розрахунків по товару і тарі, для чого дистрибутор направляє до компанії свого представника. За згодою компанії, проведення звірки також можливе шляхом обміну листами. У вказано пунктів сторони погодились, що у випадку, коли не дотримані ці вимоги, всі суперечки вирішуються за відомостями компанії на підставі його даних за період, починаючи з дати проведення попередньої звірки.

Згідно наданих позивачем копій товарно-транспортних накладних №6400 від 27.10.2005р., №69107 від 28.11.2005р., №5756 від 20.09.2005р. та №66180 від 10.11.2005р.ттвару з тарою у кількості:

-          15 513 шт. КЕГ металевих з фітінгом типу RS-SR DIN ємністю 50л;

-          1466 шт. КЕГ металевих з фітінгом типу RS-SR DIN ємністю 30л;

-          12 шт. КЕГ металевих типу GBW Almasc+St ємністю 20л.

Пунктом 10.1 договору сторони передбачили, що тара в кількості не більше, ніж використано для пакування відвантаженого товару, якщо інше не зазначено в товарно-транспортній накладній, або не випливає з умов договору, є зворотною. Заставна вартість тари встановлюється компанією на момент відвантаження товару та обов’язково зазначається в товарно-транспортній накладній.

Згідно п. 10.2 дистрибутор зобов’язаний повернути 100% тари. Ящики, пляшки, палети, КЕГи, вуглекислотні балони повертаються за цінами, які діяли на день відвантаження товару.

Відповідно до п. 10.4 договору, для повернення тари в першу чергу використовується зворотні рейси автомашин, які доставили товар центрозавозом. В разі, якщо дистрибутор не повернув тару зворотнім рейсом, він повертає її компанії за власний рахунок і власним транспортом.

Повернено відповідачем тари було:

-          15 253 шт. КЕГ металевих з фітінгом типу RS-SR DIN ємністю 50л;

-          1420 шт. КЕГ металевих з фітінгом типу RS-SR DIN ємністю 30л;

-          10 шт. КЕГ металевих типу GBW Almasc+St ємністю 20л.

Вказані факти підтверджуються копіями актів звірки між сторонами від 11.03.2005р. та від 14.09.2006р., які були укладені відповідно до п. 17.1 договору.

Пунктом 10. 5 договору сторони передбачили, що у випадку неповернення будь-якого виду тари за 10 днів до дати припинення дії договору, така тара стає товаром та вважається проданої дистрибутору за ціною, що визначена  п. 6.5 договору, та переданою на підставі товарно-транспортних накладних, оформлених при отриманні товару. Строк оплати такої тари виникає за 7 днів до дати припинення дії цього договору.

Позивачем було направлено відповідачу вимогу №853 від 29.12.2006р. про повернення зворотної тари за договором, про що свідчить поштова квитанція №9807 від 09.01.2007р.

Як убачається з матеріалів справи відповідач не виконав обов’язку з повернення тари у встановлений строк до припинення дії договору, а саме, не повернув:

-          260 шт. КЕГ металевих з фітінгом типу RS-SR DIN ємністю 50л;

-          46 шт. КЕГ металевих з фітінгом типу RS-SR DIN ємністю 30л;

-          2 шт. КЕГ металевих типу GBW Almasc+St ємністю 20л.

Як убачається з матеріалів справи, всупереч умовам договору та нормам чинного законодавства, відповідачем не було здійснено повернення тари та сплату її вартості відповідно до п. 10.5 договору.

Отже, позивач правомірно заявив про стягнення вартості неповернутої тари як поставленого товару.

Згідно п. 6.5. договору, вартість тари у випадку, коли за умовами цього договору така тара є товаром, узгоджена сторонами та наведена в додатку до цього договору (Додаток №5), який після його підписання стає невід’ємною частиною цього договору.

Відповідно до Додатку №5 до договору, сторони визначили вартість тари:

-          1 шт. КЕГ металевих з фітінгом типу RS-SR DIN ємністю 50л – 594грн.;

-          46 шт. КЕГ металевих з фітінгом типу RS-SR DIN ємністю 30л – 492грн.;

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як  визначено  положеннями  ст.193  Господарського  кодексу  України,  суб’єкти  господарювання  повинні  виконувати  господарські  зобов’язання  належним  чином  відповідно до  умов  укладеного  договору.

Аналогічні положення містить ст.526  Цивільного  кодексу  України.

З огляду на зазначене, позовні вимоги позивача про стягнення вартості тари 260 шт. КЕГ металевих з фітінгом типу RS-SR DIN ємністю 50л та 46 шт. КЕГ металевих з фітінгом типу RS-SR DIN ємністю 30л в сумі 177 072,00грн. обґрунтовані, доведені належним чином та підлягають задоволенню.

Вимоги позивача про зобов’язання повернути тару у кількості 2 шт. КЕГ металевих типу GBW Almasc+St ємністю 20л, загальною заставною вартістю 400грн., також підлягають задоволенню, оскільки вказане майно не було передано відповідачу у власність та є власністю позивача. Також даний обов’язок відповідача передбачений умовами договору та не суперечить нормам чинного законодавства.

Відповідно  до  ст.625  Цивільного  кодексу  України,  боржник, який  прострочив  виконання  грошового  зобов’язання, на  вимогу  кредитора  зобов’язаний сплатити  суму боргу з  урахуванням  встановленого  індексу  інфляції  за весь  період  прострочення.

Оскільки  суд  пришов до висновку  щодо  існування боргу,  з огляду на правильне нарахування, підлягають  задоволенню  й позовні  вимоги  щодо  стягнення   3%  річних  у  сумі 5567,14грн.

Що  стосується  позовних  вимог  про  стягнення  пені  у  сумі 14 233грн. за договором №3062 від 01.01.2005р. за  прострочення  платежу,  суд  приходить  до  висновку,  що  вони підлягають задоволенню  з  наступних  підстав.

Відповідно  до  положень  ст.230  Господарського  кодексу  України, штрафними  санкціями  визнаються  господарські  санкції  у  вигляді  грошової  суми (неустойка,  штраф,  пеня),  яку  учасник  господарських  відносин зобов’язаний  сплатити  у  разі  порушення  ним правил  здійснення господарської  діяльності,  невиконання  або  неналежного  виконання  господарського  зобов’язання.

У  пункті 11.1 договору сторони передбачили відповідальність за несвоєчасне повернення тари  у вигляді пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення від вартості неповернутої в строк тари за кожний день прострочення.

Зважаючи  на  те,  що  суд  прийшов  до  висновку про  наявність прострочки виконання зобов’язання, у зв’язку з правильним нарахуванням, підлягають  задоволенню й позовні  вимоги  про  стягнення  пені.

Судові  витрати  підлягають  віднесенню  в порядку,  передбаченому  ст.49  Господарського  процесуального  кодексу  України.

На підставі статей 11, 526, 625, 692 Цивільного  кодексу  України, статей 193, 230  Господарського  кодексу  України, керуючись статтями 22, 30, 33, 43, 49, 75, 78, 82, 84, 85 Господарського  процесуального  кодексу  України,  господарський  суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Задовольнити  позовні  вимоги  відкритого акціонерного товариства „САН Інтербрю Україна” м. Київ до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма „Азовтехтранс” м. Маріуполь, про зобов’язання повернути в натурі зворотню тару – 2 штуки КЕГ металевих типу GBW Almasc+St ємністю 20л загальною заставною вартістю 400грн.; стягнення вартості неповернутої тари в сумі 177 072грн., 3% річних в сумі 5567,14грн. та пені в сумі 14 233грн. за договором №3062 від 01.01.2005р.

2.  Стягнути  з товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма „Азовтехтранс” (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пров. Чорноморський, 10, )  на  користь  відкритого акціонерного товариства “Сан Інтербрю Україна” (03504, м. Київ, вул. Боженко, 87, ) вартість неповернутої тари в сумі 177 072грн., 3% річних в сумі 5567,14грн. та пеню в сумі 14 233грн. за договором №3062 від 01.01.2005р

3.  Зобов’язати товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробничу фірму „Азовтехтранс” (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пров. Чорноморський, 10, ) повернути відкритому акціонерному товариству “Сан Інтербрю Україна” (03504, м. Київ, вул. Боженко, 87, ) в натурі зворотню тару – 2 штуки КЕГ металевих типу GBW Almasc+St ємністю 20л загальною заставною вартістю 400грн.

4. Стягнути  з товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма „Азовтехтранс” (87500, Донецька область, м. Маріуполь, пров. Чорноморський, 10, )  на  користь  відкритого акціонерного товариства “Сан Інтербрю Україна” (03504, м. Київ, вул. Боженко, 87, ) витрати по сплаті державного мита в сумі 2053,73грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн.

Видати накази після вступу рішення у законну силу.

Суддя                                                                         Приходько І.В.

Пом. с.: Давидовська Т.В.

тел.: 305-75-46

Надруковано 3 прим.:

1 прим. – позивачу;

1 прим. – відповідачу;

1 прим. – у справу.