ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2007 р.
№ 40/369

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

головуючого
Овечкіна  В.Е.,

суддів
Чернова     Є.В.,

Цвігун В.Л.,

за   участю   представників:

позивача
- Сисоєв М.О.,

відповідачів
- Дроздовський Л.П.,

розглянувши  у відкритому
судовому   засіданні
касаційну скаргу

ДП “АНТК ім.О.К.Антонова”

на постанову
від  26.09.2006 Київського апеляційного
господарського  суду

у справі
№40/369

за  позовом
ЗАТ “Пансіонат “Прибережний”

до
1.ДП “АНТК ім.О.К.Антонова”;
2.ТОВ “Фортуна”

про

зобов’язання першого відповідача повернути 23024211 шт. простих іменних акцій ЗАТ “Пансіонат “Прибережний”
та зобов’язання другого відповідача перереєструвати акції

В судовому засіданні оголошувалася перерва з 10 по 17 квітня 2007 року

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 27.06.2006 (суддя Смірнова Л.Г.), залишеним без змін  постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 (судді: Андрієнко, Малетич М.М., Студенець В.І.), позов задоволено -  зобов’язано ДП “АНТК ім.О.К.Антонова” повернути позивачу 23024211 шт. простих іменних акцій ЗАТ “Пансіонат “Прибережний” та зобов’язано ТОВ “Фортуна”, як незалежного реєстратора, самостійно перереєструвати 23024211 шт. простих іменних акцій ЗАТ “Пансіонат “Прибережний”, що належать ДП “АНТК ім.О.К.Антонова”, з рахунку ДП “АНТК ім.О.К.Антонова” на емісійний рахунок ЗАТ “Пансіонат “Прибережний”.

Рішення мотивоване тим, що ЗАТ “Пансіонат “Прибережний” було створено після набрання чинності Декретом КМ України № 24-92 від 31.12.1992р. “Про впорядкування діяльності суб’єктів підприємницької діяльності, створених за участю державних підприємств”, згідно ст.1 якого перший відповідач не мав права бути засновником позивача.

ДП “АНТК ім.О.К.Антонова” в поданій касаційній скарзі просить рішення та постанову скасувати, прийняти нове рішення про відмову в позові, оскільки вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник посилається на те, що судами в порушення ч.2 ст.35 Господарського процесуального кодексу України не взято до уваги наявне в матеріалах справи рішення господарського суду м.Києва від 04.02.2002 у справі №24/5, яке набрало законної сили, та має преюдиціальне значення для вирішення даного спору. Предметом справи №24/5 було визначення законності володіння ДП “АНТК ім.О.К.Антонова” пакетом простих іменних акцій ЗАТ “Пансіонат “Прибережний” у кількості 23024211 шт., і ЗАТ “Пансіонат “Прибережний був позивачем, а ДП “АНТК ім.О.К.Антонова” –відповідачем у справі №24/5. Окрім того, судами не враховано ст.2 Декрету КМ України №8-92 від 15.12.1992р., у відповідності з яким Міністерствам надано право прийняття рішень про створення, реорганізацію, ліквідацію підприємств, установ і організацій, заснованих на загальнодержавній власності, а також не надано оцінку листу Міністерства промислової політики України від 29.06.99 №15/3-2-458, яким надане погодження щодо участі ДП “АНТК ім.О.К.Антонова” у ЗАТ “Пансіонат “Прибережний”.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності їх юридичної оцінки судами попередніх  інстанцій і заслухавши пояснення присутніх у засіданні представників позивача та другого відповідача, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувана постанова  - залишенню без змін з наступних підстав.

Залишаючи без змін первісне рішення про задоволення позову апеляційний господарський суд виходив з того, що:

Розпорядженням Ялтинського міськвиконкому № 55(1) від 11.02.1994 року було зареєстровано установчі документи ЗАТ “Пансіонат “Прибережний”, одним із засновників якого є  ДП “АНТК ім.О.К.Антонова”. Згідно п.3.4 Установчого договору ЗАТ “Пансіонат “Прибережний” першому відповідачу належить 23024211 простих іменних акцій ЗАТ “Пансіонат “Прибережний” номінальною вартістю 230242,11 грн., щ становить 17,6101 % статутного фонду позивача.

Згідно з ч.1 ст.3 Закону України “Про господарські товариства” засновниками та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами України.

Статтею 1 Декрету КМ України № 24-92 від 31.12.1992р. “Про впорядкування діяльності суб’єктів підприємницької діяльності, створених за участю державних підприємств”, який набрав чинності з 13.01.1993 року та діяв на момент створення позивача, встановлено, що державні підприємства (за винятком будівельних організацій, підприємств будівельної індустрії та будівельних матеріалів, які є засновниками господарських товариств, що здійснюватимуть проектування та перспективне будівництво за кордоном) не можуть бути засновниками підприємств будь-яких організаційних форм та видів, господарських товариств, кооперативів.

ЗАТ “Пансіонат “Прибережний” було створено після набрання чинності Декретом КМ України № 24-92 від 31.12.1992р. “Про впорядкування діяльності суб’єктів підприємницької діяльності, створених за участю державних підприємств”, а тому перший відповідач не мав права бути засновником позивача.

Відхиляючи посилання апелянта (ДП “АНТК ім.О.К.Антонова”) на преюдиціальне значення рішення господарського суду м.Києва від 04.02.2002 у справі №24/5, суд вказав на те, що суб’єктний склад сторін у справах №24/5 та №40/369 не є тотожним, а тому зазначене рішення не має преюдиціальної сили в розумінні ч.2 ст.35 Господарського процесуального кодексу України.

Колегія погоджується з висновками суду апеляційної інстанції з огляду на таке.

На спірні правовідносини, пов’язані зі створенням в лютому 1994 року господарського товариства за участю державного підприємства, як співзасновника, поширюється дія ч.1 ст.3 Закону України “Про господарські товариства” та ст.1 Декрету КМ України № 24-92 від 31.12.1992р. “Про впорядкування діяльності суб’єктів підприємницької діяльності, створених за участю державних підприємств”, чим спростовуються безпредметні посилання скаржника на ст.2 Декрету КМ України №8-92 від 15.12.1992р. “Про управління майном, що є у загальнодержавній власності” та постанову КМ України від 14.07.2005 №583 “Про утворення державної літакобудівної корпорації “Національне об’єднання “Антонов”, які взагалі не стосуються спірних відносин.

Адже, з матеріалів справи не вбачається, судом не встановлено та сторонами не доведено прийняття Міністерством промислової політики України в лютому 1994 року рішення про створення ЗАТ “Пансіонат “Прибережний”. Тим більше, що згідно зі ст.20 Закону України “Про власність” ЗАТ “Пансіонат “Прибережний” є суб’єктом права колективної власності, але аж ніяк не  підприємством, заснованим на загальнодержавній власності, повноваження по створенню яких надані Міністерствам відповідно до ст.2 Декрету КМ України №8-92 від 15.12.1992р. “Про управління майном, що є у загальнодержавній власності”.

За таких обставин, до правовідносин створення ЗАТ “Пансіонат “Прибережний” в лютому 1994 року не може породжувати юридичних наслідків та не має зворотної дії лист Міністерства промислової політики України від 29.06.99 №15/3-2-458, яким надане погодження щодо участі ДП “АНТК ім.О.К.Антонова” у ЗАТ “Пансіонат “Прибережний”.

Водночас згідно з ч.1 ст.3 Закону України “Про господарські товариства” засновниками та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами України.

Імперативною нормою ст.1 Декрету КМ України №24-92 від 31.12.1992р. “Про впорядкування діяльності суб’єктів підприємницької діяльності, створених за участю державних підприємств”, яка була чинною на момент заснування  ЗАТ “Пансіонат “Прибережний” за участю ДП “АНТК ім.О.К.Антонова”, запроваджено заборону державним підприємствам (за винятком будівельних організацій, підприємств будівельної індустрії та будівельних матеріалів, які є засновниками господарських товариств, що здійснюватимуть проектування та перспективне будівництво за кордоном) бути засновниками господарських товариств. Тобто в ст.1 Декрету КМ України №24-92 від 31.12.1992р. “Про впорядкування діяльності суб’єктів підприємницької діяльності, створених за участю державних підприємств” знайшло свою відображення законодавче застереження, передбачене ч.1 ст.3 Закону України “Про господарські товариства”. Окрім того, колегія враховує, що дію ч.1 ст.3 Закону України “Про господарські товариства” зупинено у частині права державних підприємств бути засновниками або учасниками господарських товариств згідно з Декретом КМ України №24-92 від 31.12.1992р.

Встановлений судом першої інстанції факт порушення першим відповідачем вищезгаданої нормативної заборони шляхом участі у заснуванні ЗАТ “Пансіонат “Прибережний” скаржником не заперечується у касаційній скарзі, а тому суд правомірно задовольнив позов.

Що стосується посилань першого відповідача на преюдиціальне значення рішення господарського суду м.Києва від 04.02.2002 у справі №24/5 за участю ЗАТ “Пансіонат “Прибережний” (позивач) та ДП “АНТК ім.О.К.Антонова” (відповідач), то вони не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

Відповідно до імперативних вимог частини 2 статті 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Судами обгрунтовано відхилено посилання ДП “АНТК ім.О.К.Антонова” на преюдиціальне значення рішення господарського суду м.Києва від 04.02.2002 у справі №24/5 за участю ЗАТ “Пансіонат “Прибережний” (позивач) та ДП “АНТК ім.О.К.Антонова” (відповідач) з мотивів різного суб’єктного складу сторін у справах №24/5 та №40/369, оскільки на відміну від справи №24/5 позивачем  по справі №40/369 пред’явлено позовну вимогу також до іншого відповідача (ТОВ “Фортуна”) про зобов’язання останнього перереєструвати спірні акції на позивача. Отже, слід зазначити, що суб’єктний склад сторін у справах №24/5 та №40/369 не співпадає, оскільки у справі №40/369 бере участь інший відповідач - ТОВ “Фортуна”, як незалежний реєстратор.

Окрім того, рішенням господарського суду м.Києва від 04.02.2002 у справі №24/5 відмовлено в позові ЗАТ “Пансіонат “Прибережний” про зобов’язання ДП “АНТК ім.О.К.Антонова” передати пакет простих іменних акцій ЗАТ “Пансіонат “Прибережний” (23024211шт. акцій) органу, уповноваженому управляти державним майном (Міністерство промислової політики України), або державному органу приватизації (ФДМ України). Проте, як свідчить зміст зазначеного рішення (а.с.96, том 1), питання про незаконність створення ЗАТ “Пансіонат “Прибережний” за участю ДП “АНТК ім.О.К.Антонова” не було предметом судового розгляду у справі №24/5 з причин пропуску строку позовної давності.

В зв’язку з цим, можна дійти до висновку, що, суди попередніх інстанцій, встановивши при вирішенні спору у справі №40/369 факт нелегітимності створення ЗАТ “Пансіонат “Прибережний” за участю ДП “АНТК ім.О.К.Антонова”, як співзасновника, жодним чином не спростовували факти, встановлені при розгляді справи №24/5, а відтак, і не порушували вимоги ч.2 ст.35 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, касаційна інстанція вважає за необхідне зазначити про те, що суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови правомірно не прийняв до уваги клопотання першого відповідача від 26.09.2006 №35/73 про застосування позовної давності (а.с.111), оскільки згідно з ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом першої інстанції, а з матеріалів справи не вбачається подання першим відповідачем такої заяви до прийняття господарським судом м.Києва рішення від 27.06.2006.

Зважаючи на вищенаведене, колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115, 1117-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 26.09.2006  у справі №40/369 залишити без змін, а касаційну скаргу ДП “АНТК ім.О.К.Антонова” –без задоволення.

Головуючий, суддя                                                                                               В.Овечкін

Судді:                                                                                                              Є. Чернов

В. Цвігун