КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.10.2007                                                                                           № 33/125

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:           Зеленіна  В.О.

суддів:

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - не з’явився

від відповідача - Левковська Л.П. – директор

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ТОВ "Свіролл" від 26.07.07р.

на рішення Господарського суду м.Києва від 17.07.2007

у справі № 33/125

за позовом                               товариства з обмеженою відповідальністю "Свіролл"

до                                                    "Магазин № 1715 "Госптовари"

про                                                  розірвання договору та стягнення 10 608,19 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м. Києва від 17.07.2007р. (суддя Мудрий С.М.) частково задоволено позов ТОВ "Свіролл" до ЗАТ "Магазин №1715 "Госптовари" та розірвано укладений між сторонами договір поставки господарських товарів №154/165 від 15.11.2005р. і, як наслідок, зобов’язано позивача вивезти залишки нереалізованих відповідачем товарів за свій рахунок у 10-ти денний  термін. В стягненні заборгованості по оплаті вартості поставленого товару в розмірі  10 608 грн. 19 коп. судом відмовлено. Рішення суду мотивоване згодою обох сторін на розірвання договору та залежністю зобов’язання відповідача розрахуватись за товар від його реалізації, а оскільки товар не реалізовується, то відповідно до п. 6 договору позивач зобов’язаний вивезти залишки нереалізованих товарів.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, позивач просить його скасувати в частині відмови в стягненні заборгованості по оплаті вартості поставленого товару та зобов’язання вивезти залишки нереалізованих товарів, а позов задовольнити повністю. Заявник скарги вказує, що коли позивач після постановлення рішення суду першої інстанції звернувся до відповідача з вимогою надати реалізований товар для вивозу, то відповідач надав товар лише на 2 460 грн. 16 коп., а за решту товару відповідач пообіцяв розрахуватись, але у випадку недобросовісності відповідача позивач не зможе вдруге звернутися з позовом про стягнення заборгованості.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційної інстанції проти доводів скарги заперечив та вказав, що після прийняття судом першої інстанції рішення покупцем був здійснений повний розрахунок з позивачем за поставку господарських товарів.

Представники сторін в засідання суду апеляційної інстанції не викликались, сторони були повідомлені про час і місце розгляду апеляційної скарги. Позивач в судове засідання апеляційної інстанції не з’явився, його неявка не перешкоджає розгляду скарги, тому постанова приймається за наявними матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила наступне.

На виконання умов укладеного між сторонами договору №154/165 від 15.11.2005р. позивач поставив відповідачу господарських товарів на загальну суму 23 429 грн.  60 коп., що підтверджується наявними у матеріалах справи накладними від 15.11.2005р., від 21.12.2005р. та від 06.09.2006р.

На момент прийняття судом рішення відповідач поставлений товар оплатив частково в розмірі 12 860 грн. та повернув частину товару позивачу на суму 421 грн. 41 коп.

Відповідно до пунктів 6.1. та 6.2. договору розрахунки за товари проводяться по мірі реалізації товару з оплатою один раз в 14 днів. В разі слабкої реалізації товарів на протязі 3-х місяців позивач повинен узгодити з відповідачем продовження терміну реалізації , або дати письмову згоду на знижку ціни , або вивезти залишки нереалізованих товарів за свій рахунок у 10-ти денний термін.

Оскільки судом встановлено, що товар не був реалізований, то в стягненні заборгованості було відмовлено правомірно.

Слід зазначити, що на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції відповідач здійснив повний розрахунок з позивачем за поставлений товар, що підтверджується наданими платіжним дорученням та накладними про повернення товару.

За наявності згоди обох сторін на розірвання договору, задоволення судом першої інстанції вимоги про розірвання договору також є правомірним.

Враховуючи вищевикладене,  колегія суддів приходить до висновку, що на час розгляду апеляційної скарги суперечності між сторонами відсутні, судове рішення виконане сторонами в узгодженому порядку, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від 17.07.2007 у справі №33/125  залишити без змін, а апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Свіролл"– без задоволення.

2. Справу № 33/125  повернути господарському суду м. Києва.

Головуючий суддя

Судді