ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 р.
№ 19/113

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф.
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Селянського (фермерського) господарства "Андрій-ко"
на дії Державної виконавчої служби у Козельщин-ському районі

на ухвалу
від 06.02.2007 господарського суду Полтавської області

у справі
№ 19/113

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Арніка"

до
Селянського (фермерського) господарства "Андрійко"

про
стягнення 21600 кг сої товарної

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:
не з'явилися

від відповідача:
Бабенко І.Д.- голова

від Державної виконавчої служби
не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від  06.02.2007 господарського суду Полтавської області в задоволенні скарги селянського (фермерського) господарства "Андрійко" на дії державної виконавчої служби, пов'язані з виконанням рішення господарського суду Полтавської області від 26.06.2006, відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що відповідно до ч. 1 ст. 87 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати певні дії, які можуть бути виконані лише боржником державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника –юридичну особу –в розмірі від двадцяти до тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

Не погоджуючись  з ухвалою селянське (фермерське) господарство "Андрійко" звернулось  до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить її скасувати, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального права, не були враховані положення ч.1 ст.30 Закону України "Про виконавче провадження" зокрема, те, що державний виконавець починаючи виконувати рішення, повинен пересвідчитись, чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити.

Господарським судом встановлено, що рішенням від 26.06.2006 господарського суду Полтавської області зобов'язано селянське (фермерське) господарство "Андрійко" передати на користь ТОВ "Андрійко" 21600 кг. товарної сої.  Рішення набрало законної сили та виданий відповідний наказ від 06.07.2006 на його виконання.

Державним виконавцем державної виконавчої служби Козельщинського району винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 06.07.2006 у справі №19/113, та встановлено строк для виконання рішення до 03.08.2006.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які повинні бути доведені державним виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією.

ДВС у Козельщинському районі надала господарському суду докази надіслання боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження, на виконання наказу суду  № 19/113 від 06.07.2006. , зокрема, виписку з журналу реєстрації вихідної кореспонденції від 28.07.2006 посвідчену начальником ДВС. Доказів неодержання вищевказаної постанови, боржником не надано.

Як встановлено господарським судом, державним виконавчем направлялися боржникові також постанови про приєднання виконавчого провадження у зведене виконавче провадженя, стягнення виконавчого збору від 07.08.2006, про арешт коштів боржника від 07.09.2006, а боржником надавались пояснення державній виконавчій службі з приводу невиконання рішення суду. Таким чином, посилання боржника на те, що йому не було відомо про відкриття виконавчого провадження є безпідставним.

Відповідно до ст. 87 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання  без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов'язує боржника виконати дії, які можуть бути виконані лише боржником, державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-юридичну особу –в розмірі від двадцяти до тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян та призначає новий строк для виконання.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що  господарським судом дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому ухвала господарського суду  відповідає  чинному законодавству України та обставинам справи і підстав для її  скасування  немає.

На підставі  викладеного, керуючись ст. 1115,  ст. 1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Ухвалу від 06.02.2007 господарського суду  Полтавської області зі  справи  19/113 залишити без змін.

Головуючий                                                          В.С. Божок

Судді                                                                      Т.Ф.Костенко

Г.П.Коробенко