ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  20/114

04.04.07

За позовом         Товариства з обмеженою відповідальністю “Степс Сервіс”

до                         Товариства з обмеженою відповідальністю «АУРЕЙТ»

про                       стягнення 134 047,87грн.

Суддя Палій В.В.

Секретар Молочна Н.С.

Представники:

від позивача        Прокаєва М.Ю.- предст. (дов. від 12.03.2007р.)

від відповідача    не з’явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості в сумі 134 047,87грн. (48315,51 грн. - основний борг, 39957,55грн.-пені, 45446,40грн.-штрафу, 328,41грн.-3% річних), яка виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов’язання за договором майнового найму №198-14/09/06 від 14.09.2006р.

Відповідно до довідки про внесення до ЄДРПОУ відповідача, відповідач знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Мечникова, 8, кв. 22, відповідно ухвала про порушення провадження у справі направлена відповідачу за вказаною адресою, проте відповідач у судове засідання не з’явився, відзиву на позов не надав.

У судовому засіданні 04.04.2007р. представник позивача надав суду уточнення позовних вимог в частині суми пені, а саме, просить суд стягнути з відповідача 1838,05грн.-пені. Судом прийняті уточнені позовні вимоги до розгляду.

Відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, який підтримав свої позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2006р. між сторонами укладено договір майнового найму №198-14/09/06, відповідно до умов якого наймодавець (позивач) зобов’язується передати наймачеві (відповідач) фасадні будівельні риштування у строкове платне користування.

Кількість та склад майна встановлюється Специфікацією, що є невід’ємною частиною цього договору.

14.09.2006р. сторонами підписано специфікацію до договору майнового найму.

Термін (строк) найму встановлюється з 15.09.2006р. до 13.11.2006р. (п. 1.4 Договору).

Майно надається наймодавцем наймачу для використання його в наступних цілях: виконання прибирально - оздоблювальних робіт (п. 1.5).

15.09.2006р. сторонами підписано Акт прийому-передачі до договору майнового найму, відповідно до умов якого  позивач здав, а відповідач прийняв майно, визначене у специфікації, у користування.

Відповідно до п. 4.2.2 договору  наймач зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі вносити плату за користування об’єктом найму у відповідності з умовами цього договору.

Наймач за користування майном справляє наймодавцю плату за кожен день у розмірі 378грн. 72коп. в т. ч. ПДВ-20%-63грн. 12коп.

Загальний розмір плати за увесь термін користування майном відповідно до п. 1.4 договору складає 22723грн. 20коп. в т. ч. ПДВ 20%-3787грн. 20коп. (п. п. 5.1, 5.2).

Відповідно до п. 5.3 договору плату за увесь період користування майном наймач перераховує в безготівковій формі на рахунок наймодавця передплатою у розмірі 100% не пізніше однієї доби з дати підписання цього договору.

04.12.2006р. та 06.12.2006р. позивач оплатив на користь відповідача орендну плату у розмірі 2000,00грн.

10.11.2006р. сторонами підписано Акт виконаних робіт до договору, відповідно до умов якого сторони погодили, що орендодавець виконав свої зобов’язання по наданню послуг орендарю  у відповідності до умов договору, а орендар повинен розрахуватись за надані орендодавцем послуги. Сторонами погоджена сума до сплати - 22723,20грн. в т. ч. ПДВ 20%-3787,20грн. згідно рах. №147 від 14.09.2006р.

На день подання позову до суду, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 20 723,20 грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, вимога про стягнення з відповідача 20 723,20грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Стосовно застосування штрафних санкцій за неналежне виконання зобов’язання, а саме пені у розмірі 1838,05грн., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов’язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов’язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов’язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.( п. 1 ст. 612 ЦК України).

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання. (ст. 230 ГК України).

Відповідно до п. 6 ст. 231 штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов’язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов’язання мало бути виконано.

Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З урахуванням зазначеної норми, відповідно до уточненого розрахунку позивача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1838,05грн. пені. Крім того, відповідно до   п. 7.2 договору, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 757,44грн. штрафу (378,72грн.х2=757,44грн.), з урахуванням того, що п. 7.2 договору передбачає стягнення штрафу в розмірі подвійної вартості плати за користування майном відповідно до п. 5.1 договору, а не від загального розміру плати за весь термін користування майном, передбачений п. 5.2 договору.

Згідно п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, стягнення 3% річних у сумі 328,41грн. вважається обґрунтованим та підлягає стягненню за розрахунком позивача.

Відповідно до п. п. 2.3, 2.4 договору вивіз, повернення та доставка майна здійснюється наймачем за власний рахунок. Монтаж, демонтаж, очищення майна від будівельного сміття та бруду здійснюється наймачем за власний рахунок.

Відповідно до п. 3.1.2 договору наймодавець має право власними силами демонтувати та вивезти майно, яке є об’єктом найму у випадку, якщо наймач не здійснив оплату за користування об’єктом найму у відповідності до умов даного договору.

Оскільки відповідач здійснив лише часткову оплату за орендоване майно, 08.11.2006р. сторонами було підписано Акт прийому-передачі до договору, відповідно до якого наймодавець провів демонтаж будівельних риштувань згідно п. 3.1.2 договору. Як вбачається із зазначеного Акту, кількість прийнятих елементів у наймача не відповідає кількості переданих наймачу елементів.

Відповідно до п. 3.1.3 договору наймодавець має право вимагати у наймача відшкодування збитків, завданих внаслідок його дій або бездіяльності у відповідності з умовами договору.

Згідно з Актом-претензією з приводу невиконання або неналежного виконання умов договору від 09.11.2006р., який підписаний сторонами, вартість втраченого майна складає 21338,57грн. в т. ч. ПДВ 20%-3556,43грн.

У зв’язку з наведеним, сторони визначили, що наймач повинен зробити перерахування суми вартості майна, яке було втрачене, згідно умов договору майнового найму у розмірі 21338,57грн. в т. ч. ПДВ 20%-3556,43грн. не пізніше наступного дня з моменту підписання даного акту.

Проте, наймач не перерахував на користь наймодавця суму вартості втраченого майна.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 21338,57грн.-вартість втраченого майна.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 6253,74грн. витрат позивача на демонтаж будівельних риштувань та транспортні послуги, які пов’язані із перевезенням демонтованого обладнання. Проте, на вимогу суду позивач не надав обґрунтованого розрахунку із наданням відповідних доказів понесених витрат на демонтаж і транспортні послуги.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача 6253,74грн. витрат на демонтаж будівельних риштувань та транспортні послуги визнається судом необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст.49 ГПК України  покладаються  на  відповідача, пропорційно до суми задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач не оспорив ціну позову, позовні вимоги визнаються обґрунтованими у переважній частині та такими, що підлягають задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АУРЕЙТ»(м. Київ, вул.. Мечникова, 8, кв. 22, р/р 53 в КРУ ТОВ «Укрпромбанк»м. Києва, МФО 380076, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Степс Сервіс” (м. Київ, пл. Солом’янська, 2, р/р 3980 в КРУ Банку «Фінанси та кредит», МФО 300937, ), а у випадку відсутності коштів-з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем, під час виконання судового рішення, 42061,77грн.-основного боргу, 1838,05грн. - пені, 757,44грн.-штрафу, 328,41грн. –3 % річних, 449,85грн. - державного мита, 39,60грн. -  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.  Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. В іншій частині позовних вимог-відмовити.

5. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю “Степс Сервіс” (м. Київ, пл. Солом’янська, 2, р/р 3980 в КРУ Банку «Фінанси та кредит», МФО 300937, ) з державного бюджету України 381,19грн.-зайво сплаченого державного мита.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання.

Суддя                                                                                                                             В.В.Палій