КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2007                                                                                           № 40/518

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Андрієнка  В.В.

суддів:                                          Малетича  М.М.

Студенця  В.І.

при секретарі: :

За участю представників:

від позивача - Хименко Л.В.

від відповідача - Євдотьєва І.М.

від третьої особи - Фатова І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України по м.Києву

на рішення Господарського суду м.Києва від 23.01.2007

у справі № 40/518 (Смірнова Л.Г.)

за позовом                               Товариства з обмеженою відповідальністю "Об'єднання "Кавказ"

до                                                   Регіонального відділення Фонду державного майна України по м.Києву

третя особа                                Київська міська рада

Головне управління охорони культурної спадщини Київської міської державної адміністрації

про                                                  зобов"язання укласти договір

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Об’єднання Кавказ» звернулось в Господарський суд м. Києва з позовом про зобов’язання Регіонального відділення Фонду державного майна України  по м. Києву  укласти укласти з Товариством з обмеженою відповідальністю „Об'єднання Кавказ" договір купівлі-продажу нежилого приміщення загальною площею 212,8 кв.м, розташованого за адресою: м.Київ, вул.Хрещатик, 10 літера „А".

Рішенням Господарського суду м. Києва від 23.01.2007 р. позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся  до Київського апеляційного господарського суду  з апеляційною скаргою,  в якій просить  рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у позові.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що рішення місцевого господарського суду прийняте з неповним з’ясуванням обставин, що мають значення для справи, місцевий господарський суд неправильно застосував та порушив норми процесуального та матеріального  права.

Зокрема заявник посилається на відсутність правових підстав для укладення відповідного договору.

Позивач   просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила  наступне.

05.11.1996 р. позивачем та ДКП «Київжитлоспецексплуатація» було укладено договір оренди нежилої будівлі №3/0146.

На підставі даного договору позивач орендував нежитлове приміщення загальною площею 212,8кв.м., розташоване в м. Києві, по вул.Хрещатик, 10 літера „А".

Рішенням Київської міської ради від 06.10.2005 №39/3503 було внесено зміни до рішення Київської міської ради від 18.03.2004 №100/1310 „Про програму приватизації об'єктів права комунальної власності територіальної громади міста Києва на 2004-2006 роки", відповідно до пункту 96 якого нежилі приміщення в будинку, розташованому за адресою: м.Київ, вул.Хрещатик, 10 літ. „А", загальною площею 212,8 кв.м. підлягають приватизації шляхом викупу Товариством з обмеженою відповідальністю „Кавказ".

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (Малу приватизацію)» з моменту прийняття рішення про приватизацію підприємства здійснюється його підготовка до приватизації.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 зазначеного Закону, строк підготовки об^єкта малої приватизації до продажу не повинен перевищувати двох місяців з дня прийняття рішення про включення його до відповідного переліку об'єктів, що підлягають приватизації.

Підготовка об'єкту приватизації (нежилого приміщення, яке розташоване в м. Києві, по вул. Хрещатик, 10 літера „А") мала відбуватися протягом двох місяців з дня винесення рішення від 06.10.2005 та на підставі законодавства, яке було чинне на момент виникнення відносин щодо приватизації даного об'єкту.

Обов'язок доказування, відповідно до приписів статті 33 ГПК України, розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні обставини як на підставу своїх вимог та заперечень.

Посилання відповідача на те, що відмовляючи позивачеві у вчиненні дій щодо приватизації будівлі, розташованої м. Києві, по вул. Хрещатик, 10 літ. „А" він діяв в межах чинного законодавства, на підставі Закону України «Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини», який набрав чинності 23.02.2005 визнано судом необгрунтованим з наступних підстав.

Згідно з абз. 1 ч. 1 та абз. З ч. 1 ст. 18 Закону України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 №1805-ІП об'єкти культурної спадщини, що є памлятками (за вийнятком пам’яток, відчуження яких обмежується законодавчими актами України) можуть бути відчужені власником або уповноваженим ним органом. Перелік пам'яток, які не підлягають приватизації, затверджується Верховною Радою України.

Вищезазначений Закон накладає тимчасову заборону на приватизацію виключно пам'яток культурної спадщини. Згідно з Законом України „Про охорону культурної спадщини" пам'яткою є об'єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України. Таким чином, об'єкт який не було внесено до Державного реєстру нерухомих пам'яток України, тобто який не набув статусу пам'ятки національного чи місцевого значення, не є предметом реглювання Закону України „Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини", а тому може бути приватизований у встановленому законом порядку.

Відповідачем не надано доказів, які підтверджують факт внесення до Державного реєстру нерухомих пам'яток України будівлі, розташованої за адресою: м.Київ, вул.Хрещатик, 10, літ. „А", а посилання відповідача на рішенням Київського міськвиконкому №1804 від 22.11.1982 та рішення Київської міської ради №445/1422 від 05.07.2001, як на підставу своїх заперечень, не прийнято судом до уваги, оскільки у вищезазначених актах зазначено приміщення розташоване за адресою: м.Київ, вул.Хрещатик, 10, а оспорюваною будівлею у даній справі є приміщення розташоване за адресою: м.Київ, вул.Хрещатик, 10 літ. „А", яке рішенням Київської міської ради від 06.10.2005 №39/3503 було включено до переліку об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу Товариством з обмеженою відповідальністю „Об'єднання Кавказ".

За таких обставин, суд приходить до висновку, що дія Закону України «Про тимчасову заборону приватизації пам'яток культурної спадщини» не поширюється на правовідносини щодо приватизації нежилого приміщення, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул.Хрещатик, 10 літера „А", загальною площею 212,8кв.м, а тому відповідач неправомірно відмовив позивачу у вчиненні дій щодо виконання рішення Київської міської ради від 06.10.2005 №39/3503.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робитиите, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відповідач зобов'язаний діяти у відповідності до ст. 4 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», виконати свої обов'язки продавця та здійснити необхідні дії по виконанню рішення Київської міської ради від 06.10.2005 №39/3503.

Таким чином позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Об’єднання Кавказ» про зобов’язання відповідача укласти з позивачем договір купівлі-продажу нежилого приміщення загальною площею 212,8 кв.м, розташованого за адресою: м.Київ, вул.Хрещатик, 10 літера „А",  є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного судова колегія вважає, що рішення Господарського суду м. Києва від 23.01.2007 року у справі № 40/518 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору.

У зв`язку з цим підстав для скасування прийнятого рішення Київський апеляційний господарський суд не вбачає, а отже апеляційна скарга Регіонального відділення Фонду державного майна України  по м. Києву підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Рішення Господарського суду м. Києва від 23.01.2007 року у справі № 40/518 залишити без змін, а апеляційну скаргу Регіонального відділення Фонду державного майна України  по м. Києву - без задоволення.

Головуючий суддя                                                                      Андрієнко  В.В.

Судді                                                                                          Малетич  М.М.

Студенець  В.І.

28.03.07 (відправлено)