ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2007                                                                                             Справа № АВ23/1558

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:                   головуючого судді –Тищик І.В.- доповідач,

суддів –Сизько І.А., Верхогляд Т.А.

при секретарі –Чоха Є.О.

за участю представників

позивача: Кононович О.М., Головіна Н.Я.

відповідача: Старостенко В.М.

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства „Аверс”, м. Дніпропетровськ на ухвалу господарського суду Дніпропетровської  області від 27.10.06 року у справі № АВ23/1558

за позовом приватного підприємства „Аверс”, м. Дніпропетровськ

до Державної податкової адміністрації у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про визнання незаконною проведення позапланової перевірки,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.06р. у справі № АВ23/1558 (суддя Добродняк І.Ю. ) у відкритті провадження в адміністративній справі відмовлено.

Вмотивовуючи ухвалу, господарський суд дійшов висновку про те, що оскарження дій суб’єкту владних повноважень, зокрема, вимоги про визнання незаконною проведення податковим органом позапланової перевірки, не належать до категорії спорів і не підпадають під підвідомчість господарських судів в розумінні ст. 12 ГПК України.

На думку суду, зазначену позовну заяву не належить розглядати господарським судом в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду, позивач –ПП „Аверс”, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому скаржник посилається на те, що перелік справ, які підлягають розгляду у господарських судах, визначений ст.12 ГПК України, не є вичерпним і не може бути підставою для відмови у прийнятті до провадження адміністративної справи, сторонами в якій є юридичні особи.

Посиланнями на норми Конституції України, Господарського процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України позивач обґрунтовує своє право на звернення до господарського суду, розгляд спору за правилами Кодексу адміністративного судочинства України та розгляд спору по суті.

Відповідач у запереченнях на апеляційну скаргу посилається на законність та обґрунтованість ухвали господарського суду, вважає доводи скаржника необґрунтованими та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

З матеріалів справи убачається, що ПП „Аверс” заявлено позов про визнання неправомірною проведення позапланової перевірки фахівцями ДПА у Дніпропетровській області.

Господарський суд дійшов висновку, що зазначений позов не підвідомчий господарським судам в розумінні ст. 12 ГПК України.

Проте з такими висновками не можна погодитись з наступних підстав:

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Частиною 3 ст. 22 Закону України „Про судоустрій України” передбачено, що місцеві господарські суди розглядають справи, що виникають у господарських правовідносинах, а також інші справи, віднесені процесуальним законодавством до їхньої підсудності.

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації та інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів. Державні та інші органи в силу зазначеної норми мають право звертатись в господарський суд у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Вказана норма кореспондується з ч. 1 ст. 21 ГПК України, якою визначені сторони в судовому процесі, та п. 1 ч. 1 ст. 12 цього кодексу, відповідно до якої господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві.

Таким чином, господарські суди вирішують спори в порядку позовного провадження, якщо склад учасників спору відповідає ст. 1 ГПК України, а правовідносини щодо яких виник спір носять господарський характер.

Відповідно до норм Господарського кодексу України (ст.ст. 8, 19 та ін.) правовідносини, що виникають між суб’єктами господарювання та податковими органами, відносяться до правовідносин у сфері організації господарської діяльності.

Органи державної влади і посадові особи, уповноважені здійснювати державний контроль і державний нагляд за господарською діяльністю суб’єктів господарювання, зокрема, за додержанням суб'єктами господарювання розрахункової та податкової дисципліни.

За порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб'єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб'єкта господарювання та ліквідацію його наслідків  (гл. 27 Господарського кодексу).

З матеріалів справи убачається, що позивачем оспорюються дії податкового органу з проведення перевірки щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу.

Колегія суддів вважає, що спірні правовідносини носять господарський характер, а даний спір підвідомчий господарському суду.

Пунктом 6 Розділу VІІ Прикінцеві та перехідні положення КАС України передбачено, що адміністративні справи підвідомчі господарським судам відповідно до ГПК України, вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

За викладених обставин колегія суддів дійшла наступного висновку:  спірні правовідносини носять господарський характер, суб’єктний склад сторін у даній справі відповідає вимогам ст.ст.1, 2, 21 ГПК України, спір підвідомчий господарському суду; зазначена справа являється справою адміністративної юрисдикції та підлягає розгляду за правилами КАС України.

З огляду на невідповідність висновків, викладених в ухвалі господарського суду, обставинам справи та чинному законодавству, вимоги позивача про скасування зазначеної ухвали являються обґрунтованими і підлягають задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись п. 3 ст. 199, п. 6 ст. 205, ст. 206 КАС України,  суд

УХВАЛИВ :

Апеляційну скаргу приватного підприємства „Аверс” задовольнити.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 27.10.06р. у справі № АВ23/1558 скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом одного місяця до Вищого адміністративного суду України.

Головуючий                                                                              І.В.Тищик

Судді:                                                                                         І.А.Сизько

Т.А.Верхогляд