ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------ПОСТАНОВА
Справа №  11/50а
"27" лютого 2007 р.,  10 год.
Господарський суд Черкаської
області в складі: головуючого -судді Довганя К.І., при секретарі -Анастас”євій
Л.В., за участю представників сторін:
позивача -ОСОБА_1за довіреністю, відповідача -не з'явився, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Черкаси
справу за позовом Державної податкової інспекції у Маньківському районі
до Приватного підприємця ОСОБА_2про стягнення 4116 грн. 36 коп.,
Заявлено позов про стягнення з
відповідача 577 грн. 50 коп. фінансових санкцій за порушення п. 1, 2, 13 ст. 3
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р.НОМЕР_1 із змінами
та доповненнями (далі по тексту -ЗаконНОМЕР_1), 3400 грн. фінансових санкцій за
порушення ст. 15 Закону України „Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного в плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів” від 19.12.1995р. НОМЕР_2(далі по тексту -Закон         НОМЕР_2), 80 грн. фінансових санкцій
за порушення п. 1 ст. 7 Закону України „Про патентування деяких видів
підприємницької діяльності” від 23.03.96р. НОМЕР_3(далі по тексту -Закон
НОМЕР_3) та 59 грн. 32 коп. заборгованості по платі за придбання торгового
патенту з урахуванням пені.
Представник позивача в судовому
засіданні позов підтримав з підстав викладених у позові.
Відповідач був належним чином
повідомлений про час і місце проведення судового засідання. Однак в судове
засідання повторно не з”явився, свого представника не направив, про причини
неявки суд не повідомив, відзиву на позов суду не подавав.
Суд вважає можливим розглянути
справу за відсутністю представника відповідача.
Суд, заслухавши пояснення
представника позивача, оцінивши наявні у справі докази приходить до висновку,
що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Відповідач як суб”єкт
підприємницької діяльності зареєстрований
02 вересня 2003р. Маньківською районною державною адміністрацією
заНОМЕР_4. Згідно довідки ДПІ у Маньківському районі  22.11.2006р. з 02.09.03р. відповідач взятий
на облік в податковому органі.
02 лютого 2004р. позивачем було
проведено перевірку відповідача щодо контролю за здійсненням розрахункових
операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу  суб”єктами підприємницької діяльності за
результатами якої складено актНОМЕР_5.
З акту перевірки вбачається, що о
17 год. 45 хв. в магазині „Торговий центр”,
розташованому за адресою АДРЕСА_1, що належить відповідачу, встановлено
факт реалізації товару, а саме одної пляшки горілки „Столичний стандарт”  вартістю 10 грн., ковбоси, хліба всього на
загальну суму 15 грн. 15 коп.. Продавець отримала готівку видала товар, але не
провела розрахункову операцію через РРО, що є порушенням  п.п. 1, 2 ст. 3 ЗаконуНОМЕР_1.
Було проведено перевірку готівкових
коштів на місці проведення розрахунків. Фактично на час перевірки рахувалось
150 грн. 50 коп.. Денний звір РРО відсутній, так як касовий апарат не працює.
Невідповідність суми грошових коштів на місці проведення розрахунків склала 115
грн. 50 коп., чим порушено п. 13 ст. 3 ЗаконНОМЕР_1.
Крім того перевіркою було
встановлено, що відповідачем здійснюється роздрібна торгівля алкогольними
напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензії, що є порушенням ст.. 15
Також було встановлено, що
відповідачем порушено порядок використання торгового патенту, а саме: торговий
патент не  розміщений на відкритому та
доступному для огляду місці, відсутній на місці здійснення торгівельної
діяльності, що є порушенням п. 1 ст. 7 Закону НОМЕР_3.
За результатами проведеної
перевірки позивач прийняв рішення від 04.02.2004р. про застосування до
відповідача фінансових санкцій від АДРЕСА_6про застосування до відповідача
фінансових санкцій в сумі 4057 грн. 50 коп.:
-          за порушення п. 13 ст. 3
ЗаконуНОМЕР_1 нараховано штрафних санкцій в сумі 577 грн. 50 коп. передбачених
ст. 22 ЗаконуНОМЕР_1 (115,50х5= 577грн.50 коп.);
-          за порушення ст. 15 Закону
НОМЕР_2нараховано штрафних санкцій в сумі 3400 грн. передбачених ст. 17 Закону
-          за порушення п. 1 ст. 7 Закону НОМЕР_3нараховано
штрафних санкцій в сумі 80 грн. передбачених пп.1 п. 1 ст. 8 Закону НОМЕР_3у
розмірі вартості торгового патенту за один календарний місяць.
Всього нараховано штрафних санкцій
на загальну суму 4057 грн. 50 коп..
Рішення було отримано відповідачем
02.03.06р. про що свідчить повідомлення про вручення. Рішення відповідачем не
оскаржувалось, фінансові санкції до теперішнього часу в повній сумі не
сплачені.

Стаття 11 Закону України від
04.12.1990р. №509-ХІІ „Про державну податкову службу в Україні” (далі по тексту
-Закон №509-ХІІ) передбачає право органів державної податкової служби у
випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України,
здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків
за товари (послуги) у встановленому законом порядку, наявністю свідоцтв про
державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, ліцензій на
провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню
відповідно до закону, з наступною передачею матеріалів про виявлені порушення
органам, які видали ці документи, торгових патентів та застосовувати до
платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджетів та
державних цільових фондів суми недоїмки, пені у випадках, порядку та розмірах,
встановлених законами України.

Стаття 1 ЗаконуНОМЕР_1 передбачає,
що реєстратори розрахункових операцій застосовуються фізичними особами
-суб”єктами підприємницької діяльності або юридичними особами (їх філіями,
відділеннями, іншими відокремленими підрозділами), які здійснюють операції з
розрахунків в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням
платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні
послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також уповноваженими
банками та суб”єктами підприємницької діяльності, які виконують операції
купівлі-продажу іноземної валюти.

Відповідно до пунктів 1, 2, 13 ст.
3 ЗаконуНОМЕР_1 суб”єкти підприємницької діяльності, які здійснюють
розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із
застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу
товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг
зобов”язані:

- проводити розрахункові операції
на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у
встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори
розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів,
що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених
цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку
розрахункових книжок;

- видавати особі, яка отримує або
повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, розрахунковий
документ встановленої форми на повну суму проведеної операції;

- забезпечувати відповідність сум
готівкових коштів на місці проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
денному звіті реєстратора розрахункових операцій, а у випадку використання
розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями,
виданими з початку робочого дня;

Статтею 22 ЗаконуНОМЕР_1
передбачено, що у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб'єктів підприємницької
діяльності застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суми, на
яку виявлено невідповідність.

Стаття 15 Закону НОМЕР_2передбачає,
що роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами може
здійснюватися суб'єктами підприємницької діяльності всіх форм власності, у тому
числі її виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ст. 17 Закону
НОМЕР_2у разі здійснення суб'єктом підприємницької діяльності роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій, до
нього застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу в розмірі 200 відсотків  вартості отриманої партії товару, але не
менше 1700 гривень.

Право позивача, як органу державної
податкової служби України, на застосування до суб'єктів підприємницької
діяльності та стягнення з них фінансових санкцій за здійснення роздрібної
торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності у них
ліцензій на таку торгівлю, передбачено п. 11 ст. 11 Закону №509-ХІІ, ст. ст.
16, 17 Закону НОМЕР_2 та Положенням про Департамент з питань адміністрування
акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів
Державної податкової адміністрації України, затвердженим наказом ДПА України
від 21 серпня 2001р. №331.

Закон НОМЕР_3визначає порядок
патентування  торгівельної діяльності за
готівкові кошти, а також з використанням інших форм розрахунків та кредитних
карток, що провадиться суб”єктами підприємницької діяльності. Так, ч. 3 ст. 2
Закону НОМЕР_3передбачено, що торговий патент видається за плату суб”єктам
підприємницької діяльності державними податковими органами за місцезнаходженням
цих суб”єктів або місцезнаходженням їх структурних (відокремлених) підрозділів,
суб”єктам підприємницької діяльності, що провадять торгівельну діяльність або
надають побутові послуги (крім пересувної торговельної мережі). Відповідно до
п. 4 ст. 3 Закону НОМЕР_3вартість торгового патенту на здійснення торгівельної
діяльності встановлюється органами місцевого самоврядування  залежно від місцезнаходження пункту продажу
товарів та асортиментного переліку товарів.

Відповідно до п. 1 ст. 7 Закону
НОМЕР_3торговий патент повинен бути розміщений: на фронтальній вітрині
магазину, а у разі її відсутності -біля касового апарату; на фронтальній
вітрині малої архітектурної форми; на табличці -для автомагазинів, розвозок та
інших видів пересувної торгівельної мережі, а також для лотків, прилавків та
інших видів торгових точок, відкритих у відведених для торговельної діяльності;
у пунктах обміну іноземної валюти; у приміщеннях для надання послуг у сфері
грального бізнесу та надання побутових послуг. Торговий патент має бути
відкритим та доступним для огляду.

У відповідності до пп. 2 п. 1 ст. 8
Закону НОМЕР_3суб”єкти підприємницької діяльності, що здійснюють торгівельну
діяльність, операції з торгівлі готівковими валютними цінностями, операції з
надання послуг у сфері грального бізнесу та побутових послуг, у разі порушення
вимог цього Закону несуть таку відповідальність: за порушення порядку  використання торгового патенту, передбаченого
частиною першою ст. 7 цього Закону, сплачують штраф у розмірі вартості
торгового патенту за один календарний місяць.

12.02.2004р. згідно заявки на
придбання торгового патенту відповідач отримав патент НОМЕР_6на право
здійснення діяльності у сфері роздрібної торгівлі, діяльності по обміну
готівкових валютних цінностей, діяльності з надання послуг у сфері грального
бізнесу

Повної вартості придбаного патенту
відповідач не сплатив. За відповідачем рахується заборгованість по платі за
придбання торгового патенту 59 грн. 46 коп. з урахуванням пені нарахованої
відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону НОМЕР_3за порушення строків сплати
чергових платежів.

Відповідно до ст. 14 Закону України
від 25.06.1991р. №1251-ХІІ „Про систему оподаткування” плата за торговий патент
на деякі види підприємницької діяльності відноситься до загальнодержавних
податків і зборів (обов'язкових платежів).

В преамбулі Закону України від
21.12.2000р. №2181-ІІІ „Про порядок погашення зобов”язань платників податків
перед бюджетами та державними цільовими фондами” (далі по тексту -Закон
№2181-ІІІ) зазначається, що цей Закон є спеціальним законом з питань
оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або
фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і
зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій,
що застосовуються до платників податкові контролюючими органами, в тому числі
за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру
оскарження дій органів стягнення.

Отже, порядок погашення зобов”язань
платників податків перед бюджетом з плати за торговий патент регулюється
Законом №2181-ІІІ.

Підпункт 3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону
№2181-ІІІ передбачає можливість примусового стягнення за рішенням суду активів
платника податків у рахунок погашення його податкового боргу.

Пункт 1.3 ст. 1 Закону №2181-ІІІ
термін „податковий борг (неустойку)” визначає як, податкове зобов'язання (з у
рахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником
податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене
у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового
зобов'язання.

Податковим зобов'язанням згідно з
п. 1.2 ст.1 Закону №2181-ІІІ є зобов'язання платника податків сплатити до
бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму коштів у порядку та у
строки, визначені цим Законом або іншими законами України.

Відповідно до ст. 5 Закону
№2181-ІІІ самостійне узгодження платником податків сум податкових зобов”язань
здійснюється за поданими ним до контролюючих органів податковими деклараціями,
а в адміністративному чи судовому порядку - за податковими повідомленнями
контролюючих органів.

Пункт 1.11 статті 1 Закону
№2181-ІІІ податкову декларацію визначає як документ, що подається платником
податків до контролюючого органу у строки встановлені законодавством, на
підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податку, збору
(обов'язкового платежу).

Законодавством не передбачено
зобов'язання платників податків подавати до податкових органів податкові
декларації (податкові розрахунки) з плати за торговий патент.

Позивач не довів факту узгодження в
адміністративному чи судовому порядку стягуваної суми податкового зобов'язання
з плати за торговий патент в сумі 59 грн. 32 коп.. На необхідність проведення
такого узгодження по платі за торговий патент вказувалося у листах Державної
податкової адміністрації України від 11.06.2004р.НОМЕР_7, від 23.06.2004р.
НОМЕР_8та у її узагальнюючому податковому роз'ясненні, затвердженому наказом
від 18.08.2006р.НОМЕР_9.

З
огляду на приведені вище обставини та норми законодавства адміністративний в
частині стягнення 59 грн. 32 коп. позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 160-163 Кодексу
адміністративного судочинства України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_2, АДРЕСА_2, ідентифікаційний кодНОМЕР_10на користь державного бюджету
України через ДПІ у Маньківському районі -4057 грн. 04 коп. штрафних санкцій.

Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_2, АДРЕСА_2, ідентифікаційний кодНОМЕР_10в доход бюджету на рахунок
№-0002, банк -ГУДКУ в Черкаській області, МФО -854018, код бюджетної
класифікації 22090200, символ звітності банку -095, отримувач УДК в м. Черкаси
через ДПІ у Маньківському районі -40 грн. 57 коп. судового збору..

В решті позову відмовити.

Постанова може бути оскаржене до
Київського міжобласного апеляційного господарського суду.

Про апеляційне оскарження постанови
може бути подана до Київського міжобласного апеляційного господарського суду
через господарський суд Черкаської області заява про апеляційне оскарження протягом
десяти днів з дня проголошення постанови і апеляційна скарга протягом двадцяти
днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути
подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга
подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
К.І.Довгань