ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23.04.07 р.
Справа № 2/119пн

Суддя господарського суду Донецької
області Мартюхіна Н.О.

при секретарі  судового засідання Трубачової А.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом: Суб'єкта
підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м. Маріуполь

до відповідача: Маріупольського
бюро технічної інвентаризації м. Маріуполь

про визнання права власності

За участю

представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2 - за довір.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Суб”єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1 м. Маріуполь, звернувся до господарського
суду з позовом до Маріупольського бюро технічної інвентаризації м. Маріуполь
про визнання права власності на самовільно збудовану капітальну будівлю у
вигляд павільйону, розташованого на перехресті бул. Шевченко та пр.
Будівельників на трамвайній зупинці у Жовтневому районі м. Маріуполя.

В обгрунтування своїх позовних
вимог позивач посилається на рішення Маріупольської міської ради від 21.08.2002
р. НОМЕР_1 про надання земельної ділянки, площею 15 кв. м., кадастровий номер
НОМЕР_2, на умовах договору оренди строком на 5 років для будівництва
зупиночного навісу в комплексі з торговим павільйоном на перехресті бул.
Шевченко пр. Будівельників на трамвайній зупинці у Жовтневому районі м.
Маріуполя, на договір оренди земельної ділянки, здійснення самовільного
збудування капітальної будівлі у вигляді павільйону.

Відповідач проти задоволення
позовних вимог заперечує, відзив на позовну заяву не надав. У письмових
поясненнях зазначає те, що БТІ готує технічну документацію для отримання
Свідоцтва на право власності, яке видається Маріупольською міською радою на
підставі акту приймання новозбудованого об'єкту.

Також, відповідачем були надані
суду додаткові письмові пояснення, в яких відповідач зазначає, що на нежилий об'єкт,
що знаходиться на перехресті пр. Шевченко та пр. Будівельників у м. Маріуполі
була виготовлена технічна документація для підготовки правоустановчих
документів позивачем, до отримання яких ця будівля вважається та обліковується,
як самовільно збудована.

23.04.2007 р. до прийняття рішення
позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати за Суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 м. Маріуполь ідентифікаційний код НОМЕР_3,
право власності на самовільно збудовану капітальну будівлю у вигляді
павільйону, загальною площею 10 кв. м., розташованого на перехресті бул.
Шевченко та пр. Будівельників на трамвайній зупинці у Жовтневому районі м.
Маріуполя, який знаходиться на орендованій земельній ділянці площею 15 кв. м.
на підставі договору оренди земельної ділянки від 07.04.2003 р.,
зареєстрованого від 10.04.2003 р. за НОМЕР_4, кадастровий номер НОМЕР_5. Також
позивач надав клопотання відповідно до якого просить судові витрати покласти на
нього.

Позивач у судовому засіданні
підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні
представників сторін, розглянувши наявні матеріали справи та дослідивши надані
сторонами докази, суд ВСТАНОВИВ:

Суб'єкта підприємницької діяльності
- фізичної особи ОСОБА_1 м. Маріуполь зареєстрований виконавчим комітетом
Маріупольської міської ради 30.04.2002 р., код НОМЕР_6.

21.08.2002 р. рішенням НОМЕР_1
виконавчого комітету Маріупольської міської ради надано земельну ділянку із
земель житлової та громадської забудови, площею 15 кв. м., кадастровий номер
НОМЕР_5, в оренду терміном на 5 років, для будівництва зупинкового навесу у
комплексі з торговим павільйоном, на бул. Шевченка і пр. Будівельників, на
трамвайній зупинці (у місто), у Жовтневому районі міста, приватному підприємцю
ОСОБА_1.

07.04.2003 р. між Маріупольською
міською радою (орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (орендар) був
укладений нотаріальний договір оренди земельної ділянки площею 0,0015 га бул.
Шевченка та пр. Будівельників у Жовтневому районі м. Маріуполя. Земельна
ділянка передається в оренду з метою для будівництва зупинкового навісу у
комплексі з торговим павільйоном. Договір укладений строком на 5 років. З
21.08.2002 р.

Судом встановлено, що 06.04.2007 р.
Маріупольським бюро технічної інвентаризації була проведена технічна
інвентаризація об'єкту нерухомості, що знаходяться за адресою бул. Шевченка та
пр. Будівельників у Жовтневому районі м. Маріуполя. За результатами обстеження
та обмірювання наявних конструкцій та будівель за цією адресою, був складений
технічний паспорт, яким встановлена загальна площа нерухомого об'єкта у 10
кв.м.

Відповідно до п. 3 Наказу
Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від
24 травня 2001 року № 127 “Про затвердження Інструкції про порядок проведення
технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна” технічній інвентаризації
підлягають об'єкти (згідно з розділом 2) всіх форм власності, розташовані на
земельних ділянках (за окремими поштовими адресами), незалежно від того,
побудовані вони за відповідно оформленими документами чи самочинно: будинки,
включаючи прибудови та надбудови, громадські та виробничі будинки, господарські
будівлі та споруди.

Роботи з інвентаризації повинні
здійснюватися за обов'язковою участю власника (власників) будинків, у
присутності якого (яких) проводиться обстеження, що фіксується в абрисі чи
ескізі, з обов'язковим підписанням цих документів власником (власниками).

Як вбачається з наданого позивачем
суду технічного паспорту на нежиле приміщення за адресою: м. Маріуполь,
перехрестя бул. Шевченка та пр. Будівельників, станом на 06.04.2007 р. загальна
площа приміщень складає 10 кв. м.

Відповідно до Висновку “Про
будівельно - технічне експертне обстеження нежилого приміщення, розташованого в
м. Маріуполі, на перехресті бул. Шевченко а пр. Будівельників” складеного
18.04.2007 р. нежиле приміщення “А-1” розташоване в м. Маріуполі, на перехресті
бул. Шевченко а пр. Будівельників, його несущі та обгороджуючі конструкції
знаходяться у задовільному технічному стані (ІІ категорія технічного стану) та
можуть експлуатуватися у подальшому Технічний стан будівельних конструкцій
нежилого приміщення “А-1” забезпечує їх безпечну та надійну експлуатацію.

Згідно пояснень Маріупольського БТІ
нежиле приміщення без адреси, розташоване на перехресті бул. Шевченко та пр.
Будівельників не підлягає державній реєстрації, відповідно “Тимчасового
положення про порядок державної реєстрації права власності не нерухоме майно”,
в зв'язку з відсутністю адреси об'єкта нерухомості, відповідно п. 2 ст. 331 ЦК
України відсутній акт приймання новозбудованого об'єкта. БТІ підготовляє
технічну документацію для отримання Свідоцтва на право власності, яке видається
Маріупольською міською радою.

Тобто, відповідно до наданих
документів, судом встановлено, що позивачем була проведена самовільне
будівництво спірного нежилого приміщення. При цьому, як вказує позивач,
самовільне будівництво проведено ним у межах площ земельної ділянки, визначеної
договором оренди від 07.04.2003 р.

Статтею 48 Закону України “Про власність”
передбачено, що власник може вимагати
усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були
поєднані з позбавленням володіння, і відшкодування завданих цим збитків. Захист
права власності здійснюється судом або третейським судом.

Відповідно до ст.16 Цивільного
кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути
визнання права.

Згідно ст. 20 Господарського
кодексу України права та законні інтереси суб'єктів господарювання захищаються,
у тому числі, шляхом визнання наявності або відсутності прав.

Майнові права та майнові обов'язки
суб'єктів господарювання, згідно ст. 144 Господарського кодексу України,
виникають, у тому числі, внаслідок створення та прибдання майна з підстав, не
заборонених законом, а також, внаслідок порушення вимог закону при здійсненні
господарської діяльності.

Відповідно до частини 1 ст. 376
Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме
майно вважаються самочинним будівництвом на земельній ділянці, що не була
відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належне затвердженого
проекту або з істотними порушеннями будівельних норм та правил.

Пунктом 5 ст.376 Цивільного кодексу
України встановлено, що на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд
може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване
на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до приписів ст. 33 ГПК
України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи на які вона
посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Сторонами не надано суду
документів, які свідчать, що самочинне будівництво яке здійснив позивач,
порушує права інших осіб.

За приписом ст.43 Господарського
процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, враховуючи
вимоги п.5 ст.376 Цивільного кодексу України, приймаючи до уваги надані до
справи документи, виходячи з того, що спірний об'єкт збудований на земельної
ділянці, яка надана користувачеві в оренду, а також відсутність будь-яких
доказів порушення будівництвом спірних об'єктів прав інших осіб, позовні вимоги
про визнання права власності , підлягають задоволенню.

Отже, позовні вимоги про визнання
за Суб”єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 м. Маріуполь
ідентифікаційний код НОМЕР_3, право власності на самовільно збудовану
капітальну будівлю у вигляді павільйону, загальною площею 10 кв. м.,
розташованого на перехресті бул. Шевченко та пр. Будівельників на трамвайній
зупинці у Жовтневому районі м. Маріуполя, який знаходиться на орендованій
земельній ділянці площею 15 кв. м. на підставі договору оренди земельної ділянки
від 07.04.2003 р., зареєстрованого від 10.04.2003 р. за НОМЕР_4, кадастровий
номер НОМЕР_5 підлягають задоволенню.

Судові витрати, відповідно до заяви
позивача від 23.04.2007 р. покладаються на позивача.

На підставі викладеного керуючись
ст. 4, 48 Закону України “Про власність”,             ст. 16, 376 Цивільного кодексу
України, ст. 20, 144 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 33, 43, 49,
59, 75, 78, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Суб'єкта підприємницької
діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 м. Маріуполь до Маріупольського бюро
технічної інвентаризації м. Маріуполь про визнання за Суб'єктом підприємницької
діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 м. Маріуполь ідентифікаційний код НОМЕР_3,
право власності на самовільно збудовану капітальну будівлю у вигляді
павільйону, загальною площею 10 кв. м., розташованого на перехресті бул.
Шевченко та пр. Будівельників на трамвайній зупинці у Жовтневому районі м.
Маріуполя, який знаходиться на орендованій земельній ділянці площею 15 кв. м.
на підставі договору оренди земельної ділянки від 07.04.2003 р.,
зареєстрованого від 10.04.2003 р. за НОМЕР_4, кадастровий номер НОМЕР_5 -
задовольнити.

Визнати за Суб'єктом
підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 м. Маріуполь
ідентифікаційний код НОМЕР_3, право власності на самовільно збудовану
капітальну будівлю у вигляді павільйону, загальною площею 10 кв. м.,
розташованого на перехресті бул. Шевченко та пр. Будівельників на трамвайній
зупинці у Жовтневому районі м. Маріуполя, який знаходиться на орендованій
земельній ділянці площею 15 кв. м. на підставі договору оренди земельної
ділянки від 07.04.2003 р., зареєстрованого від 10.04.2003 р. за НОМЕР_4, кадастровий
номер НОМЕР_5.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через
господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів
з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня
набрання рішенням законної сили.

Суддя