СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

"12" лютого 2007 р.

Справа  № 15/490-06-13118А

17 год. 35 хв.
м. Одеса

Господарський
суд Одеської області у складі:

Судді
Петрова В.С.

При
секретарі                                 Стойковій М.Д.

За
участю представників сторін:

від позивача -                    Білоус Н.В.,

від
відповідача -                ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Регіонального управління Департаменту з питань
адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України у Одеській
області до фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 про стягнення  фінансових санкцій в сумі 1 700,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Регіональне управління Департаменту
з питань адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України у Одеській
області звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою та
уточненнями до неї про стягнення з фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 до
бюджету фінансових санкцій в сумі 1700,00 грн. відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону
України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” у зв'язку зі
здійсненням відповідачем роздрібної торгівлі алкогольними напоями без наявності
відповідної ліцензії на провадження такої діяльності.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 12 грудня 2006 р. відкрито провадження в адміністративній
справі № 15/490-06-13118А та призначено попереднє засідання.

Ухвалою господарського суду
Одеської області від 26 грудня 2006 р. у справі № 15/490-06-13118А закінчено
підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду в засіданні
суду на 16 січня 2007 р.

Відповідач проти позову заперечує
та просить суд відмовити у задоволенні позову у зв'язку з пропущенням позивачем
строку на звернення до суду, встановленого ст. 99 Кодексу адміністративного
судочинства України.

У зв'язку з набранням 01 вересня
2005 р. чинності Кодексом адміністративного судочинства України господарський
суд Одеської області зазначає, що згідно п. 6 розділу VII Прикінцевих положень
Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного
адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам
відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року,
вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу
адміністративного судочинства України.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи,
господарський суд встановив наступне.

29.07.2005 р. працівниками
Державної податкової інспекції у Малиновському районі м. Одеси було здійснено
перевірку кафе-бару, що належить відповідачу та розташований АДРЕСА_1, щодо
контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності. В ході перевірки
перевіряючим органом був встановлений факт здійснення відповідачем роздрібної
торгівлі алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії на провадження
такої діяльності, що є порушенням ст. 15 Закону України „Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.1995 р. № 481/95.

За результатами перевірки складено
акт НОМЕР_1, на підставі якого Регіональним управлінням Департаменту з питань
адміністрування акцизного збору і контролю за виробництвом та обігом
підакцизних товарів Державної податкової адміністрації України у Одеській
області прийнято рішення про застосування фінансових санкцій НОМЕР_2,
відповідно до якого до відповідача застосовані фінансові санкції у вигляді
штрафу в розмірі 1700,00 грн. відповідно до
ст. 17 Закону України “Про державне регулювання виробництва і обігу
спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів”.

Так, порядок застосування
фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України “Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів” затверджений Постановою Кабінету
Міністрів України від 02.06.2003 р. № 790.

Згідно абз. 1 п. 5 вищевказаного
Порядку підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є:
акт перевірки додержання суб'єктом підприємницької діяльності встановлених
законодавством вимог, обов'язкових для виконання під час здійснення оптової і
роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами,  складений органом, що видав ліцензію, у якому
зазначається зміст порушення і  конкретні  порушені
норми законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону
України “Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів”  зазначені штрафи спрямовуються до  бюджету згідно з чинним законодавством.

Рішення про стягнення штрафів,
передбачених частиною другою ст. 17 вказаного Закону, приймаються органом, який
видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом  етиловим, коньячним і плодовим, спиртом
етиловим ректифікованим виноградним,
спиртом  етиловим ректифікованим
плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем   плодовим, алкогольними напоями і тютюновими
виробами, та іншими органами  виконавчої
влади у межах  їх компетенції визначеної
законами України.

Рішення  про застосування фінансових санкцій
складається в трьох  примірниках, один з
яких залишається в органі, посадова особа якого прийняла це рішення; другий -у
3-денний строк після його прийняття надсилається суб'єкту підприємницької
діяльності або  видається його
уповноваженому представникові під розписку; третій -надсилається до органу
державної податкової служби за місцем реєстрації суб'єкта підприємницької
діяльності як платника податків для контролю за його виконанням. Рішення
вважається виконаним і знімається з контролю після одержання відповідної
інформації про зарахування суми штрафу до бюджету (п.п.9, 12 Порядку
застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України “Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв  та
тютюнових виробів”).

Як вбачається з матеріалів справи,
відповідно до вимог Порядку застосування фінансових санкцій
рішення позивача про застосування до відповідача фінансових санкцій від
17.08.2005 р. було надіслано до ДПІ у Суворовському районі м. Одеси як органу
державної податкової служби за місцем реєстрації відповідача як платника
податків, про що свідчить лист позивача НОМЕР_3. Проте, листом ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси НОМЕР_4 вказане рішення було повернуто позивачу
для прийняття заходів відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до чинного
законодавства, зокрема,  ч. 4, 5 Закону
України „Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” у разі
невиконання суб'єктом підприємницької діяльності рішення органів, зазначених  у
частині третій цієї статті, сума штрафу стягується на підставі рішення
суду.

Так, у відзиві на позов відповідач
посилається на пропуск позивачем строку на звернення до суду.

Відповідно до ст. 99 Кодексу
адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду
за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який,
якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна
була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Проте, позивач звернувся до суду з
адміністративним позовом 11.12.2006 р., тобто після сплину встановленого
законом річного строку для звернення до суду з позовом про стягнення з
відповідача суми застосованих до нього фінансових санкцій, адже рішення про  застосування до відповідача фінансових
санкцій було отримано позивачем для прийняття відповідних заходів від ДПІ у
Суворовському районі м. Одеси 21.09.2005 р., а строк для звернення
позивача до суду із зазначеним позовом закінчився 21.09.2006 р.

Відповідно до ст. 102 Кодексу
адміністративного судочинства України пропущений з поважних причин
процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за
клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України, якщо суд визнає причину пропущення
строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і
вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Однак, позивач з клопотанням про
поновлення пропущеного строку для звернення до суду з адміністративним позовом
про стягнення з відповідача суми застосованих до нього фінансових санкцій до
суду не звертався.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу
адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до
адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного
позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Таким чином, враховуючи
вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову
Регіонального управління Департаменту з питань адміністрування акцизного збору
і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової
адміністрації України у Одеській області про стягнення з фізичної особи
-підприємця ОСОБА_1 фінансових санкцій в сумі 1 700,00 грн. у зв'язку з
пропуском встановленого законом строку для звернення до суду з таким позовом.

Керуючись ст.
99-103, ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України,

суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні позовної заяви
Регіонального управління Департаменту з питань адміністрування акцизного збору
і контролю за виробництвом та обігом підакцизних товарів Державної податкової
адміністрації України у Одеській області до фізичної особи -підприємця ОСОБА_1
про стягнення  фінансових санкцій в сумі
1 700,00 грн. відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена
в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в
порядку ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складено
19.02.2007 р.

Суддя                                                                                 Петров
В.С.