ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

17.04.07                                                                                           Справа№ 5/673-28/99А

14 год 55 хв

За позовом: Прокурора Печерського району м. Києва, м. Київ, в інтересах держави, в особі Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва, м. Київ

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства „Селянський комерційний банк „Дністер”, м. Львів

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю „Міжнародний  фінансово-промисловий холдинг”, м. Київ

про стягнення заборгованості в сумі 146 213 грн. 40 коп.

Суддя   Морозюк А.Я.

Секретар судового засідання

Онишко І.Р.

м. Львів, вул. Личаківська,128,

Зал судового засідання № 302.

Представники сторін:

Від прокуратури: Рогожнікова Н.Б. –прокурор відділу прокуратури Львівської області

Від позивача: Куракін Ю.В. - старший державний податковий інспектор

Від відповідача: Городній О.М. - заступник начальника юридичного відділу

Від третьої особи: не з”явився

Позов заявлено Прокурором Печерського району м. Києва, м. Київ, в інтересах держави, в особі Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва до Відкритого акціонерного товариства „Селянський комерційний банк „Дністер” про стягнення заборгованості в сумі 146 213 грн. 40 коп., третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю „Міжнародний  фінансово-промисловий холдинг”, м. Київ

Ухвалою суду від 13.03.2007 року відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до судового розгляду на 17.04.2007 року.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, наведених в по зовній заяві. Позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що відповідач авалював податкові векселі третьої особи, і зобов’язаний оплатити ці векселі у зв’язку із їх непогашенням з боку третьої особи.

Відповідач у поданому суду запереченні на позовні вимоги від 16.04.2007 року (вх. № 8020 від 16.04.2007 року), його представник в судовому засіданні вважає вимоги позивача недостатньо обгрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивач не дотримав порядку пред”явлення векселів до оплати. У відповідності до Положення про порядок здійснення банками операцій з векселями в національній валюті на території України, затв. Постановою Правління НБУ від 16.12.2002 року № 508, податковий орган (векселедержатель) повинен був пред”явити банку оригінал векселя, по якому він вимагає оплату (а не вимогу про його погашення) з доказами відмови ТзОВ „Міжнародний  фінансово-промисловий холдинг” від платежів за векселями, авальованими банком. Оскільки позивачем порушено даний порядок, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Третя особа в судове засідання уповноваженого представника не направила, вимог ухвал суду не виконала, позовних вимог по суті не оспорила (хоча була належно повідомлена про час та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення).

Заявою від 13.04.2007 року (вх. 8042 від 17.04.2007 року) Прокурор Печерського району м. Києва просить розглядати справу № 5/673-28/99А за відсутності представників Прокуратури Печерського району м. Києва.

В судовому засіданні прокурор від Прокуратури Львівської області позовні вимоги підтримав з аналогічних підстав, що і позивач.

Суд розглядає справу в порядку ст.71 КАС України за відсутності представника третьої особи за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин справи та прийняття рішення.

В судовому засіданні було досліджено письмові докази, які наявні в матеріалах справи (податкові векселі, довідки, облікову картку платника ТзОВ „Міжнародний  фінансово-промисловий холдинг” по ПДВ та інші документи, наявні в матеріалах справи).

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV, справу розглянуто в порядку, встановленому цим Кодексом.

В судовому засіданні 17.04.2007 року відповідно до ч.3 ст.160 КАС України проголошено вступну і резолютивну частину постанови, повний текст постанови складено 23.04.2007 року.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у Печерському районі м. Києва одержано 6 податкових векселі, які ТзОВ „Міжнародний  фінансово-промисловий холдинг” застосовано при імпорті товарів на митну територію України, а саме:

-          № АА 0376193 від 09.10.2006 року на суму 32 441,20 грн. (термін сплати по даному  векселю 07.11.2006 року);

-          № АА 0376195 від 12.10.2006 року на суму 22 580,07 грн. (термін сплати по даному  векселю 09.11.2006 року);

-          № АА 0376197 від 16.10.2006 року на суму 18 309,53 грн. (термін сплати по даному  векселю 14.11.2006 року);

-          № АА 0376198 від 18.10.2006 року на суму 25 306,56 грн. (термін сплати по даному  векселю 16.11.2006 року);

-          № АА 0376199 від 19.10.2006 року на суму 30 106,08 грн. (термін сплати по даному  векселю 17.11.2006 року);

-          № АА 0376200 від 19.10.2006 року на суму 17 469,96 грн. (термін сплати по даному  векселю 17.11.2006 року).

Загальна сума вищевказаних векселів складає 146 213 грн 40 коп. Векселі авальовано ВАТ „Селянський комерційний банк „Дністер”.

Відповідно до п.1.16 ст.1 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями), пункту 2, пункту 5 розділу 1 «Порядку випуску, обігу та погашення векселів, які видаються на суму податку на додану вартість при імпорті товарів на митну територію України», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.1997 року № 1104 (із змінами і доповненнями), податковий вексель —це письмове безумовне грошове зобов’язання платника податку сплатити до бюджету відповідну суму коштів у порядку та терміни, визначені цим Законом, що підтверджене комерційними банками шляхом авалю, який видається платником на відстрочення сплати податку на додану вартість, що справляється при імпорті товарів на митну територію України. Протест податкового векселя не здійснюється, сума, зазначена у непогашеному векселі, розглядається як податкова заборгованість, яка погашається у порядку, передбаченому законодавством для погашення податкового боргу.

Відповідно до частини 1 п. 11.5 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями), платники податку при імпорті товарів на митну територію України, за умови оформлення митної декларації (за винятком тимчасової чи неповної, періодичної чи попередньої декларації), можуть за власним бажанням надавати органам митного контролю податковий вексель на суму податкового зобов’язання зі строком погашення на тридцятий календарний день з дня його поставки органу митного контролю, один примірник якого залишається в органі митного контролю, другий надсилається органом митного контролю на адресу органу державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку, а третій залишається платнику податку.

Згідно частин 2 та 3 п. 11.5 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями):

податковий вексель підлягає обов’язковому підтвердженню комерційними банками шляхом авалю;

комерційні банки зобов’язані оплатити податковий вексель у разі його непогашення платником у строк.

Згідно частин 4-7 та частин 9-10 п. 11.5 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями):

платник податку може за самостійним рішенням достроково погасити вексель шляхом перерахування коштів до бюджету або шляхом заліку сум бюджетного відшкодування, підтвердженого податковим органом;

якщо термін сплати зобов’язань по податковому векселю виникає до закінчення терміну подачі декларації до податкового органу за звітний (податковий) період, у якому відбулася його поставка органу митного контролю, платник податку не включає суму зобов’язань по векселю до складу податкових зобов’язань та погашає вексель шляхом перерахування коштів до бюджету. При цьому платник податку має право на включення перерахованої суми зобов’язань по векселю до складу податкового кредиту у звітному (податковому) періоді, в якому відбулася така сплата;

якщо термін сплати зобов’язань по податковому векселю виникає після закінчення терміну подачі декларації до податкового органу за звітний (податковий) період, в якому відбулася його поставка органу митного контролю, сума зобов’язань по такому податковому векселю включається до складу податкових зобов’язань платника в звітному (податковому) періоді, в якому відбулася його поставка органу митного контролю. При цьому платник податку має право на включення до складу податкового кредиту суми зобов’язань по податковому векселю у наступному звітному (податковому) періоді за умови погашення суми податкових зобов’язань шляхом перерахування коштів до бюджету;

якщо платник податку на дату поставки податкового векселя органу митного контролю має підтверджену податковим органом суму бюджетного відшкодування, яка дорівнює або більша ніж сума зобов’язання по такому векселю, платник податку має право включити суму зобов’язань по податковому векселю до складу податкових зобов’язань за звітний (податковий) період, в якому відбулася його поставка органу митного контролю. При цьому податковий вексель вважається погашеним та платник податку має право на включення до складу податкового кредиту суми зобовязань по податковому векселю у наступному звітному (податковому періоді);

обов’язки з погашення податкового векселя не можуть передаватися іншим особам, податковий вексель не підлягає індосаменту; проценти або інші види плати за користування податковим векселем не нараховуються;

порядок випуску, обігу і погашення податкових векселів встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 4.1.4 статті 4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000 року № 2181-ІІІ(із змінами і доповненнями), податкові декларації подаються за базовий податковий(звітний) період, що дорівнює календарному місяцю(як це має місце у даному випадку - по ПДВ) - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного(податкового) місяця.

Всі вищевказані  векселі відносяться до векселів, по яких термін сплати  зобов”язань по податковому векселю виникає до закінчення терміну подачі декларації до податкового органу за звітний (податковий) період, у якому  відбулася його поставка органу митного контролю, оскільки граничний термін подання  до податкового органу податкової звітності з ПДВ за жовтень 2006 року закінчується 20 листопада 2006 року. Тому платник має погасити векселі шляхом перерахуваня коштів до бюджету.

Як вбачається із картки особового рахунку (облікової картки) ТзОВ „Міжнародний  фінансово-промисловий холдинг” по ПДВ, перерахування третьою особою коштів до бюджету в погашення векселів не здійснювалося. В картці особового рахунку відсутні також записи про наявність підтвердженої податковим органом суми бюджетного відшкодування по ПДВ станом як на дату поставки податкових векселів, так і на дату їх погашення. Також із відповіді ДПІ у Печерському районі м. Києва від 27.10.2006 року № 44296/10/15-811 щодо розгляду заяв ТзОВ „Міжнародний  фінансово-промисловий холдинг” про дострокове погашення податкових векселів шляхом заліку суми бюджетного відшкодування, вбачається, що станом на дату поставкок податкових векселів органу митного контролю, сума бюджетного відшкодування не підтверджена ДПІ у Печерському районі м. Києва.

Щодо посилання відповідача на те, що у ТзОВ „Міжнародний  фінансово-промисловий холдинг” числилася переплата з ПДВ, суд звертає увагу на те, що в частинах 4 та 7 п. 11.5 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями) законодавець вживає таке поняття як «підтверджена податковим органом сума бюджетного відшкодування».

Саме визначення «підтверджена податковим органом сума бюджетного відшкодування»(яке вживається в  ч.4 та ч.7  пункту 11.5 статті 11 Закону № 168/97-ВР) розуміє під собою наявність підтвердження суми бюджетного відшкодування з боку податкового органу, і саме лише декларування платником суми бюджетного відшкодування та внесення її податковим органом до картки особового рахунку на підставі декларації платника не може розглядатися як підтвердження суми бюджетного відшкодування податковим органом. Таке підтвердження повинно здійснюватися відповідно до підпункту 7.7.5 пункту 7.7 ст.7  Закону № 168/97-ВР шляхом проведення передбачених у цьому підпункті перевірок.

ДПІ у Печерському районі м. Києва направлялися претензії відповідачу (з копією ТзОВ „Міжнародний  фінансово-промисловий холдинг”) від 10.11.2006 року та 20.11.2006 року про погашення податкових векселів на загальну суму 146 213 грн 40 коп. Дані претензії були залишені відповідачем без задоволення.

З огляду на все вищенаведене, приймаючи до уваги те, що згідно частини 3 п. 11.5 ст. 11 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 року № 168/97-ВР (із змінами та доповненнями) комерційні банки зобов’язані оплатити податковий вексель у разі його непогашення платником у строк, суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Суд ухвалив відхилити клопотання позивача про забезпечення позову, наведене у позовній заяві, оскільки позивач не представив суду докази в підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди прав, свободам та інтересам позивача.

Враховуючи вищенаведене, керуючись п.2-1, п. 3, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень та ст.ст. 55, 69-71, 86, 87,94,158, 160, 162, 163, 167  Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 року № 2747-IV (із змінами та доповненнями), господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задоволити повністю.

2.          Стягнути з Відкритого акціонерного товариства „Селянський комерційний банк „Дністер” (місцезнаходження: 79017, м.Львів, вул. Переяславська, 6-А, ідентифікаційний код 19159542) до бюджету 146 213 грн. 40 коп.- заборгованості по податкових векселях.

Постанова набирає законної сили в строк та в порядку, передбаченому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в строк та в порядку, передбаченому ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя