ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"10" квітня 2007 р.                                        справа № 6/60а

15 год. 45 хв. , м. Чернігів

Господарський суд Чернігівської області у складі:

судді                                            Блохіної Ж.В.

за участю секретаря                 Кузьміна М.М.,

за участю  представників:

позивача                                     Заболотного О.М., довіреність №17-01/07 від 17.01.2007р.,

відповідача                                Скепської О.В., довіреність №30823/10/10-010   від

28.12.2006р. Сережко О.В., довіреність №1716/9/10-

010 від 19.03.2007р., Машко О.П., довіреність

№30821/10/10-010 від 28.12.2006р.,

розглянувши у відкритому

судовому засіданні позов       товариства з обмеженою відповідальністю “Коффінс”,

м. Чернігів, вул. Щорса, 59/6 ,

до  відповідача                          Державної податкової інспекції у м. Чернігові,

м. Чернігів, вул. Кирпоноса, 28,

про                                               визнання нечинним акту, про визнання протиправними дій

щодо анулювання реєстрації платника ПДВ, про визнання

права на використання свідоцтва платника ПДВ,

ВСТАНОВИВ:

Товариством з обмеженою відповідальністю „Коффінс” подано позов до Державної податкової інспекції у місті Чернігові про визнання нечинним акту №177/15-248 від 30.11.2006р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість; про визнання протиправними дії ДПІ у м. Чернігові щодо анулювання реєстрації платника податку на додану вартість; про визнання відсутності у ДПІ у м. Чернігові компетенції щодо  надсилання платнику податків вмотивованого рішення за скаргою ТОВ „Коффінс” після закінчення двадцяти календарних днів від дня отримання скарги товариства; про визнання протиправними дій ДПІ у м. Чернігові щодо надсилання ТОВ „Коффінс” листа від 26.12.06р. №30566/10/15-213 після закінчення двадцяти календарних днів від дня отримання скарги товариства; про визнання за ТОВ „Коффінс” права на використання із 30.12.06р. свідоцтва, виданого 06.12.04р. на бланку ф. №2-Р, серія НБ №302636; про визнання за ТОВ „Коффінс” права на відшкодування збитків, завданих протиправними діями ДПІ у м. Чернігові щодо анулювання реєстрації платника податку на додану вартість.

У судовому засідання 08.02.2007р. позивач подав заяву про зміну позовних вимог і просить визнати нечинним акт №177/15-248 від 30.11.2006р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість; про визнання протиправними дії ДПІ у м. Чернігові щодо анулювання реєстрації платника податку на додану вартість;  про визнання за ТОВ „Коффінс” права на використання із 30.12.06р. свідоцтва, виданого 06.12.04р. на бланку ф. №2-Р, серія НБ №302636.

Представник позивача підтримав позовні вимоги і просить їх задовольнити.

Представники відповідача  проти позову заперечують, посилаючись на те, що згідно п.п.2.1.6 Порядку проведення інвентаризації платників ПДВ, затвердженого наказом ДПА України №372 від 30.08.2005р., та п.п. „г” п.9.8 ст.9 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.97р. №168/97-В ДПІ у м. Чернігові було проведено перевірку декларацій з ПДВ, поданих позивачем протягом 12 послідовних податкових місяців. В результаті встановлено, що з листопада 2005 року по жовтень 2006 р. ТОВ „Коффінс” подає податкові декларації з ПДВ з показниками, які свідчать про відсутність оподатковуваних операцій.  ДПІ у м. Чернігові було складено довідку про результати документальної невиїзної перевірки №177 від 24.11.2006р., на підставі якої був складений акт анулювання реєстрації платника податку на додану вартість №1777/15-248 від 30.11.2006р. Позивач, не погодившись за вказаним актом, подав до ДПІ у м. Чернігові скаргу від 08.12.2006р., яка була розглянута і 29.12.2006р. на адресу підприємства направлено листа з повідомленням про вручення, який був отриманий 12.01.2007р. уповноваженою особою. Скарга ТОВ „Коффінс” від 08.12.2006р., на думку представників відповідача, відповідає вимогам саме Закону України „Про звернення громадян”, а тому була розглянута відповідачем згідно  норм саме цього Закону. Представники відповідача вважають дії податкового органу  повністю правомірними.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи і надані сторонами докази, суд встановив наступне.

Державною податковою інспекцією у м. Чернігові було  складено акт №177/15-248 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість ТОВ „Коффінс”, затверджений начальником ДПІ у м. Чернігові 30.11.2006р.

Як вбачається з  вищевказаного акту, комісією було встановлено:

платник подає до ДПІ декларації з ПДВ, які свідчать про відсутність оподатковуваних поставок протягом дванадцяти послідовних податкових місяців, що підтверджено довідкою про результати документальної невиїзної перевірки від 24.11.2006р. №177;

платник подає податкові декларації з ПДВ протягом періоду з листопада 2005р. по жовтень 2006р. з показниками, які свідчать про відсутність оподатковуваних поставок, та має за останні дванадцять поточних календарних місяців обсяги оподатковуваних операцій „0”;

розмір податкової заборгованості з ПДВ на дату складання акту 27.11.06р. не має;

комісія на підставі перелічених документів установила, що є підстави для анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відповідно до п.п. „г” п.9.8 ст.9 Закону України „Про податок на додану вартість”, у звязку з чим комісія вирішила анулювати реєстрацію платника ПДВ. Датою анулювання реєстрації є 30.11.2006р. Акт складений 30.11.2006р.

Також в акті зазначено, що платник податків зобовязаний повернути податковому органу Свідоцтво та всі його засвідчені копії разом із супровідним листом протягом двадцяти календарних днів від дня прийняття рішення про анулювання.

Позивачем 08.12.2006р.  на імя керівника ДПІ у м. Чернігові була подана скарга на акт про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість №177/15-248 від 30.11.2006р., в якій викладено прохання переглянути рішення (акт) про анулювання реєстрації платника ПДВ.

ДПІ у м. Чернігові  на імя директора ТОВ „Коффінс” направлено листа №30566/10/15-213 від 26.12.2006р. за підписом першого заступника начальника ДПІ у м. Чернігові, в якому, посилаючись на п.п.”г” п.п.9.8 ст.9 Закону України „Про податок на додану вартість”, повідомляється про те, що „У разі необхідності Ви можете зареєструватися платником податку на додану вартість відповідно до п.п.9.1 –п.п.9.7 ст.9 Закону України „Про податок на додану вартість”...” Даний лист було відправлено відповідачем на адресу позивача 29.12.2006р. і отримано останнім 12.01.2007р.

Суд дійшов висновку, що позовні вимоги  не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 9.3  ст. 9 Закону України “Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР ( далі – Закон №168)  особи, які підпадають під визначення пункту 2.3 статті 2 цього Закону, зобов'язані зареєструватися як платник податку у податковому органі за їх місцезнаходженням (місцем проживання).

Позивач зареєстрований платником податку на додану вартість у ДПІ у м. Чернігові 06.12.2004р., індивідуальний податковий номер 69, про що свідчить свідоцтво №33920536, видане ДПІ у м. Чернігові 06.12.2004р.

Згідно п.9.8 ст.9 Закону №168 реєстрація діє до дати її анулювання, яка відбувається у випадках, якщо:

ґ) особа,  зареєстрована  як  платник   податку,   не   надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів господарювання.

Анулювання реєстрації на підставах,  визначених у  підпунктах "б"-"ґ" цього пункту, здійснюється за ініціативою відповідного податкового органу або такої особи.

У разі анулювання реєстрації платник податку позбавляється права на нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування, але у строки, визначені законом, є зобов'язаним погасити суму податкових зобов'язань або податкового боргу з цього податку, що виникли до такого анулювання, за їх наявності, незалежно від того, чи буде така особа залишатися зареєстрованою як платник цього податку на дату сплати такої суми податку, чи ні.

Наказом Державної податкової адміністрації України від 01.03.2000 N 79,                                      зареєстрованому в Міністерстві  юстиції України 3 квітня 2000 р. за N 208/4429, затверджено Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, згідно п. 25 якого реєстрація діє до дати її анулювання, яке  відбувається у випадках,  визначених пунктом 9.8 статті 9 Закону, зокрема, коли особа,   зареєстрована   як   платник  податку,  не  надає податковому органу декларації з цього податку протягом дванадцяти послідовних податкових місяців або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність оподатковуваних поставок протягом такого періоду, а також у випадках, визначених законодавством стосовно порядку реєстрації суб'єктів  господарювання.

Анулювання    реєстрації   здійснюється   шляхом   анулювання Свідоцтва та виключення платника податку на додану вартість з Реєстру.

У п.п. 25.2.2. п.25 Положення передбачено, що рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за ініціативою податкового органу оформляється актом про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за формою N 6-ПДВ (додаток 5). Такий акт складається у двох примірниках комісією, утвореною відповідно до розпорядження керівника податкового органу, та затверджується керівником податкового органу. В акті про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість обов'язково вказується підстава для такого анулювання з посиланням на відповідні норми Закону № 168/97-ВР.

Дата затвердження акта про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість уважається днем прийняття такого рішення. Акти про анулювання реєстрації платників податку на додану вартість у день їх затвердження реєструються у журналі обліку актів про анулювання реєстрації платників податку на додану вартість за формою N 6-РЖ (додаток 12). Номер акта відповідає порядковому номеру запису в цьому журналі.

Один примірник акта зберігається в обліковій справі (реєстраційній частині) платника податків. Документи чи копії документів, на підставі яких податковий орган прийняв рішення про анулювання реєстрації, мають бути додані до цього примірника акта.

Не пізніше наступного робочого дня після затвердження один примірник акта про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість надсилається податковим органом особі, реєстрацію якої анульовано, за місцезнаходженням або місцем проживання такої особи,  указаним  у  Свідоцтві

Примірник акта про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість уважається надісланим (урученим) платнику податку на додану вартість, якщо його надіслано листом з повідомленням про вручення або  передано під розписку самому платнику податку чи Представнику платника.

Якщо анулювання  реєстрації   здійснюється   за   ініціативою податкового органу, платник податку зобов'язаний повернути податковому органу Свідоцтво та всі засвідчені копії Свідоцтва разом із супровідним листом протягом двадцяти календарних днів від дня прийняття рішення про анулювання. У цьому разі затримка в поверненні такого Свідоцтва прирівнюється до затримки в наданні податкової звітності з цього податку.

Рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість за ініціативою податкового органу може бути оскаржене особою, реєстрацію якої анульовано, відповідно до законодавства.

Акт про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість –позивача затверджений 30.11.2006р., отже, 30.11.2006р. ДПІ у м. Чернігова прийняла рішення про анулювання реєстрації позивача як платника ПДВ, яке може бути оскаржене ТОВ „Коффінс” відповідно до законодавства.

Закон України ”Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ від 20.12.2000р. (далі –Закон №2181) є спеціальним законом з питань оподаткування,  який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), включаючи збір на обов'язкове державне пенсійне страхування та внески на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, та визначає процедуру оскарження дій  органів  стягнення.

Відповідно до п.п. 5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону №2181 у разі коли платник податків вважає,  що  контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під  розписку. У разі коли контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий платник податків має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до контролюючого органу вищого рівня, а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги - до контролюючого органу вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього.

З урахуванням положень пункту 16.2 статті 16 цього Закону керівник відповідного контролюючого органу (або його заступник) може прийняти рішення про продовження строків розгляду скарги платника податків понад строки, визначені в абзаці першому цього підпункту, але не більше шістдесяти календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення двадцятиденного строку, зазначеного в абзаці першому цього підпункту.

Якщо вмотивоване  рішення  за  скаргою  платника  податків не надсилається платнику податків протягом двадцятиденного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника контролюючого органу (або його заступника), така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника контролюючого органу (або його заступника) про продовження строків її  розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення двадцятиденного строку, зазначеного в абзаці першому цього підпункту.

Скарга позивача на акт про анулювання  реєстрації його як платника податків була подана  і отримана  ДПІ у м. Чернігові 08.12.2006р., тобто, з дотриманням строку, передбаченого п.п.5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону №2181.

ДПІ у м. Чернігові на скаргу позивача від 08.12.2006р. щодо скасування акту №177/15-248 від 30.11.2006р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість повідомила  листом від 26.12.2006р.  про те, що підприємство може зареєструватись платником ПДВ відповідно до п.п.9.1 –п.п.9.7 ст. 9 Закону України „про податок на додану вартість”.

Отже, скарга позивача по суті не розглянута контролюючим органом.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією та Законами України.

ДПІ у м. Чернігові, як контролюючий орган,  не прийняла вмотивованого рішення за результатами розгляду скарги позивача, як передбачено законодавством, чим порушила норми п.п.5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону №2181. п.п.5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону №2181.

За таких обставин, виходячи з положень п.п.5.2.2 п.5.2 ст.5 Закону №2181, скарга позивача вважається повністю задоволеною  з дня, наступного за останнім днем строку, встановленого для розгляду скарги і прийняття вмотивованого рішення контролюючим органом, тобто з 29.12.2006р.

Твердження відповідача на те, що скарга позивача підлягає розгляду відповідно до вимог Закону України „Про звернення громадян” не відповідає чинному законодавству.

Закон  України „Про звернення громадян” регулює  питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об'єднання громадян відповідно до  їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і  місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Скарга на рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, яке приймалось стосовно юридичної особи –ТОВ „Коффінс”,  подана не громадянином України, а юридичною особою –товариством з обмеженою відповідальністю „Коффінс”, а тому повинна була розглядатись саме за нормами Закону України „Про порядок погашення зобовязань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, який регулює саме ці спірні відносини.

Отже, рішення ДПІ у м. Чернігові від 30.11.2006р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю „Коффінс” є скасованим, а тому за ТОВ „Коффінс” збережене право на використання свідоцтва платника податку на додану вартість, виданого ДПІ у м. Чернігові 06.12.2004р. №33920536 серія НБ №302636.

Згідно ст..2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням  адміністративного  судочинства  є  захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Оскільки  ще на день  подачі позовної заяви скарга позивача до контролюючого органу є повністю задоволеною відповідно до приписів Закону України №2181, рішення ДПІ у м. Чернігові від 30.11.2006р. про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю „Коффінс” є скасованим, а за ТОВ „Коффінс” збережене право на використання свідоцтва платника податку на додану вартість, то права  та інтереси юридичної особи –позивача  є відновленими самим відповідачем, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 94, 158, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

С У Д    П О С Т А Н О В И В:

1. У позові відмовити повністю.

2. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений  Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

3. Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд  першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160  Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження чи апеляційна скарга, подані після закінчення вищевказаних строків залишаються без розгляду, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи, яка їх подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Постанова в повному обсязі виготовлена  13.04.2007р.

Суддя                                                                                                   Ж.В. Блохіна