ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД   СУМСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.05.07
Справа №АС12/134-07.

За позовом           Приватний науково-технічний центр «Влад-97», м. Сумидо  відповідача  Державної податкової інспекції в м. Суми

про визнання повідомлення-рішення нечинним

СУДДЯ    КОСТЕНКО Л. А.

Представники сторін:

Від позивача: Нестеренко А.В. (довіреність б/н від 22.03.07р).

Від відповідача:  Волинцев І.В. (довіреність №956/9/10-009 від 11.01.2007р.),

Устименко О.М. (довіреність № 389/9/10-009 від 09.01.2007р.), Ємельянова І.М.

За участю секретаря судового засідання Бардакової О.М.

Предмет спору: Позивач звернувся з позовом про визнання нечинним  податкового повідомлення-рішення № 6/0/11700 від 27.02.2006р., посилаючись на його неправомірність та зобов’язати ДПІ в м. Суми надати органу державного казначейства відповідного висновку, про відшкодування з бюджету 162 415 грн. ПДВ.

Відповідач вимоги позивача заперечує, обґрунтовуючи законність прийнятого рішення. Також відповідач наполягає на пропущені позивачем строку звернення до суду, встановлений ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, тому просить відмовити в  позові.

Відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України у розгляді справи оголошувалася перерва з 12.04.2007р. до 12 години 03.05.2007р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників  сторін, суд встановив:

ДПІ в м. Суми 22.02.2006р. провела нев’їздну позапланову документальну перевірку позивача з питань правомірності заявлених до відшкодування з бюджету сум ПДВ за лютий 2005р., складено акт № 1148/23-6/2340073-15 від 22.02.2006р., на підставі акту відповідачем прийнято повідомлення-рішення № 6/0/11700 від 27.02.2006р., яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з ПДВ у розмірі 162 415 грн. Зазначене повідомлення-рішення позивач заперечує та оскаржує.

З поданих відповідачем документів, приєднаних до матеріалів справи, вбачається, що 1 березня 2006року на адресу позивача відповідачем надіслано рекомендованою кореспонденцією оскаржуване позивачем податкового повідомлення-рішення та акт перевірки. Позивач звернувся до господарського суду з позовом про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення 14 березня 2007року.

Відповідно до ст. 99 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 100 КАС України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.    Якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа  розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Позивач не навів суду поважних причин пропуску, подав суду пояснення, в якому вказує, що заперечення відповідача відносно порушення позивачем строку звернення до суду є безпідставним так як отримав повідомлення-рішення 8 серпня 2006року, крім того позивач вважає що строк звернення до суду встановлений також п. п. 5.2.5. п. 5.2. ст. 5, розділом  15 Закону «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», а саме 1095 днів.

Але зазначене твердження позивача є помилковим, оскільки зазначений Закон є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов’язання юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів. Крім того відповідач пояснив, що 8 серпня 2006року позивач отримав повідомлення-рішення повторно, за фактом його звернення.

В зв’язку з наведеним, суд вважає звернення позивача до суду поза межами строку звернення, тому вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 158-163, 167, 186 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          В задоволенні позовних вимог – відмовити.

2.          Порядок і строки апеляційного оскарження встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого, зокрема, заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі. Апеляційна  скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

3.          Відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом,  якщо таку

заяву не було подано. В разі подання  апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.