ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

12.02.07                                                                                           Справа  № NА-15/226

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючої-судді                                  Дубник О.П.

суддів                                                      Орищин Г.В.

Якімець Г.Г.

При  секретарі  судового  засідання     Ніколайчук С.В.

розглянув     апеляційну скаргу Державної податкової інспекції (далі ДПІ) у Тисменицькому районі №71/10-041 від 10.01.07р.

на постанову господарського суду Івано-Франківської області від 15.12.2006р.

у справі          №А-15/226

за позовом           Дочірнього підприємства аграрної фірми (далі ДПАФ) «Тисмениця»відкритого акціонерного товариства (далі ВАТ) «Івано-Франківський м’ясокомбінат», м.Тисмениця

до                     ДПІ у Тисменицькому районі, м.Тисмениця

про          визнання нечинним податкового повідомлення-рішення №/1 від 10.08.06р.

за участю представників

від позивача –Кукуєту Л.І. –представник (дов. у справі);

від відповідача –Шамотайло Б.Ю. –представник (дов. у справі).

Права та обов’язки згідно ст.ст. 49, 51 КАС України роз’яснено, заяв про відвід суддів не поступало.

Технічна  фіксація  судового  процесу  здійснювалась з  допомогою  програмно-апаратного  комплексу “Оберіг”.

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 15.12.2006р. у справі №А-15/226 (суддя Деделюк Б.В.) задоволено позов ДПАФ «Тисмениця»ВАТ «Івано-Франківський м’ясокомбінат»до ДПІ у Тисменицькому районі та визнано нечинним податкове повідомлення-рішення відповідача №/1 від 10.08.06р.

Постанова суду мотивована ст.11 Закону України «Про державну податкову службу», п.п.7.2.6 п.7.2, п.п.7.4.5 п.7.4, п.п.7.7.1, 7.7.2, 7.7.5, п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість», п.п.4.1.2 п.4.1, п.п. «в»п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», Порядком заповнення та подання податкової декларації з податку на додану вартість, затвердженого наказом ДПА України від 30.05.97р. №166 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.07.97р. №250/2054), із змінами, внесеними згідно наказу ДПА України від 15.06.05р. №213, на підставі яких місцевим господарським судом зроблено висновок про підставність вимог позивача, оскільки останнім правомірно заявлено до бюджетного відшкодування за травень 2006р. суму податку на додану вартість в розмірі 40781 грн., як таку що має від’ємне значення та віднесена до складу податкового кредиту з податку на додану вартість на підставі належним чином оформлених податкових накладних.

З підстав, зазначених в апеляційній скарзі, ДПІ у Тисменицькому районі оскаржує рішення суду, як прийняте з порушенням норм матеріального права, зазначаючи, що в даному випадку 40781 грн. податку на додану вартість не відповідає нормам пп.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України „Про податок на додану вартість", тому відповідно не бере участі в розрахунку бюджетного відшкодування, задекларованого позивачем  у травні 2006р. за квітень 2006р.

Враховуючи викладене, апелянт просить скасувати оскаржувану постанову суду та прийняти нову, якою в задоволені позову відмовити.

Заслухавши представників сторін, розглянувши матеріали справи та апеляційної скарги, судом встановлено наступне:

актом перевірки №239-1520/32573828 від 07.07.06р. «Про результати документальної невиїзної (камеральної) перевірки податкової декларації з податку на додану вартість»зафіксовано порушення позивачем п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.97р. №168/97-ВР, із змінами та доповненнями (далі Закон №168/97-ВР), в результаті чого ним завищено суму бюджетного відшкодування по декларації з податку на додану вартість за травень 2006р. на 40781 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки ДПІ у Тисменицькому районі 13.07.06р. прийняла податкове повідомлення-рішення №/0, яким згідно з п.п. «б», «в»п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4, п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»від 21.12.2000р. №2181-Ш, із змінами та доповненнями (далі Закон №2181-Ш), п.1 ст.11 Закону України «Про державну податкову службу в Україні»від 04.12.90р. №509-II, відповідно до п.п.7.7.2, 7.7.5 п.7.7 ст.7 Закону №168/97-ВР ДПАФ «Тисмениця»ВАТ «Івано-Франківський м’ясокомбінат»зменшено суму бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов’язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 40781 грн.

За результатами адміністративного оскарження позивачем вищенаведеного податкового повідомлення-рішення ДПІ у Тисменицькому районі 10.08.06р. прийняла аналогічне за змістом податкове повідомлення-рішення №/1, яке є предметом даного спору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 20.06.06р. подано до податкового органу податкову декларацію з податку на додану вартість за травень 2006р. №10624, в якій вказано суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню в розмірі 82305 грн.

Однак, актом перевірки встановлено, що за результатами перевірки відповідачем копій первинних документів, що підтверджують факт оплати позивачем (платником товарів (послуг)) постачальникам у березні, квітні 2006р., та копій реєстрів отриманих та виданих податкових накладних за квітень та травень 2006р., заявленій позивачем сумі бюджетного відшкодування відповідає лише 41524 грн., а зменшену суму бюджетного відшкодування (40781 грн.) позивач не зняв з податкового кредиту.

Відповідно до п.п.7.7.1 та п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону №168/97-ВР, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені законом для відповідного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Таким чином, як зазначено в акті перевірки та доведено матеріалами справи, сума податку на додану вартість в розмірі 40781 грн. не відповідає нормам п.п.7.7.2 п.7.7 ст.7 Закону №168/97-ВР. та призвела до завищення розрахунку бюджетного відшкодування за травень 2006р.

Бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету в зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках передбачених Законом №168/97-ВР (п.1.8 ст.1 цього ж Закону).

Згідно нормам Закону №168/97-ВР право на відшкодування виникає при фактичній надмірній сплаті податку на додану вартість, а не з самого існування зобов'язання по сплаті податку на додану вартість в ціні товару.

Підпунктом 7.7.5 пункту 7.7. статті 7 Закону №168/97-ВР передбачено, що суми податку на додану вартість зараховуються до Державного бюджету України та використовуються   у першу чергу  для бюджетного відшкодування податку на додану  вартість згідно з цим Законом. Тобто законодавством чітко передбачено, що однією з обов’язкових підстав включення сум до податкового кредиту з податку на додану вартість є сплата цих сум до Державного  бюджету України.

Системний аналіз вищевказаних норм свідчить, що Закон №168/97-ВР встановлює прямий зв’язок між сплатою, надходженням до бюджету податку на додану вартість та відшкодуванням цього податку. При цьому зазначені етапи нерозривно пов’язані між собою: сплата податку, а потім включення відповідних сум до податкового кредиту з податку на додану вартість та відшкодування податку на додану вартість за рахунок коштів, що були сплачені  у вигляді  податку.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає безпідставним висновок суду першої інстанції, а спірне податкове повідомлення-рішення №/1 від 10.08.06р. таким, що прийняте у відповідності до норм чинного законодавства України і є правомірним.

З огляду на викладене, судова колегія задовольняє апеляційну скаргу, а постанову місцевого господарського суду скасовує.

На підставі вищенаведеного, керуючись п.п.6, 7 розділу VII, ст.ст.195, 196, 198, 202, 205, 207, 209, ч.5 ст.254 КАС  України –

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу задоволити.

2.          Постанову господарського суду Івано-Франківської області від  15.12.2006р. у цій справі скасувати і прийняти нову постанову. В позові ДПАФ «Тисмениця»ВАТ «Івано-Франківський м’ясокомбінат» до ДПІ у Тисменицькому районі про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення від 10.08.06р. №/1 відмовити.

3.          Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може  бути  оскаржена в касаційному порядку згідно ст.ст.211, 212 КАС України.

Головуюча-суддя                                                                   О.П. Дубник

суддя                                                                                         Г.В. Орищин

суддя                                                                                         Г.Г.Якімець