КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2007                                                                                           № 6/637

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Григоровича О.М.

суддів:                                          Гольцової  Л.А.

Рябухи  В.І.

при секретарі:                     Решоткіній Т.О.

За участю представників:

позивача -Іванченко О.П. (дов. від 12.10.06);

відповідача 1-Самойленко К.В. (дов. від 12.02.07 №2-33);

відповідача2: Мельник В.В. (дов. від 06.03.07 №14-71);

третьої особи: : Іванченко О.П. (дов. від 01.04.07 №22/602),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” та Дочірньої компанії "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду м.Києва від 22.11.2006

у справі № 6/637 (Ковтун С.А.)

за позовом                               Дочірнє підприємство "Європа нафта і газ Україна"

до                                                   Дочірня компанія "Укртрансгаз" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

третя особа відповідача

третя особа,яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні  позивача                     ДП "Західукргеологія" НАК "Надра України"

про                                                  зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.11.06 позов задоволений повністю. Зобов'язано дочірню компанію “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз Україна” (далі-відповідач 1) виконати свої зобов'язання перед Дочірнім підприємством “Європа нафта і газ Україна” (далі-позивач) за угодою від 27.03.06 №116-219 в натурі, включивши споживачів газу за вибором позивача в плановий розподіл поставок газу по Україні на грудень 2006 року загальним обсягом у 590 тис. м. куб. та довести його до відома своїх структурних підрозділів, газорозподільних підприємств та структурних підрозділів підприємств. Зобов'язано  Національну акціонерну  компанію  “Нафтогаз  України”  (далі-відповідач 2) включити до зведеного балансу природного газу необхідного ліміту для споживачів за вибором позивача загальним обсягом у 590 тис. м. куб. (за липень 2006 року - 130 тис. м. куб., серпень 2006 року - 130 тис. м. куб., вересень 2006 року - 130 тис. м. куб., жовтень 2006 року - 100 тис. м. куб, листопад 2006 року - 100 тис. м. куб.) на грудень 2006 року. Зобов'язано відповідача 2 виключити з розрахункового балансу надходження та розподілу газу по Україні на грудень 2006 року обсяг газу у розмірі 590 тис. м. куб., видобутий позивачем , який передбачений до закачування у підземні сховища газу.

Стягнуто з відповідачів 1 та 2 по 42,5 грн. державного мита та по 59 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу з кожного.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, відповідач 1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати в зв’язку з порушенням норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Скарга мотивована тим, що висновки суду є помилковими, оскільки судом не з’ясовано правові підстави відмови відповідача 1 включити споживачів газу за вибором позивача в плановий розподіл поставок газу. Відповідач 1 вважає, що спір у даній справі стосується прав та інтересів Дочірнього підприємства “Західукргеологія” Національної акціонерної компанії “Надра України”, яке не було залучено до участі у справі.

Відповідач 2 також звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення про відмову в позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач 2 діяв на виконання Закону України “Про державний бюджет на 2007 рік” та постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.01 № 1729 “Про забезпечення споживачів природним газом”, згідно якої потреби населення у природному газі задовольняються з ресурсів газу, видобутого (зокрема у процесі виконання договорів про спільну діяльність) підприємствами НАК “Нафтогаз України” та НАК “Надра України”. Помилковим є висновок суду щодо невідповідності зазначеної постанови Кабінету Міністрів України чинному законодавству. Крім того, позивач не довів, що переданий ним об’єм газу належить йому на праві власності.

Позивач у відзиві на апеляційні скарги проти викладених в них доводів заперечує, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим. Просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а рішення суду – без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.03.07 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Дочірнє підприємство “Західукргеологія” Національної акціонерної компанії “Надра України”.

Третя особа у відзиві на апеляційні скарги просить залишити їх без задоволення, а рішення суду без змін як законне та обгрунтоване.

Розглянувши мотиви апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

25.06.99 між Компанією “Європа нафта і газ Лтд” (Велика Британія) та Державним геологічним підприємством “Західукргеологія”, правонаступником якого є Дочірнє підприємство “Західукргеологія” Національної акціонерної компанії “Надра України”, було укладено договір про спільну інвестиційну і виробничу діяльність  з пошуків, розвідки та дослідно-промислової експлуатації на Городоцькому родовищі, предметом якого є: створення необхідних виробничих потужностей щодо здійснення розвідки і дослідно-промислової експлуатації нафти і газу в Городоцькому районі Львівської області; ведення спільної виробничо-господарської діяльності з видобутку вуглеводнів в процесі розвідки і дослідно-промислової експлуатації родовища.

Додатком від 23.04.01 № 3 до вказаного договору про спільну діяльність склад його учасників доповнено Дочірнім підприємством “Європа нафта і газ Україна”.

Відповідно до п. 7.7 додатку від 23.04.01 № 3 ведення спільних справ та поточне керівництво діяльністю щодо виконання умов договору, організації і керівництва роботами, представництво перед третіми особами доручається оператору, який наділяється певними повноваженнями. Оператором за договором є дочірнє підприємство “Європа нафта і газ Україна”, яке діє на підставі довіреності і є повноважним представником учасників перед державними та іншими органами, третіми особами, вправі укладати договори та чинити усі юридичні дії та акти, пов'язані з забезпечення спільної інвестиційної діяльності.

Повноваження позивача, як оператора вказаного договору, підтверджуються відповідними довіреностями, виданими третьою особою та Компанією “Європа нафта і газ Лтд” (копії залучені до матеріалів справи).

На виконання своїх повноважень та досягнення мети створення спільної діяльності позивачем 30.12.05 були укладені договори на постачання природного газу із споживачами природного газу, а саме: договір № 44/06 з ТОВ “Фірма “ДКС”, договір № 41/06 з Українсько-англійським спільним підприємством у формі товариства з обмеженою відповідальністю “Галка Лтд”, договір № 42/06 з Львівською Духовною Семінарією, договір № 43/06 ТОВ “Агрошляхбуд-32”, договір № 48/06 з ВАТ “Укрнафтохімпроект”.

З метою забезпечення транспортування газу вказаним споживачам позивачем (постачальник) з відповідачем 2 (газотранспортне підприємство) було укладено угоду від 27.03.06 №116-219 (далі-угода), яка визначає право користування газотранспортною системою постачальником та порядок передачі газотранспортному підприємству документів для формування планового розподілу поставок природного газу споживачам, яким постачальник на договірних засадах постачає газ.

Відповідно до п. 2.1. угоди постачальник не пізніше, ніж за 10 днів до початку місяця реалізації надає відповідачу 1 документи про наявні ресурси газу, які планується поставити, ресурсний баланс за формою, розподіл місячного обсягу газу по споживачах, по регіонах і газорозподільних підприємствах, незалежно від форми власності.

Згідно п. 2.2. угоди відповідач 1 на підставі документів, наданих позивачем формує плановий розподіл поставок газу споживачам та доводить його до відома своїх структурних підрозділів, газотранспортних підприємств та структурних підрозділів газовидобувних підприємств.

На виконання умов договору позивач подав відповідачу 1 ресурсний баланс та плановий розподіл природного газу на липень 2006 (130 тис. куб. м.), серпень 2006 року (130 тис. куб. м.), вересень 2006 року (130 тис. куб. м.), жовтень 2006 року (100 тис. куб. м.) та листопад 2006 року (100 тис. куб. м.) (копії - у матеріалах справи).

05.07.06 відповідач-1 листом №7959/64-04 повідомив позивача про те, що в зв’язку із внесенням змін до постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.01 №1729 обсяги видобутого газу передбачені для закачування в підземні сховища газу.

За результатами розгляду звернення позивача щодо включення до балансу надходження та розподілу природного газу по Україні на липень 2006 року обсягу газу, видобутого позивачем, відповідач-2 листом від 11.07.06 №6/1-885-4911, керуючись постановою Кабінету Міністрів України №1729 від 27.12.01 “Про забезпечення споживачів природним газом”, повідомив позивача про те, що оскільки НАК “Надра України” є національною компанією, сто відсотків якої знаходяться в державній власності, тому всі ресурси газу, видобуті підприємствами НАК “Надра України” (зокрема у процесі виконання договорів про спільну діяльність) повинні спрямовуватись для забезпечення потреб населення.

У зв'язку з цим постачання газу відповідачем 1 споживачам по заявленим обсягам газу, починаючи з липня 2006 року не здійснювалось, що підтверджують і відповідачі.

Відповідно до ст. 1134 Цивільного кодексу України (далі-ЦК України) одержані від спільної діяльності плоди і доходи є спільною частковою власністю учасників, користування якими здійснюється за їх спільною згодою.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є оператором за договором про спільну діяльність, який, для одержання прибутку для учасників спільної діяльності, в межах повноважень розпорядився спільно добутим природним газом шляхом постачання його споживачам.

Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Здійснення права власності полягає в володінні, користуванні, розпорядженні своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 319, ст.321 ЦК України).

Згідно п. 2 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.01 № 1729 “Про забезпечення споживачів природним газом” в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.06 №813 за рахунок ресурсів газу, видобутого у процесі виконання договорів про спільну діяльність підприємствами НАК “Надра України”, задовольняється потреба населення в природному газі.

Однак, чинним законодавчими актами України не передбачено обов'язок позивача як учасника спільної діяльності видобутий у ході спільної діяльності природний газ реалізовувати виключно для потреб населення.

Апеляційний господарський суд вважає, що суд першої інстанції правильно, відповідно до ч. 2 ст. 4 Господарського процесуального кодексу України, не застосував до спірних правовідносин ч. 1 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.01 № 1729 “Про забезпечення споживачів природним газом” в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09.06.2006 № 813 як таку, що суперечить законодавству України про власність, зокрема ч. 1 ст. 316, ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 321, ст. 1134 ЦК України, оскільки зазначеною постановою обмежено право позивача на розпорядження майном (унеможливлено реалізацію позивачем газу споживачам на власний розсуд).

Тому посилання відповідачів на п. 2 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 1729 від 27.12.01 в якості обґрунтування правомірності своїх дій щодо закачування видобутого позивачем природного газу підземні сховища газу судом до уваги не прийнято.

Статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що зобов’язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оскільки п. 2.2 угоди на відповідача 1 на підставі документів, наданих позивачем (ресурсний баланс, розподіл місячного обсягу газу по споживачах), було покладено обов’язок формувати плановий розподіл поставок газу споживачам та доводити його до відома своїх структурних підрозділів, газотранспортних підприємств та структурних підрозділів газовидобувних підприємств, суд першої інстанції правомірно задовольнив позовні вимоги про зобов’язання відповідача 1 негайно включити споживачів газу за вибором позивача в плановий розподіл поставок газу по Україні на грудень 2006 року та довести його до відома своїх структурних підрозділів, газорозподільних підприємств та структурних підрозділів газовидобувних підприємств.

Відповідно до Порядку забезпечення споживачів природним газом (назва  Порядку в редакції постанови Кабінету міністрів України від 02.03.06 №244), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.01 № 1729, НАК “Нафтогаз України” на основі прогнозованого річного балансу надходження та розподілу природного газу розробляє на кожний наступний місяць планові баланси поставок природного газу.

Оскільки дії відповідача 2 по включенню позивача до балансу надходження та розподілу газу по Україні на грудень 2006 року для закачування в підземні сховища газу є неправомірними, суд першої інстанції також обґрунтовано задовольнив вимоги про зобов’язання відповідача 2 включити до зведеного балансу природного газу на грудень 2006 року необхідний ліміт газу для споживачів за вибором позивача у обсязі 590 тис. куб. та про зобов’язання виключити з розрахункового балансу надходження та розподілу газу по Україні на грудень 2006 року, затвердженого відповідачем 2, обсягів видобутого позивачем газу, які передбачені для закачування в підземні сховища газу.

Суд першої інстанції дав належну оцінку обставинам справи, мотивовано визнав позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню та прийняв відповідне рішення.

Посилання відповідача 2 в апеляційній скарзі на те, що позивачем не доведено право власності на спірний об’єм газу є безпідставним. Об’єми прийнятого відповідачем 1 від позивача газу за спірний період підтверджуються відповідними актами приймання-передачі природного газу  та рахунками-фактурами відповідача 1. У справі відсутні докази існування між сторонами інших аналогічних договорів, окрім угоди від 27.03.06 №116-219. Преамбула угоди №116-219 містить вказівку на те, що позивач діє як оператор договору про спільну діяльність на Городецькому родовищі, а право власності на видобутий газ розподіляється згідно умов договору про спільну діяльність від 25.06.99  між його учасниками.

Решта доводів апеляційних скарг спростовується зазначеним раніше.

За таких обставин рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.06 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстави для  його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105  Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.11.06 у справі №6/637 залишити без змін, а апеляційні скарги Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” та Дочірньої компанії “Укртрансгаз” Національної акціонерної компанії “Нафтогаз України” -  без задоволення.

2. Матеріали справи №6/637 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя                                                                      Григорович О.М.

Судді                                                                                          Гольцова  Л.А.

Рябуха  В.І.

16.04.07 (відправлено)