ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

06.03.07
Справа  № 7/187-3112

Львівський апеляційний господарський
суд в складі колегії:

Головуючого-судді
М.Г. Слука

Суддів
В.В. Онишкевич

П.Д. Скрутовський

при секретарі Мацкулі Н.М.

поступила апеляційна скарга Управління
Пенсійного фонду (далі УПФ) України в Теребовлянському районі заНОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.

на постанову господарського суду
Тернопільської області від 26.09.06 р.

у справі №
7/187-3112

за позовом
Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, АДРЕСА_1

до відповідача:
УПФ України в Теребовлянському районі, АДРЕСА_1

про визнання недійсними
вимоги від ІНФОРМАЦІЯ_2р. та рішення про застосування штрафних санкцій НОМЕР_2
від ІНФОРМАЦІЯ_2р.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 -підприємець;
ОСОБА_2 -довіреністьНОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_3 р.;

від відповідача: ОСОБА_3 -довіреність
НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_4 р.

Ухвалою від ІНФОРМАЦІЯ_11 р. відкладено
розгляд апеляційної скарги на ІНФОРМАЦІЯ_6 р.

Листом НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_5 р.
відповідач надав суду ксерокопії договорів трудового найму.

До початку судового засідання,
представникам сторін роз'яснено їх права і обов'язки передбачені ст.ст. 49, 51
КАС України і задоволено клопотання про відмову від технічної фіксації судового
процесу.

Розглянувши матеріали справи,
апеляційну скаргу, заслухавши представників сторін, судом встановлено:

Постановою господарського суду
Тернопільської області від 26.09.06 р. у справі № 7/187-3112 (суддя Стадник
М.С.) позов суб'єкта підприємницької діяльності -ОСОБА_1  до УПФ в Теребовлянському районі про визнання
недійсним вимоги від ІНФОРМАЦІЯ_2р. та рішення про застосування штрафних
санкцій НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2р.. задоволено частково; визнано недійсною
вимогу УПФ у Теребовлянському районі від ІНФОРМАЦІЯ_7 р. в частині
донарахування внесків на суму 3158,13 грн., штрафних санкцій -624,88 грн., пені
-2,49 грн., скасовано рішення НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2р., в решті позовних
вимог відмовлено.

Постанова суду першої інстанції мотивована
тим, що: строки, порядок сплати податку та особи, для яких запровадження
спрощена система оподаткування, встановлені Указом та закріплені в Законі „Про
підтримку підприємництва”; суб'єкт малого підприємництва -фізична особа, який
сплачує єдиний податок, не сплачує ряд податків і зборів (обов'язкових
платежів), зокрема і збору на обов'язкове державне пенсійне страхування;
позивач довідкою ДПІ у Теребовлянському районі НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_8 р.
підтвердив сплату сум єдиного податку на рахунок казначейства.

Апелянт в апеляційній скарзі
посилається на те, що платниками страхових внесків до солідарної системи є
страхувальники - суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують працю
фізичних осіб на умовах трудового договору або інших умовах, передбачених
законодавством; обов'язковість сплати страхового внеску на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування не пов'язується із статусом платника податку як
суб'єкта підприємницької діяльності, а спір по даній справі не підпадає під
правовідносини, що регулюються Указом Президента України від 03.07.1998 р. №
727/98 „Про спрощену систему оподаткування. обліку та звітності суб'єктів
малого підприємництва”; просить вимогу від ІНФОРМАЦІЯ_2р. про стягнення 3
158,13 грн. недоїмки по страхових внесках, 1 107,53 грн. штрафної санкції і
2,49 грн. пені залишити в силі та постанову господарського суду Тернопільської
області від 26.09.06 р. скасувати.

Позивачем подано до справи заперечення
на апеляційну скаргу, де зазначено, що: ОСОБА_1 -є платником єдиного податку з
01.01.03 р.; суб'єкт малого підприємництва -фізична особа, який сплатив єдиний
податок, не сплачує ряд податків і зборів (обов'язкових платежів), зокрема і
збору на обов'язкове  державне пенсійне
страхування; просить постанову від 26.09.06 р. господарського суду
Тернопільської області залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Колегія суддів Львівського апеляційного
господарського суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а
постанова господарського суду Тернопільської області від 26.09.06 р. -
скасуванню, виходячи з такого:

Як видно з матеріалів справи ПП ОСОБА_1
зареєстрований в УПФ України в Теребовлянському районі, як платник страхових
внесків ІНФОРМАЦІЯ_9 р. реєстраційний номер НОМЕР_7 (згідно заяви).

Закон України „Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ (надалі ЗУ №
1058-ІУ) регулює відносини, які виникають в загальній системі
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування, в т.ч. ст. 14 цього
Закону дає перелік страхувальників, а п. 6 ч.2 ст. 17 Закону передбачає
обов'язок сплати страхових внесків всіма страхувальниками, в т.ч. і тими, хто
обрав спрощену систему оподаткування, оскільки вони теж є страхувальниками,
сплачуючи єдиний податок.

В ч.1 ст. 19 ЗУ № 1058-ІУ визначено
об'єкт на який нараховуються внески.

Управлінням ПФУ в Теребовлянському
районі  була проведена документальна
перевірка достовірності, повноти нарахування та своєчасності страхових
внесків  на обов'язкове державне пенсійне
страхування ПП ОСОБА_1 за період з 28.03.03 р. - 20.06.06 р. За наслідками
перевірки складено акт від ІНФОРМАЦІЯ_2р.НОМЕР_8 (а.с. 11), де зазначено: за
даними перевірки розрахункових зобов'язань зі сплати страхових внесків на
обов'язкове державне пенсійне страхування донараховано страхові внески на суму
3164,35 грн. та донараховано ФОП 311,04 грн.

Рішенням НОМЕР_9 від ІНФОРМАЦІЯ_10 р.
про застосування фінансових санкцій за неподання розрахунку сум страхових
внесків на обов'язкове державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством
до позивача застосовано фінансову санкцію у розмірі 170,00 грн. (а.с.30).

Рішенням НОМЕР_10 від ІНФОРМАЦІЯ_2р.
про застосування фінансових санкцій за приховування (заниження) страхувальником
сум заробітної плати (виплат, доходу), на які нараховуються страхові внески до
позивача застосовано фінансові санкції у розмірі 311,04 грн. (а.с.31).

Рішенням НОМЕР_11 від ІНФОРМАЦІЯ_2р.
про застосування фінансових санкцій за порушення граничних строків сплати
узгодженого податкового зобов'язання з ПП ОСОБА_1 стягнено додаткову суму
штрафу в розмірі 3,50 грн. (а.с.32).

Рішенням НОМЕР_12 від ІНФОРМАЦІЯ_2р.
про застосування фінансових санкцій за порушення граничних строків сплати
узгодженого податкового зобов'язання з ПП ОСОБА_1 стягнено додаткову суму
штрафу в розмірі 2,22 грн. (а.с.33).

Рішенням НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2р про
застосування фінансових санкцій за донарахування органом ПФ України або
страхувальником сум своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків
позивачу нараховані фінансові санкції на суму 624,88 грн. (а.с.34).

Рішенням НОМЕР_13 про застосування
фінансових санкцій за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату
(несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових внесків, у тому числі
донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного фонду до ПП ОСОБА_1
застосовано штраф у розмірі 3,33 грн. та нараховано пеню в розмірі 1,93 грн.
(а.с.35).

Рішенням НОМЕР_14 від ІНФОРМАЦІЯ_2р.
про застосування фінансових санкцій за несплату (неперерахування) або
несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) страхувальниками страхових
внесків, у тому числі донарахованих страхувальниками або органом Пенсійного
фонду до ПП ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 19,63 грн. та нараховано пеню в
розмірі 3,62 грн. (а.с.36).

ІНФОРМАЦІЯ_2р. відповідачем виставлено
позивачу, вимогу б/н про сплату боргу на суму 4305,11 грн., в тому числі
недоїмка - 3164,75 грн., фінансова санкція -1134,60 грн. і пеня -5,76 грн.
(а.с. 13).

З матеріалів справи видно, що позов
заявлено ПП ОСОБА_1 до УПФ України в Теребовлянському районі про скасування
вимоги про сплату боргу б/н від ІНФОРМАЦІЯ_2р. в частині донарахування недоїмки
в сумі 3158,13 грн., штрафних санкцій в сумі 1107,53 грн. та пені в сумі 2,49
грн., а також рішення про застосування штрафних санкцій НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2р.
в сумі 624,88 грн.

Позивач посилається на те, що у спірний
період він був платником єдиного податку, згідно Указу Президента України „Про
спрощену систему оподаткування обліку звітності суб'єктів малого
підприємництва” від 03.07.98 р. № 727 і не є платником внесків на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

ст. 15 ЗУ № 1058, визначено що
платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені
в ст. 14 цього Закону; страхувальники набувають статусу платників страхових
внесків до Пенсійного фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом
Пенсійного фонду.

Відповідно до ст. 18 ЗУ № 1058,
страхові внески є цільовим загальнообов'язковим платежем, який справляється на
всій території України в порядку, встановленому цим Законом;
законодавством
не можуть встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або
звільнення від їх сплати.

ст. 17 ЗУ № 1058 передбачено, що
позивач зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені
строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно картки особового рахунку
страхувальника ФО -ОСОБА_1 недоїмка по сплаті боргу виникла у 2004 р., 2005 р.,
2006 р.

Рішенням НОМЕР_2 про застосування
фінансових санкцій за донарахування органом ПФ України або страхувальником сум
своєчасно не обчислених та не сплачених страхових внесків прийняте
ІНФОРМАЦІЯ_2р.

Відповідно до ст.ст. 239-242 ГК
України, до суб'єктів господарювання застосовуються
адміністративно-господарські санкції в тому числі стягнення зборів
(обов'язкових платежів і штрафу)

Відповідно до ст. 250 ГК України,
адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб'єкта
господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не
пізніше як через один рік з дня порушення цим суб'єктом встановлених
законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім
випадків, передбачених законом.

Як видно з наданого відповідачем суду
апеляційної інстанції розрахунку штрафних санкцій, відповідачем донараховано
внесків: за червень 2004 р. на суму 99,53 грн., травень 2005 р. -502,4 грн., у
лютому 2006 р. -604,2 грн., березні 2006 р. -604,2 грн., квітні 2006 р. -715,6
грн., травні 2006 р. -632,3 грн.

За донарахуванням внесків рішенням від
ІНФОРМАЦІЯ_2р. НОМЕР_2 відповідачем застосовано штрафні санкції у таких
розмірах: за червень 2004 р. -7,78 грн. та 124,41 грн., травень 2005 р. -50,24
грн., лютий 2006 р. -151,05 грн., березень 2006 р. -120,84 грн., квітень 2006
р. -107,33 грн., травень 2006 р. -63,23 грн.

Таким чином, штрафні санкції на суму
442,82 грн. застосовані в межах шестимісячного строку, передбаченого статтею
250 ГК України.

Штрафні санкції на суму 182,06 грн.
застосовані поза межами строків, передбачених статтею 250 ГК України, а тому
рішення НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2р. в цій частині слід визнати нечинним.

Про несплату позивачем внесків у
розмірі 32% відповідачу було відомо з звітів, які надавались позивачем
(а.с.27-32), однак заходів щодо стягнення внесків і застосування штрафних
санкцій не вживалося.

Враховуючи те, що позивачем в позовній
заяві не ставиться вимога про скасування рішень № НОМЕР_9-НОМЕР_13 від
ІНФОРМАЦІЯ_2р., а також те, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення
судів першої інстанції в межах заявлених апеляційних вимог, колегія суддів
прийшла до висновку, що решта штрафних санкцій застосованих відповідачем не
спростовуються позивачем в апеляційному порядку.

Отже, рішення НОМЕР_2 від
ІНФОРМАЦІЯ_2р. є нечинним в частині нарахування штрафної санкції на суму 132,19
грн.

Аналогічна практика Верховного суду
України у постанові від ІНФОРМАЦІЯ_1 р. у справі за позовом ДП „Будгідроремонт”
науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю „Кварц” до УПФ
України в м. Авдіївці, Донецької області.

Колегія суддів Львівського апеляційного
господарського суду прийшла до висновку, що судом першої інстанції не
досліджено усіх обставин справи, а тому апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а постанова господарського суду Тернопільської області від
26.09.06 р. у справі № 7/187-3112 -скасуванню.

Керуючись ст.ст. 94, 195, 196, 198,
202, 205, 207, 254 та п.6 Розділу УІІ КАС України, Львівський апеляційний
господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задоволити частково.

Постанову господарського суду
Тернопільської області від 26.09.2006 р. у справі № 7/187-3112 скасувати.

Прийняти нову постанову. Позов
задоволити частково. Вимогу від ІНФОРМАЦІЯ_2р. на суму 3158,13 грн. недоїмки і
фінансової санкції на суму 1107,53 грн. визнати нечинною в частині нарахування
фінансових санкцій на суму 182,06 грн.

Рішення НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2р. на
суму 624,088 грн. застосованих фінансових санкцій визнати нечинним в частині
застосування фінансових санкцій на суму 182,06 грн.

В решті вимогу від ІНФОРМАЦІЯ_2р. і
рішення НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2р. залишити в силі.

Матеріали справи повернути до
господарського суду Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі
одного місяця.

Головуючий суддя
Слука М.Г.

Судді
Онишкевич В.В.

Скрутовський П.Д.