ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

"15" березня 2007 р.                        м. Київ                             Справа № А3/029-07

09 год. 49 хв.

за позовом
Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі, м. Богуслав

до
Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми „ГІТ”, м. Богуслав

про
стягнення 21 909,82 грн.

Головуючий суддя  Коротун О.М.

секретар судового засідання  Малій Л.В.

Представники:

позивача
Когут В.М. –представник за довіреністю № 592/11 від 14.03.2007р.;

відповідача
не з’явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

В господарський суд Київської області звернулося з позовом Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі (далі – Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми „ГІТ” (далі –відповідач) про стягнення 21 909,82 грн., з яких 18 094,25 грн. –заборгованість по сплаті страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, 3 276,81 грн. – фінансових санкцій (штрафу) та 538,76 грн. –пені за несплату відповідачем страхових внесків.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що відповідач, як платник страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, не в повному обсязі сплатив страхові внески на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у сумі 18 094,25 грн. Крім того, за несплату відповідачем страхових внесків рішенням № 456 на відповідача накладено штраф та нарахована пеня.

Ухвалою господарського суду Київської області від 18.01.2007 року було відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи на 15.02.2007р.

Судом 18.01.2007р. було зроблено запит до Богуславської районної державної адміністрації.

В зв’язку з хворобою судді Коротун О.М. судове засідання 15.02.2007р. не відбулось.

Через загальний відділ господарського суду Київської області від Богуславської районної державної адміністрації надійшов лист № 6-36-344 від 05.02.2007р. в якій державний реєстратор надав наступну адресу відповідача: м. Богуслав, вул. Трудова, 9, за якою також було надіслано повістка від 18.01.2007р. та повістка від 03.03.2007р.

Повістками від 03.03.2007р. призначено судове засідання на 15.03.2007р. о 09:40 год.

Відповідач у судове засідання 15.03.2007р. не з’явився, витребуваних судом документів не подав та не обґрунтував суду першої інстанції неможливість виконання вимог суду з причин, що від нього не залежать.

При цьому господарський суд Київської області відзначає, що судом було направлено учасникам судового процесу ухвалу від 18.01.2007р. та повістки від 18.01.2007р., про що, зокрема, свідчать відмітки канцелярії суду на зворотних сторонах оригіналів згаданих документів, яка отримана відповідачем 30.01.2007р. згідно повідомлення № 5072377 від 31.01.2007р. та реєстр вихідної кореспонденції.

Таким чином, суд повідомив відповідача належним чином про час і місце засідання суду, тому справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 15.03.2007р. представник позивача позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з підстав викладених в позовній заяві.

Відповідно до вимог ст. 128 КАС України, неприбуття в судове засідання без поважних причин представника сторони або третьої особи, які прибули в судове засідання, або неповідомлення ним про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду справи.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про достатність матеріалів справи для її розгляду по суті за відсутністю відповідача та його відзиву на позовну заяву, оскільки останній мав достатній термін часу (більше місяця) для подачі таких документів.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши в судовому засіданні оригінали документів, та заслухавши пояснення представника сторони, суд –

ВСТАНОВИВ:

Статтею 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.03 р. № 1058-ІV (далі –Закон України № 1058-ІV) до страхових внесків віднесено кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов’язкове державне пенсійне страхування, сплачені згідно з законодавством, що діяло раніше; кошти сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування відповідно до цього Закону.

Згідно з абз. 6 ч. 6 ст. 20 Закону України № 1058-ІV перерахування страхових  внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів  на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг). Остаточний розрахунок за базовий звітний період (у даному випадку календарний місяць) здійснюється платником страхових внесків не пізніше ніж через 20 календарних днів із закінчення цього періоду відповідно до п.5.1.6. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками і застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України 19.12.2003 року № 21-1 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.04 р. за № 64/866 (далі - Інструкція).

Відповідно до положень п. 5.1 зазначеної Інструкції кожен суб’єкт господарювання повинен своєчасно та в повному обсязі нараховувати, утримувати та сплачувати до Пенсійного фонду страхові внески на обов’язкове державне пенсійне страхування.

Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма „ГІТ” відповідно до статей 14, 15 Закону України № 1058-ІV є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Ставка збору на обов’язкове пенсійне страхування згідно з п.1 ст. 4 Закону України «Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування»для платників збору, визначених п.1 ст.1 цього закону встановлена у розмірі 32% від об’єкта оподаткування, визначеного абзацом першим і другим п.1 ст.2 даного Закону. Сплата страхового збору є обов’язковою для всіх суб’єктів підприємницької діяльності, незалежно від форми власності.

Згідно з п. 17 ст. 14 Закону України «Про систему оподаткування»збір на обов’язкове державне пенсійне страхування належить до загальнодержавних податків і зборів.

Відповідно до ч. 2 п. 9 ст. 106 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування»від 09.07.2003 р. виконавчі органи Пенсійного фонду застосовують до страхувальників фінансові санкції, зокрема, за несплату або несвоєчасну сплату страхувальниками страхових внесків органами ПФУ накладається штраф залежно від строку затримки платежу в розмірі 10 відсотків своєчасно несплачених зазначених сум - у разі затримки їх  сплати у строк до 30 календарних днів включно; 20 відсотків зазначених сум - у разі затримки їх сплати у строк до 90 календарних днів включно.

Згідно з розрахунками суми страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що підлягають сплаті за жовтень 2006 року та листопад 2006 року включно відповідачем самостійно нараховано страхових внесків, заборгованість по сплаті яких станом на день розгляду спору становить 18 094,25 грн., що підтверджується матеріалами справи, в тому числі власними розрахунками відповідача за жовтень 2006 року та листопад 2006 року включно (копії в матеріалах справи).

Згідно з п.п. 3, 4 ст. 18 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-VI (далі –Закон № 1058-VI) страхові внески є цільовим загальнообов’язковим платежем, який справляється на всій території України в порядку, встановленому цим Законом. Страхові внески не включаються до складу податків, інших обов’язкових платежів, що складають систему оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 64 Закону України  № 1058-IV управління має право стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків. Стаття 106 визначає порядок стягнення недоїмки. Згідно з ч. 3. ст. 106 Закону України № 1058-IV орган Пенсійний фонду також має право звернутися до господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в повному обсязі не здійснював відрахування збору на обов’язкове державне пенсійне страхування за жовтень 2006 року та листопад 2006 року включно, в результаті чого за відповідачем утворилась заборгованість (недоїмка) по страховому збору в сумі 18 094,25 грн.

Суми страхових внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені статтею 20 цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених частиною третьою статті 20 цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі –недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Рішенням № 456 (оригінал якого оглянуто в судовому засіданні 15.03.2007р.) за несплату страхових внесків до відповідача застосовані штрафні санкції в розмірі 3 276,81 грн. та нараховано пеню в розмірі 538,76 грн.

Позивачем було виставлено вимоги № Ю-223 від 04.12.2006р. та № Ю-223 від 04.01.2007р., в зв’язку з тривалою не сплатою боргу відповідачем, Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі звернулось з позовом до господарського суду Київської області.

Як зазначає позивач, ним на підставі абз. 1 ч. 3 ст. 106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003 № 1058-VI (далі –Закон № 1058-VI), було виставлено відповідачу вимоги про сплату заборгованості за страховими внесками, які отримані відповідачем, про що свідчить власноручний напис головного бухгалтера на корінцях вищенаведених вимог.

Відповідно до абз. 8 ч. 3 ст. 106 Закону, у разі якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом 10 робочих днів після її отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки разом з застосованою до нього фінансовою санкцією, включеною до вимоги, або не узгодив вимогу з відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому порядку, відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної виконавчої служби. У зазначених випадках орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки.

Відповідач не узгодив вимоги з позивачем та не оскаржив їх в судовому порядку, тобто ним визнана заборгованість зі сплати страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування.

За таких обставин позовні вимоги позивача є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Згідно з підпунктом 3 ч. 3 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору щодо майнових вимог про стягнення грошових коштів становить один відсоток від розміру таких вимог.

За таких обставин судовий збір у вказаній сумі підлягає стягненню в доход державного бюджету України з відповідача.

Керуючись ст. 2, 7, 17, 158, 161, 162, 163 та п.6 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд Київської області, -

ПОСТАНОВИВ:

1.   Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми „ГІТ” (юридична адреса: 09700, Київська область, м. Богуслав, вул. Трудова, 9; адреса: 09700, Київська область, м. Богуслав, вул. Шевченка, 85, ; р/р 001 у ФАБ “Київська Русь”, МФО 319036) на користь Управління Пенсійного фонду України у Богуславському районі Київської області (09700, Київська область, м. Богуслав, вул. Франка, 14, код 22200509; р/р 03 в Головному правлінні Ощадбанку м. Києва та Київській області, МФО 322669) заборгованість в сумі 21 909,82 грн. (Двадцять одна тисяча дев’ятсот дев’ять грн. 82 коп.).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційної фірми „ГІТ” (юридична адреса: 09700, Київська область, м. Богуслав, вул. Трудова, 9; адреса: 09700, Київська область, м. Богуслав, вул. Шевченка, 85, ; р/р 001 у ФАБ “Київська Русь”, МФО 319036) в доход державного бюджету України 219,10 грн. (Двісті дев’ятнадцять грн. 10 коп.) судового збору.

Дана постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження або апеляційної скарги в порядку, встановленому ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України. Дана постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                 Коротун О.М.