Господарський суд
Чернігівської області
проспект Миру, 20                                                                                         7-99-18
РІШЕННЯ

08 травня  2007 року                                                                            Справа № 12121

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю  "ЗІНЕКО",  юридична адреса: вул. Нагірна, 10-А, м. Київ, 04107

поштова адреса: 03022, м. Київ, вул. Кайсарова, 1

Відповідач:          Приватне підприємство  "Фірма "Ювенс",  вул. Комсомольська, 43, м. Чернігів, 14000

Предмет спору: про стягнення заборгованості 15381,48 грн.,

Представники сторін:

позивач: Зінченко В.М.   директор

відповідач не з»явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 11 099 грн. 20 коп. боргу, 3351 грн. 96 коп. інфляційних втрат за період  прострочки оплати з червня 2004р. по  лютий 2007р. та 3% річних в розмірі 930 грн. 32 коп. за період прострочки оплати з  03.06.04р. по 19.03.2007р., згідно договору  № 100 від 05.01.2004 року  про здійснення поставки пакувальних та витратних матеріалів.

Сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але  відповідач повноважного  представника в судове засідання не направив, документи витребувані ухвалою суду від 10.04.2007  року  та від 24.04.07р. суду не надав.

Представник позивача в судовому засіданні  надав клопотання  про відмову здійснення технічної фіксації судового процесу, яке задоволено судом.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та надав письмове клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових документів, яке задоволено судом.

Не з’явлення в судове засідання повноважного представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті. Рішення приймається за наявними у справі документами на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали,  вислухавши пояснення повноважного представника позивача, з’ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору,  господарський суд  встановив:

05 січня  2004р.  між сторонами було укладено договір № 100, згідно якого   позивач  взяв на себе зобов”язання  поставити,  а відповідач   сплатити та отримати  товар на  умах  договору  в асортименті , та за цінами , вказаними  у рахунках-фактурах  та накладних, які є невід”ємною  частиною договору.

Пунктом 3.2. Договору передбачено, що загальна  вартість договору складається із сум  всіх накладних  до договору.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб»єкти господарювання  та інші учасники господарських відносин  повинні виконувати  господарські зобов»язання належним чином  відповідно  до закону, інших правових  актів, договору, а за відсутності  конкретних вимог  щодо виконання зобов»язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч 2,3 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона  має вжити усіх  заходів, необхідних  для належного  виконання нею зобов»язання , враховуючи інтереси  другої сторони  та забезпечення загальногосподарського інтересу . За ч.1 ст.193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні  положення  Цивільного кодексу України  з урахуванням особливостей передбачених  цим Кодексом.

Так відповідно до  ст.  526 Цивільного кодексу України,  зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України , інших  актів цивільного законодавства, а за відсутності  таких умов  та вимог –відповідно до звичаїв ділового обігу  або інших вимог , що звичайно ставляться.

На виконання умов договору позивач згідно накладних  № Z –00000062 від 13.01.2004р.  на суму 8948,38 грн, № Z –00000423 від 13.02.2004р.  на суму 10481,14 грн., № Z –00000482 від 19.02.2004р.  на суму  3015 грн 84 коп.,  № Z –00000875 від 23.03.2004р.  на суму12395 грн 34 коп , № Z –00001628 від 19.05.2004р.  на суму 5415 грн 72 коп., відпусти відповідачу товару на загальну суму 40256 грн 42 коп.

Факт отримання  відповідачем підтверджується довіреностями серії ЯЗМ № 589111 від 13.01.04р.,  ЯЗМ № 589113 від 13.02.04р.,  ЯЗМ № 589114 від 19.01.04р.,  ЯЗМ № 589116 від 22.03.04р.,  ЯЗМ № 589120 від 19.05.04р., які знаходяться в матеріалам справи.

У відповідності до п. 6.3. договору  конкретна форма розрахунків  визначається  постачальником.

Як свідчать матеріали справи, строк оплати  отриманого товару  сторонами  визначено в накладних , а саме по накладній № Z –00000062 від 13.01.2004р.  на суму 8948,38 грн -  27.01.04р., № Z –00000423 від 13.02.2004р.  на суму 10481,14 грн. –27.02.04р., № Z –00000482 від 19.02.2004р.  на суму  3015 грн 84 коп. –04.03.04р.,  № Z –00000875 від 23.03.2004р.  на суму12395 грн 34 коп –06.04.04р., № Z –00001628 від 19.05.2004р.  на суму 5415 грн 72 коп. 02.06.04р.

Відповідач в порушення  взятих на себе зобов”язання оплату за отриманий товар  здійснив частково в сумі  29157 грн 22 коп. Заборгованість відповідача перед позивачем  за отриманий товар становить  11099 грн 20 коп.

Позивач просить стягнути з відповідача   3351 грн 96 коп   інфляційних втрат за період з червня 2004р. по лютий 2007р. та  3% річних  в сумі  930 грн 32 коп за прострочку оплати з  03.06.2004р. по 19.03.2007р.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України  боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення, а також  три процентів річних з простроченої суми.

Оскільки  матеріалами справи підтверджується прострочка виконання відповідачем взятих на себе зобов’язань, суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення інфляційних втрат в сумі 3351 грн 96 коп   за період прострочки  з червня 2004р. по лютий 2007р. є обґрунтовані і підлягають задоволенню.  Вимоги позивача щодо стягнення трьох відсотків річних за період прострочки з 03.06.04р. по 19.03.2007р. підлягають задоволенню в сумі 927 грн 77 коп., оскільки при розрахунку  трьох відсотків річних позивачем допущена арифметична помилка.

Приймаючи до уваги , що відповідач в порушення ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов’язання не виконав, за отриманий товар своєчасно в повній сумі не розрахувався і вимоги позивача не оспорив, суд доходить висновку,  що позовні вимоги позивача є обґрунтовані і підлягають задоволенню в частині стягнення  11099 грн 20 коп боргу, 3351 грн 96 коп інфляційних втрат  та 927 грн 77 коп трьох відсотків річних, в решті позовних вимог відмовити.

Оскільки спір виник з вини відповідача, то відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті держмита в сумі 153 грн 79 коп  та  витрати  на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  в сумі 118 грн. підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 625  Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 75, 82-85   Господарського процесуального кодексу України,  господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позовні вимоги задовольнити  частково.

2. Стягнути з Приватного  підприємства   "Фірма "Ювенс",  вул. Комсомольська, 43, м. Чернігів, 14000  (р/р 3 в ЗАТ  „Полікомбанк” м. Чернігів, МФО 353100, код 311883449)  на користь   Товариство з обмеженою відповідальністю  "ЗІНЕКО",  юридична адреса: вул. Нагірна, 10-А, м. Київ, 04107 (поштова адреса: 03022, м. Київ, вул. Кайсарова, 1)  (р/р в АБ „АЖІО” м. Київ ,  МФО 300175, код 31957540) 11099 грн.20 коп. боргу, 3351 грн 96 коп інфляційних втрат , 927 грн 77 коп трьох відсотків річних, 153 грн 79 коп . держмита та 118 грн.  витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після  набранням  судовим рішенням законної сили.

3. В решті позовних вимог відмовити.

Суддя                                                  Л.М.Лавриненко

10.05.07