ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
____________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

12.03.2007 року                                                Справа № 5/546ад

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                         Перлова Д.Ю.

суддів                                                   Бородіної Л.І.

Журавльової Л.І.

при секретарі

судового засідання                               Михайличенко Д.В.

за участю

представників сторін:

від заявника                                                  Гришина Т.А., посв. № 912   від 29.03.2006,

від позивача                                         Дудіна М.О., дов. № 1/01-6569   від 06.12.2006,

від відповідача                                        Цукер І.Б., дов. № б/н.   від 12.03.2007,

розглянувши

апеляційну скаргу                                        Заступника прокурора Луганської області                         в інтересах держави в особі Луганського міського центру зайнятості населення

на постанову

господарського суду                               Луганської області

від                                                             09.01.07

у справі                                                  № 5/546ад (суддя –Закропивний О.В.)

за позовом                                                   Заступника прокурора Луганської області                    в інтересах держави в особі Луганського міського центру зайнятості населення

до відповідача                                        Товариства з обмеженою відповідальністю „Луганська фірма „Силует”, м. Луганськ

про                                                            стягнення 1050 грн. 77 коп.

в с т а н о в и в:

суддя доповідач Д.Ю. Перлов

Заступником прокурора Луганської області  в інтересах держави в особі Луганського міського центру зайнятості населення заявлено вимогу до ТОВ  „Луганська фірма „Силует” про стягнення витрат за професійне навчання безробітної Золкіної В.О. в розмірі 1050,77 грн., у тому числі на професійне навчання –555,18 грн. та на виплату матеріальної допомоги у період професійного навчання –495,59 грн.

Постановою господарського суду Луганської області від 09.01.07 у справі № 5/546ад у задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду з посиланням на Закон України „Про зайнятість населення” мотивована наступним.

Обов'язковою умовою для відшкодування підприємством коштів є неможливість підвищення кваліфікації чи здобуття суміжної професії за попереднім місцем роботи.

Доказів того, що гр. Золкіна В.О. не мала можливості для підвищення кваліфікації чи здобуття суміжної професії під час роботи у відповідача суду не надано. Будь-яких доказів на підтвердження звернення гр. Золкіної В.О. до керівництва ТОВ “Луганська фірма “Силует” з цього приводу та відмови її у зв'язку з неможливістю підвищення кваліфікації чи здобуття суміжної професії суду не надано.

Судом першої інстанцій встановлено, що до звільнення Золкіна В.О. працювала на посаді заступника головного бухгалтера і без відриву від виробництва в 2000 році була навчена для роботи з комп’ютерними програмами “Баланс Майстер”, 1С бухгалтерія” та “Офіс”.

Іншою умовою для відшкодування підприємством коштів, встановленою частиною 2 пункту 4 статті 26 Закону України "Про зайнятість населення", є необхідність підвищити кваліфікацію або пройти професійну підготовку вивільненого працівника при працевлаштуванні.

Суду не надано доказів і того, що після вивільнення  Золкіної В.О. її неможливо було влаштувати на посаду бухгалтера. Доказів відсутності відповідних вакансій для подальшого працевлаштування та необхідності підвищити кваліфікацію  Золкіною В.О., позивачем не надано.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що у позивача відсутні докази, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог.

Не погодившись з прийнятою постановою, до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою звернувся заступник прокурора Луганської області. В скарзі заявник просить скасувати постанову суду та постановити нове рішення про задоволення позовних вимог Луганського міського центру зайнятості.

Посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, судом порушені норми матеріального та процесуального права, заступник прокурора обґрунтовує скаргу тим, що судом при винесенні постанови не взято до уваги норми, які регулюють відносини у сфері загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття з послуг підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації.

Відповідачем нічого не зроблено для проходження професійного навчання кадрів на виробництві, служба зайнятості з метою подальшого працевлаштування безробітної Золкіної В.О. затратила кошти Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування на випадок безробіття для підвищення кваліфікації даного безробітного у розмірі 1050 грн. 77 коп.

Відповідач –ТОВ „Луганська фірма „Силует” у запереченні на апеляційну скаргу просить Луганський апеляційний господарський суд  постанову господарського суду Луганської області від 09.01.07 у справі № 5/546ад залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення, посилаючись на те, що ця постанова винесена у відповідності до закону, без порушення норм матеріального та процесуального права, окрім того позивач прострочив строк звернення до адміністративного суду, тому суд повинен застосувати п. 1 ст. 100 КАС України.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Золкіна Віра Олександрівна 01.06.04 звільнена з посади заступника головного бухгалтера ТОВ „Луганська фірма „Силует” у зв’язку зі скороченням штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

09.08.04 Луганським міським центром зайнятості визнано безробітною громадянку Золкіну Віру Олександрівну (наказ центру зайнятості № НТ040809).

29.11.04 Золкіна В.О. була направлена на навчання до Східноукраїнського національного університету (корінець від 29.11.04 № 03-65/14517, наказ ЛОЦЗ від 29.11.04 № 323). В період з 29.11.04. по 27.01.05. за керуванням Луганського МЦЗ безробітна Золкіна В.О. пройшла курси з підвищення кваліфікації в Східноукраїнському національному університеті ім. В. Даля з курсу “Сучасні комп’ютерні технології в бухгалтерії” на підставі договору № 03-65/145 від 24.11.04 із доповненнями від 25.01.05 №1, 31.01.05 № 2, 23.03.05 № 3). Згідно цього договору розмір витрат, пов’язаних з навчанням громадян, згідно з кошторисом (затверджений 23.03.05) складає  всього 13879,66грн., в тому числі за 1 слухача за місяць 277,59грн., тобто за 1 слухача за весь курс навчання 555,18грн..

Після закінчення навчання громадянка Золкіна В.О. була працевлаштована центром зайнятості 02.03.05 заступником головного бухгалтера Луганського поштамту (корінець направлення на працевлаштування від 28.02.05 № 156003).

В період професійного навчання, відповідно до ст. 25 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування на випадок безробіття” Золкіній В.О.  було виплачено матеріальну допомогу в сумі 495,59 грн.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також: у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статтею 1 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття визначене як система прав, обов'язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення на випадок безробіття з незалежних від застрахованих осіб обставин та надання соціальних послуг за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Відповідно до розділу 1 Положення про порядок надання Фондом загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття послуг з професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України, Міністерства освіти і науки України від 13.02.2001 N 53/59, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.04.2001 за N 345/5536, професійне навчання організовується державною службою зайнятості за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності чи відомчого підпорядкування за наявності в них ліцензій на надання освітніх послуг. Відповідно до розділу 6 цього ж Положення, професійне навчання безробітних здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття в межах затвердженого бюджету.

Відповідно до п. 2 ст. 24 Закону України "Про зайнятість населення" професійна підготовка, підвищення кваліфікації і перепідготовка громадян організовується державною службою зайнятості за її направленням у навчальних закладах, на підприємствах, в установах і організаціях (незалежно від їх підпорядкованості) згідно з укладеними договорами або у спеціально створюваних для цього учбових центрах за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Джерелами   формування   коштів   Фонду   згідно   ст. 16   Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття є:

- страхові внески страхувальників - роботодавців, застрахованих, що сплачуються на умовах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законодавчими актами; асигнування державного бюджету;

- суми фінансових санкцій, застосованих відповідно до цього Закону та Закону України "Про зайнятість населення", інших законів до підприємств, установ, організацій та фізичних осіб за порушення встановленого порядку сплати страхових внесків та використання коштів Фонду, недотримання законодавства про зайнятість населення,    а також: суми адміністративних штрафів, накладених відповідно до Закону на посадових осіб та громадян за такі порушення;

- прибуток, одержаний від тимчасово вільних коштів Фонду, у тому числі резерву коштів Фонду, на депозитному рахунку; благодійні внески підприємств, установ, організацій та фізичних осіб;

- інші надходження відповідно до законодавства України.

Порядок надання матеріальної допомоги у період професійної підготовки та джерела фінансування таких виплат регламентується Порядком надання матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики від 20.11.2000 № 308, згідно з яким виплата матеріальної допомоги у період професійного навчання здійснюється за рахунок коштів Фонду загальнообов'язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття.

Як встановлено судом першої інстанції, товариство з обмеженою відповідальністю „Луганська фірма „Силует”, як роботодавець, відповідно до вимог ст. 1 та ст. 35 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", зареєстроване Фондом загальнообов'язкового державного страхування України на випадок безробіття платником страхових внесків на випадок безробіття та сплачує їх у відповідності до згаданого Закону.

Стаття 26 Закону України "Про зайнятість населення", на яку посилається позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог, має назву: Особливі гарантії працівникам, які втратили роботу у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці. Частиною 2 пункту 4 цієї статті передбачено, що у випадку коли протягом двох років, які передують вивільненню, працівник не мав можливості підвищити свою кваліфікацію чи одержати суміжну професію за попереднім місцем роботи, і якщо при працевлаштуванні йому необхідно підвищити кваліфікацію або пройти професійну підготовку, то витрати на ці заходи проводяться за рахунок коштів підприємства, установи, організації, з яких вивільнено працівника.

Таким чином, ці особливі гарантії безпосередньо стосуються Золкіної Віри Олександрівни, як працівника, який втратив роботу у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці та не мають безпосереднього відношення до Луганського міського центру зайнятості населення.

Крім того, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що обов'язковою умовою для відшкодування підприємством коштів є неможливість підвищення кваліфікації чи здобуття суміжної професії працівником за попереднім місцем роботи.

У відповідності до Положення про професійне навчання кадрів на виробництві, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства освіти і науки України від 26.03.01 № 127/151, Золкіна В.О. у 2000 році пройшла професійне навчання кадрів на виробництві у вигляді підвищення кваліфікації керівних працівників та фахівців у формі короткострокового підвищення кваліфікації, а саме була ознайомлена з програмами „Microsoft Word”,  „Microsoft Оffice”, “Баланс Майстер”, 1С бухгалтерія” (лист від 30.11.05 № 127, довідка від 01.06.04).

Доказів того, що гр. Золкіна В.О. не мала можливості для підвищення кваліфікації чи здобуття суміжної професії під час роботи у відповідача суду не надано. Будь-яких доказів на підтвердження звернення гр. Золкіної В.О. до керівництва ТОВ “Луганська фірма “Силует” з цього приводу та відмови її у зв'язку з неможливістю підвищення кваліфікації чи здобуття суміжної професії суду не надано.

Іншою умовою для відшкодування підприємством коштів, встановленою частиною 2 пункту 4 статті 26 Закону України "Про зайнятість населення", є необхідність підвищити кваліфікацію або пройти професійну підготовку вивільненого працівника при працевлаштуванні, однак суду не надано доказів і того, що після вивільнення  Золкіної В.О. її неможливо було влаштувати на посаду бухгалтера. Доказів відсутності відповідних вакансій для подальшого працевлаштування та необхідності підвищити кваліфікацію  Золкіною В.О., позивачем не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Судова колегія з огляду на те, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, погоджується з висновком суду першої інстанції, що у позивача відсутні достатні докази, які підтверджують обґрунтованість позовних вимог. Докази подані позивачем не підтверджують обставини, на які позивач посилається в обґрунтування позовних вимог.

Посилання відповідача на той факт, що позивач прострочив строк звернення до адміністративного суду, тому суд повинен застосувати п. 1 ст. 100 КАС України, не приймаються судом до уваги, з огляду на те, що відповідачем до господарського суду Луганської області клопотання  про застосування п. 1 ст. 100 КАС України у зв’язку з порушенням позивачем строку звернення до адміністративного суду, передбаченого ст. 99 КАС України не було заявлене.

На підставі викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що доводи заявника скарги спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, постанова суду відповідає чинному законодавству і скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями  160, 167, 195, 196, 198 п.1 ч. 1, 200, п. 1 ст. 205, 206, 254, пунктами 6, 7 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

УХВАЛИВ:

1. Апеляційну скаргу Заступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Луганського міського центру зайнятості населення на постанову господарського суду Луганської області від 09.01.07 у справі № 5/546ад залишити без задоволення.

2. Постанову господарського суду Луганської області 09.01.07 у справі                   № 5/546ад залишити без змін.

Відповідно до п. 1 ст. 211, п. 2 ст. 212, п. 5 ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України:

- сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов’язки, мають право оскаржувати в касаційному порядку судові рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також  судові рішення суду апеляційної інстанції повністю або частково;

- касаційна скарга на судові рішення подається протягом одного місяця після набрання законної сили судовим рішенням суду апеляційної інстанції, крім випадків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, а у разі складання постанови в повному обсязі відповідно до статті 160 цього Кодексу –з дня складання постанови в повному обсязі;

- ухвала суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з моменту проголошення.

Ухвала суду апеляційної інстанції від 12.03.07 по справі № 5/546ад відповідно до ст. ст. 103, 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України виготовлена у повному обсязі 15.03.07.

Головуючий суддя                                                                                Д.Ю. Перлов

Суддя                                                                                           Л.І. Бородіна

Суддя                                                                                         Л.І. Журавльова