СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.07                                                                                 Справа № 8/76пн.

Суддя   господарського суду Луганської області Середа А.П.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Державної компанії «Луганськлегінвест», місто Луганськ,

до   1.Виконавчого комітету Луганської міської ради, місто Луганськ, -

2.Міського комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації», місто Луганськ, -

про визнання права власності та спонукання виконати певні дії, -

при секретарі судових засідань Качановській О.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача –Мілоградський О.О., - довіреність №1 від 01.01.07 року;

від 1-го відповідача –Демченко Д.О., - довіреність №01-03-30/18329 від 13.04.06 року;

від 2-го відповідача –Дудник К.М., - довіреність №б/н від 15.09.06 року, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про:

визнання за ним, тобто Державною компанією «Луганськлегінвест»(далі – ДК «Луганськлегінвест», - позивач),  права власності на нерухоме майно загальною площею 1128,5 кв. метрів, яке складається з 5-ти вбудованих нежитлових відокремлених приміщень 90-1, 90-2, 90-3, 90-4 та 90-5, що знаходяться за адресою: місто Луганськ, пл. Героїв Великої вітчизняної війни, 10;

покладення на Виконавчий комітет Луганської міської ради (далі –Міськвиконком, - 1-й відповідач) зобов’язання видати ДК «Луганськлегінвест» свідоцтво про право власності на нерухоме майно, яке складається з 5-ти вбудованих нежитлових відокремлених приміщень 90-1, 90-2, 90-3, 90-4 та 90-5 загальною площею 1128,5 кв. м, що знаходяться за адресою: місто Луганськ, пл. Героїв Великої вітчизняної війни, 10;

покладення на Міське комунальне підприємство «Бюро технічної інвентаризації»(далі –КП «БТІ», - 2-й відповідач) зобов’язання –зареєструвати право власності ДК «Луганськлегінвест»на нерухоме майно, яке складається з 5-ти вбудованих нежитлових відокремлених приміщень 90-1, 90-2, 90-3, 90-4 та 90-5 загальною площею 1128,5 кв. м, що знаходяться за адресою: місто Луганськ, пл. Героїв Великої вітчизняної війни, 10.

На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи було відкладено з 20 лютого до 13 березня 2007 року та з 13 березня до 03 квітня 2007 року  –у зв’язку з необхідністю надання сторонам можливості подати до суду додаткові докази.

13.03.07 року представник позивача надав до суду уточнення до своїх позовних вимог (вих. №11 від 22.02.07 року), в якому просить визнати право власності на спірне майно за Верховною Радою України в особі Державної компанії «Луганськлегінвест»; всі інші вимоги, у тому числі предмет позову, - залишено незмінними.

З урахуванням того, що заява про уточнення позовних вимог відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, обидва відповідачі не заперечили проти її долучення до справи, судом її долучено до матеріалів останньої та враховано при подальшому розгляді цієї справи.

Представниками сторін подано клопотання про відмову від здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам ст.ст. 4-4 та 81-1 ГПК України, а тому  його задоволено судом.

В судовому засіданні представник позивача звернувся до суду з заявою про уточнення позовних вимог (вих. №б/н від 03.04.07 року), в якій просить суд:

визнати за державою в особі Верховної Ради України, на праві повного господарського відання за Державною компанією «Луганськлегінвест», право власності на нерухоме майно загальною площею 1128,5 кв. метрів, яке складається з 5-ти вбудованих нежитлових відокремлених приміщень 90-1, 90-2, 90-3, 90-4 та 90-5, що знаходяться за адресою: місто Луганськ, пл. Героїв Великої вітчизняної війни, 10;

зобов’язати МКП «БТІ» зареєструвати право власності за державою в особі Верховної Ради України, на праві повного господарського відання за Державною компанією «Луганськлегінвест», на нерухоме майно загальною площею 1128,5 кв. метрів, яке складається з 5-ти вбудованих нежитлових відокремлених приміщень 90-1, 90-2, 90-3, 90-4 та 90-5, що знаходяться за адресою: місто Луганськ, пл. Героїв Великої вітчизняної війни, 10.

Враховуючи те, що ця заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, судом її долучено до матеріалів справи та взято до уваги при прийнятті кінцевого рішення по ній.

Представник 1-го  відповідача позов не визнав, про що також зазначив у своєму відзиві на нього (вих. №б/н від 20.02.07 року), посилаючись на те, що позивачем до міськвиконкому не було надано:

документів, передбачених пунктом 6 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.02 року №7/5 (далі – Тимчасове положення №7/5);

доказів відведення земельної ділянки під спірне приміщення; підстав для зміни його площі, реконструкції або добудови; доказів того, що він є правомочним ставити питання про визнання саме за ним права власності на  спірні приміщення;

до відання органів місцевого самоврядування не відноситься визнання права власності на об’єкти нерухомості.

Представник 2-го відповідача позов визнав; про це також зазначено у відзиві 2-го відповідача на позов (вих. №б/н від 20.02.07 року).

Заслухавши представників сторін, дослідивши обставини справи та додатково надані  матеріали,  суд  дійшов наступного.

І.1. 13.08.96 року виконавчим комітетом Луганської міської ради Державна компанія «Луганськлегінвест», ідентифікаційний код 24191973, зареєстрована в якості суб’єкта підприємницької діяльності –юридичної особи, у зв’язку з чим до ЄДР внесено реєстраційний запис №0009072.

Згідно пункту 1.2 Статуту ДК «Луганськлегінвест», її засновником є Держава в особі Луганської обласної державної адміністрації (далі –ОДА).

ДК «Луганськлегінвест»створена на виконання:

Указу Президента України від 20.06.96 року №451/96 «Про заходи щодо розвитку легкої промисловості у Луганській області та створення Державної компанії «Луганськлегінвест», у п. 2 якого сказано, що засновником  Компанії є Луганська обласна державна адміністрація;

пункту 1 розпорядження голови Луганської обласної державної адміністрації від 05.07.06 року №704 «Організація виконання Указу Президента України від 20.06.96 року №451/96 «Про заходи щодо розвитку  легкої промисловості у Луганській  області, та утворення Державної компанії «Луганськлегінвест»(далі –Розпорядження №704).

1.1.Пунктом 5 Розпорядження №704 Холдинговій компанії «Луганськтепловоз»запропоновано розглянути питання про передачу нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: місто Луганськ, площа Героїв ВОВ, 10, яким користується на підставі договору оренди Луганський Торговий Дім під магазин «Кохана», - в обласну комунальну власність.

Пунктом 6 того ж Розпорядження Управлінню майна області обласної державної адміністрації доручено у встановленому порядку оформити прийом приміщення, вказаного у п. 5 цього Розпорядження, в обласну комунальну власність, з наступною його передачею на баланс Компанії та зарахуванням до складу статутного фонду для організації виставкового та торгового залів з оптового та роздрібного продажу товарів, які виробляються підприємствами, що входять до складу Компанії.

1.2. Луганською обласною державною адміністрацією 01.10.96 року видано розпорядження №1047 «Про внесення змін до розпорядження від 05.07.96 року №704», при цьому пункт 5 Розпорядження №704 викладено у наступній редакції:

«Державній холдинговій компанії «Луганськтепловоз»розглянути питання про передачу вбудованого нежитлового приміщення, яке належить до загальнодержавної власності, розташованого за адресою: місто Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 10 (колишній магазин «Кохана»), –Державній компанії «Луганськлегінвест»».

2.На виконання  вищецитованих розпоряджень ОДА 07.10.96 року ДХК «Луганськтепловоз»передала, а ДК «Луганськлегінвест»- прийняла на баланс:

нежитлове приміщення площею 836,8 кв. м залишковою балансовою вартістю 126247,87 грн., у тому числі:

перший поверх –площею 616,1 кв. м залишковою балансовою вартістю 92950,90 грн.,

підвальне приміщення площею 220,7 кв. м залишковою балансовою вартістю 33296,97 грн.

Того ж дня, тобто 07.10.96 року, між сторонами складено акт прийому-передачі.

2.1. 04.11.97 року до цього акту внесено зміни, згідно яким ДХК «Луганськтепловоз»передала, а ДК «Луганськлегінвест»- прийняла на свій баланс:

невраховану площу приміщення першого поверху загальною площею 228,2 кв. м залишковою балансовою вартістю 16957,54 грн.

Таким чином, в новоскладеному акті сказано, що слід вважати, що ДХК «Луганськтепловоз»передала, а ДК «Луганськлегінвест»- прийняла на свій баланс вбудоване нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: місто Луганськ, площа Героїв ВВВ, 10, загальною площею 1065,0 кв. м залишковою балансовою вартістю 143205,41 грн.

Позивач стверджує, що на момент передачі спірного нерухомого майна його  інвентаризацію здійснено не було.

2.2.МКП «БТІ»05.12.96 року видало на корись ДК «Луганськлегінвест»реєстраційне посвідчення на об’єкти нерухомого майна, які належать юридичним особам, - зазначивши в ньому, що в якості власника нерухомого майна –вбудованого нежитлового приміщення  загальною площею 836,8кв. м, яке знаходиться за адресою: місто Луганськ, площа Героїв ВВВ, 10, - зареєстрована Верховна Рада України (Державна компанія «Луганськлегінвест»), за реєстром №1997.

3.Позивач надав до матеріалів справи дані Державного земельного кадастру, згідно яким ДК «Луганськлегінвест»під Торгово-виставочний центр (колишній магазин «Кохана») з 01.07.97 року відведено земельну ділянку  площею 0,0191 га (дані за 1997-2001 роки), а починаючи з 01.01.2002 року до 31.12.2099 року –земельну ділянку площею 0,0441 га.

4. 01.02.98 року ДК «Луганськлегінвест»(Орендодавець), - з одного боку, - та Товариство з обмеженою відповідальністю «КорТА»(Орендар), - з іншого боку, - уклали договір оренди частини вбудованого нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: місто Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 10, передавши в оренду  вбудоване приміщення площею 279,5 кв. м, включаючи підвал (пункт 1.1 договору).

Термін дії договору –з моменту підписання і до 31.01.2013 року (п. 7.1).

Як стверджує позивач, Орендар здійснив часткове перепланування та перебудову  орендованого приміщення.

5.МКП «ББТІ» своїм листом  (вих. №444 від 28.07.06 року) повідомило позивача про те, що:

за даними інвентаризації вбудованого нежитлового приміщення, розташованого за адресою: місто Луганськ, пл. Героїв ВВВ,10, - у 1995 році воно складалося:

з вбудованого нежитлового приміщення №90 загальною площею 836,8 кв.м;

у 1998 році воно складалося з чотирьох об’єктів, а саме:

90-1 –вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 215,9 кв.м;

90-2 –вбудованого нежитлового приміщення, з підвалом, загальною площею 342,9 кв.м,

90-3 - вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 61,0 кв.м,

90-4 –вбудованого нежитлового приміщення, з підвалом, загальною площею 279,5 кв.м, - а всього загальною площею  1120,0 кв.м;

за даними інвентаризації 2006 року воно складається з п’яти об’єктів, а саме:

90-1 –вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 215,9 кв.м;

90-2 –вбудованого нежитлового приміщення, з підвалом, загальною площею 566,5 кв.м,

90-3 - вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 61,0 кв.м,

90-4 –вбудованого нежитлового приміщення, з підвалом, загальною площею 190,3 кв.м,

90-5 –вбудованого нежитлового приміщення з надбудовою, загальною площею 94,8 кв.м, - а всього загальною площею  1128,5 кв.м, - що підтверджується технічним паспортом на громадський будинок – вбудовані нежитлові приміщення, розташовані за адресою: м. Луганськ, пл. Героїв ВВВ, 10, власник –Верховна Рада України (ДК «Луганськлегінвест»), складений 11.07.06 року, реєстровий номер 24191973.

З урахуванням даних технічного паспорта позивач 21.12.06 року (вих. №01-140)  звернувся до виконавчого комітету Луганської міської ради з заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на вбудоване нежитлове приміщення, назване у попередньому абзаці цієї постанови.

Міськвиконком своїм листом (від 26.12.06 року за вих. №01-03-15/7717-а)  відмовив у її задоволенні, - що і стало підставою для звернення ДК «Луганськлегінвест»  з цим позовом до суду.

ІІ.Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню ЧАСТКОВО з таких підстав.

1.Право власності придбавається з підстав, не заборонених законом, у тому числі на підставі угод.

Право власності вважається таким, що виникло правомірно, якщо інше прямо не витікає з закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом (стаття 328 Цивільного кодексу України (далі –ЦКУ)).

Право власності на нову річ, виготовлену (створену) особою, придбавається нею, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 331 ЦКУ).

Право власності на знову створене нерухоме майно  (житлові будинки, будівлі, споруди та таке інше) виникає з моменту  завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна в експлуатацію, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію.

Якщо право власності  на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту  державної реєстрації (ч. 2 ст. 331 ЦКУ).

2. З урахуванням того, що перепланування та добудова частини спірного вбудованого нежитлового приміщення  на час розгляду цього спору 1-м відповідачем НЕ визнана самовільною, суд при вирішенні цього спору керується  наступним.

Матеріалами справи належним чином підтверджено, що позивачу надано у довгострокове користування земельну ділянку площею 0,0441 га, на якій знаходиться спірне майно.

Статтею 376 ЦКУ встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотним  порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила самовільне будівництво нерухомого майна, не придбаває права власності на нього.

Право власності на самочинно  збудоване нерухоме  майно може бути  за рішенням суду  визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (частини 1-3).

Матеріалами справи належним чином доведено, що земельна ділянка під уже збудоване нерухоме майно позивачу надана  у встановленому порядку.

Як сказано у частині 5 названої статті, на вимогу власника (користувача)  земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, самовільно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Наявність таких обставин по цій справі НЕ доведена.

2.1.З матеріалів справи вбачається, що 1-й відповідач проти позову заперечує НЕ у зв’язку з тим, що будівництво позивачем вчинено самовільно, а тому, що він не надав йому  документів, передбачених п. 6 Тимчасового положення №7/5 та необхідних для видачі свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

2-й відповідач проти позову не заперечує.

Факти суттєвого відхилення від проекту, який би суперечив громадським інтересам або порушував права інших осіб, а також суттєвого порушення будівельних норм та правил  по цьому спору НЕ ДОВЕДЕНО.

За таких обставин позов У ЦІЙ ЧАСТИНІ підлягає задоволенню у повному обсязі.

3.Що стосується вимоги позивача про покладення на МКП «БТІ»обов’язку зареєструвати право власності на спірне нерухоме майно, то вона задоволенню НЕ підлягає, оскільки:

- позивач не довів факту відмови МКП «БТІ» у державній реєстрації права власності держави в особі Верховної Ради України на спірне нерухоме майно;

- представник 2-го відповідача  пояснив суду, що  МКП «БТІ»не заперечує проти виконання вимоги ст. 182 ЦКУ –про державну реєстрацію права власності  та інших речових прав на нерухомі речі;

- вимога, викладена у статті 182 ЦКУ, є обов’язковою для виконання державним реєстратором права власності та інших речових прав на  нерухомі речі та за звичайних обставин не потребує покладення на нього такого обов’язку з боку суду.

Таким чином,  позов У ЦІЙ ЧАСТИНІ задоволенню  НЕ підлягає.

Суд, керуючись частиною 2 ст. 49 ГПК України, судові витрати покладає на позивача.

На підставі викладеного, ст.ст.328, 331 та 376  Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 49,  82, 84, 85 ГПК України,  суд

в и р і ш и в :

1.Позов задовольнити частково.

2.Визнати за державою в особі Верховної Ради України (повне господарське відання Державної компанії «Луганськлегінвест», ідентифікаційний код 24191973, яка знаходиться за адресою: Луганськ, площа Героїв Великої вітчизняної війни, буд. № 10), - право власності на вбудоване нежитлове приміщення загальною площею 1128, 5 кв. м, яке знаходиться за адресою: місто Луганськ, площа Героїв Великої вітчизняної війни, буд. №10 (десять) та складається з наступних приміщень:

90-1 –вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 215,9 кв.м;

90-2 –вбудованого нежитлового приміщення, з підвалом, загальною площею 566,5 кв.м,

90-3 - вбудованого нежитлового приміщення загальною площею 61,0 кв.м,

90-4 –вбудованого нежитлового приміщення, з підвалом, загальною площею 190,3 кв.м,

90-5 –вбудованого нежитлового приміщення з надбудовою, загальною площею 94,8 кв.м.

3.У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4.Судові витрати покласти на позивача.

Відповідно до вимог статті 182 Цивільного кодексу України право власності на нерухоме майно, визначене цим рішенням, підлягає державній реєстрації.

Згідно  статті 85 ГПК України у судовому засіданні 03.04.2007 року за згодою представників сторін  оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його

підписання, оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного господарського суду Луганської області у 10-денний термін з дня його підписання.

Дата підписання рішення –10.04.2007 року.

Суддя                                                                                          А.П.Середа