ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" березня 2007 р.                                                                   Справа № 12/23

За позовом прокурора Вижницького району в інтересах держави в особі Вижницького районного центру зайнятості м.Вижниця

до відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ”Трембіта” смт.Берегомет, Вижницького району, Чернівецької області

про стягнення 4280,00 грн.

Суддя                                                               Бутирський А.А.

Представники:

Від позивача –Марчук Л.П. –провідний спеціаліст-юрисконсульт (довіреність від 26.01.2007 року)

Від відповідача –Киращук В.Д. директор

В засіданні приймали участь: прокурор Швець О.А.

СУТЬ СПОРУ: Прокурор Вижницького району в інтересах держави в особі Вижницького районного центру зайнятості м.Вижниця звернувся з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ”Трембіта” смт.Берегомет, Вижницького району, Чернівецької області про стягнення 4280,00 грн. штрафу, накладеного на відповідача у зв’язку з тим, що він не подав позивачу звіт про заплановане вивільнення та фактичне звільнення працівника Стратія В.О.

Відповідач в усній формі позов визнав.

Розглянувши подані документи, з’ясувавши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, суд -

ВСТАНОВИВ:

Проведеною позивачем перевіркою встановлено, що відповідач, звільнивши відповідно до наказу №4/1 від 01.04.2006р. працівника Стратія В.О. згідно п. 1 статті 40 КЗпП України, не подав звітність про заплановане та фактичне звільнення цього працівника, про що складений акт від 03.10.2006р.

На підставі вказаного акту, який був отриманий відповідачем, позивач надіслав останньому лист–вимогу про стягнення штрафу за порушення норм Закону України «Про зайнятість»у розмірі 4280,00 грн. за №14-06-07/735 від 01.11.2006р., який залишений відповідачем без задоволення.

Згідно п. 5 статті 20 Закону України «Про зайнятість»при вивільненні працівників (у тому числі працюючих пенсіонерів та інвалідів) у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників, підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності, повідомляють про це не пізніш як за два місяці в письмовій формі державну службу зайнятості, вказуючи підстави і строки вивільнення, найменування професій, спеціальностей, кваліфікації, розмір оплати праці, а в десятиденний строк після вивільнення - направляють списки фактично вивільнених працівників, зазначаючи в них інвалідів.

Відповідно до ч. 2 п. 5 статті 20 Закону України «Про зайнятість»у разі неподання або порушення строків подання цих даних стягується штраф у розмірі річної заробітної плати за кожного вивільненого працівника, а тому, виходячи з розрахунку розміру річної заробітної плати працівника Стратія В.О. згідно довідки про середню заробітну плату за жовтень 2005р.-березень 2006р., з відповідача слід стягнути 4280,00 грн. штрафу за неподання звіту про заплановане вивільнення та фактичне звільнення працівника.

Судові витрати, у частині державного мита, покласти на відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

Керуючись статтями 71, 72, 87, 94, 159, 160-163, 167, пунктами 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити .

2.          Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Трембіта”, код 30843741, смт. Берегомет  Вижницького району, Чернівецької області:

- на користь Вижницького районного центру зайнятості, код 23246100, м. Вижниця, вул. Українська, 94/А –4280,00 грн. штрафних санкцій;

- у дохід державного бюджету 42,80 грн. державного мита.

3.          Відповідно до частини першої статті 185, частини першої-третьої, п’ятої статті 186 Кодексу адміністративного судочинства України, сторони які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, які подаються в апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Заява про апеляційне оскарження даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, з дня складання у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, встановлений цим кодексом, постанова набирає сили після закінчення цього строку.

У разі надання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя
А.А. Бутирський