ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"14" березня 2007 р.                                                            Справа №15/79-НА

за позовом  Відкритого акціонерного товариства по газифікації та газопостачанню "Хмельницькгаз" м. Хмельницький

до Виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхуванння з тимчасової втрати працездатності  м. Хмельницький

про визнання протиправним та скасування рішення №407 від 08.11.2006року

Суддя  Муха М.Є.

Секретар судового засідання Капустян А.В.

Представники сторін:

від позивача           Жданова В.П. –за довіреністю №2113 від 21.09.2006р.

від відповідача       Гураль С.М. –за довіреністю №07-01-292 від 05.02.2007р.

У судовому    засіданні  згідно  ч.3 ст.  160 КАСУ  проголошено  вступну  і  резолютивну частини постанови.

Суть спору

Позивач у позовній заяві та його представник в судовому засіданні наполягають на задоволенні позовних вимог. Просять суд визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності м. Хмельницький №407 від 08.11.2006р.  Посилається на те, що проведеною перевіркою від 12.10.2006 року виявлені порушення у використанні путівок, а саме порушення п. 4.3. Інструкції про порядок забезпечення застрахованих осіб і членів їх сімей путівками на санаторно-курортне лікування, які придбані за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 2 червня 2005року № 55 у вигляді видачі санаторних путівок Пулько М.А. та Пулько Т.А. в 2005 та 2006 роках. Рішення про виділення комісією путівок на санаторно-курортне лікування Пульку М.А. та Пулько Т.А. приймались 13.04.2005 року (лікування проводилось з 18.04.2005р. по 11.05.2005 року) та 08.02.2006 року (лікування проводилось з 23.03.2006р. по 12.04.2006 року). Під час прийняття першого Рішення про виділення путівок, діяла Постанова Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 24.12.2001 року № 51. Відповідальним за видачу, згідно з Постановою №51,  був безпосередньо Фонд,  який затверджував План  розподілу путівок (п.  1.2.) та вирішував, якій застрахованій особі його видати (п. 2.2.1.). В Постанові Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 24.12.2001 року № 51 обмежень щодо видачі путівок не було. Рішення про лікування в 2006 році приймалось відповідно до Постанови Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності „Про затвердження Інструкції про порядок забезпечення застрахованих осіб і членів їх сімей путівками на санаторно-курортне лікування, які придбані за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності” від 2 червня 2005 року № 55. Відповідальним за видачу путівок вже є комісія із соціального страхування підприємства. Згідно з п. 4.3. Комісія із соціального страхування може приймати рішення про видачу застрахованій особі за рахунок коштів Фонду лише путівку протягом 2 календарних років. З врахуванням викладеного, комісія із соціального страхування Ярмолинецької філії не приймала рішення про виділення більш ніж 1 путівки на протязі 2 календарних років, відповідно підстав застосування санкцій, не має. Звертає увагу суду на те, що на друге рішення діяла норма не щодо обов'язковості його прийняття, а лише щодо можливості. Відповідно до ст. 58 Конституції України: ,.Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом’якшують, або скасовують відповідальність особи”. Таким чином. Ярмолинецькою філією ВАТ „Хмельницькгаз” не було порушено п.4.3. Постанови Правління Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності від 2 червня 2005 року № 55. З врахуванням вищенаведеного, вважає, що Рішення № 407 від 08.11.2006року щодо сум неправомірних витрат та штрафу на загальну суму 4788грн., не відповідає чинному законодавству.

Відповідач в запереченнях на позов, його представник в судовому засіданні проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що оспорюване рішення №407 від 08.11.2006р. прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства. Відповідно до статті 20 Закону України „Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” кошти загальнообов’язкового державного соціального страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, спрямовуються на фінансування санаторно-курортного лікування та оздоровлення застрахованих осіб і членів їх сімей. Наголошує, що стаття 34 Закону України №2240 передбачає, що за загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, надаються такі види матеріального забезпечення та соціальних послуг забезпечення оздоровчих заходів (оплата путівок на санаторно-курортне лікування застрахованим особам та членам їх сімей, до дитячих оздоровчих закладів, утримання санаторіїв-профілакторіїв, надання соціальних послуг у позашкільній роботі з дітьми). Матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків (ст.50 Закону України №2240). Відповідно до ст.47 Закону України „Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням” для забезпечення відновлення здоров’я застрахована особа та члени її сім’ї мають право на отримання санаторно-курортного лікування у межах асигнувань, установлених бюджетом Фонду на зазначені цілі, та в порядку і на умовах, визначених правлінням Фонду. Статтею 50 ч.3 вищезазначеного Закону передбачено, що рішення про призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг приймається комісією (уповноваженим) із соціального страхування, що створюється (обирається) на підприємстві, в установі, організації, до складу якої входять представники адміністрації підприємства, установи, організації та застрахованих осіб (виборних органів первинної профспілкової організації (профспілкового представника) або інших органів, які представляють інтереси застрахованих осіб). Комісія (уповноважений) із соціального страхування здійснює контроль за правильним нарахуванням і своєчасною виплатою матеріального забезпечення, приймає рішення про відмову в його призначенні, про припинення виплати матеріального забезпечення (повністю або частково), розглядає підставу і правильність видачі листків непрацездатності та інших документів, які є підставою для надання матеріального забезпечення та соціальних послуг. З врахуванням викладеного вважає помилковим твердження позивача про те, що відповідальними за видачу путівки для Пулько М.А. та Пулько Т.А. у 2005 році були органани Фонду, що також підтверджено протоколом №1 засідання комісії з соціального страхування Ярмолинецької філії від 13.04.05р. Повідомив, що під час перевірки працівниками КРВ були досліджені наступні документи: протоколи №1 від 13.04.05р. та №4 від 8.02.06р. засідання комісії із соціального страхування Ярмолинецької філії, копії зворотних талонів до путівок №254601, №254896 до санаторія „Черемош” в 2005 р., та зворотний талон до путівки №671518 в санаторій для дітей з батьками „Пролісок”, копію накладної №3 від 8.02.06р. Зауважив, що спеціалістами - ревізорами в акті перевірки було помилково зазначено, що Ярмолинецькою філією ВАТ „Хмельницькгаз” порушено п.4.3 Інструкції про порядок забезпечення застрахованих осіб і членів їх сімей путівками на санаторно - курортне лікування, затв. постанавою правління Фонду від 02.06.2005 р. №55, тобто ревізори зазначили, що порушено порядок видачі путівки до санаторію для дітей з батьками „Пролісок” для Пулько М.А. так як вона була другою протягом двох років підряд. Також звертає увагу суду на те, що відповідно до п.4.3 Інструкції про порядок забезпечення застрахованих осіб і членів їх сімей путівками на санаторно - курортне лікування норма яка прямо забороняє надання путівки на санаторно-курортне лікування протягом двох років підряд набула чинності з 15.05.06 р., тобто комісія із соціального страхування філії фактично не порушила зазначений пункт 4.3 вищезазначеної Інструкції, що відповідачем приймається до уваги, але розглядаючи документи щодо надання путівки до санаторію для дітей з батьками „Пролісок” встановлено, що ним порушено порядок видачі путівки, який встановлений Інструкцією №55. Товариство з обмеженою відповідальністю „Санаторій для дітей з батьками „Пролісок” є дитячим санаторно-курортним закладом для лікування дитини у супроводі дорослого. В протоколі №4 від 8.02.06 року визначено, що путівку до санаторію „Пролісок” виділили для директора філії Пулько М.А.. Відповідно до п.4.7 Інструкції №55 путівка до дитячого санаторно-курортного закладу для лікування дитини у супроводі дорослого видається одному із застрахованих батьків (матері або батькові) або застрахованій особі, яка їх замінює (опікунові, піклувальнику), за наявності у дитини медичних показань на санаторно-курортне лікування, з частковою оплатою в розмірі 10, 20, 30, 50 відсотків її вартості з урахуванням матеріального стану батьків або особи, яка їх замінює. Зауважив, що як видно із зворотнього талону до путівки у санаторій „Пролісок” №671518 та акту перевірки на лікуванні перебували Пулько М.А. та Пулько Т.А.( оператор), яка не є дитиною. Згідно протоколу №4 засідання комісії з соціального страхування по Ярмолинецькій філії ВАТ „Хмельницькгаз” путівка видана Пулько М.А. (директору філії). Відповідно до накладної №3 від 8.02.2006 р. яка видана Хмельницькою міжрайонною виконавчою дирекцією обласного відділення Фонду, одержувачем путівки №671518 до санаторію для батьків з дітьми ТОВ „Санаторій для батьків з батьками „Пролісок”, є Ярмолинецька філія ВАТ „Хмельницькгаз”, тобто позивач знав, що ця путівка видається для лікування дитини із дорослим. З врахуванням зазначеного вважає, що позивачем порушено п.4.7 Інструкції про порядок забезпечення застрахованих осіб і членів їх сімей путівками на санаторно - курортне лікування, при видачі путівки до ТОВ „Санаторій для дітей з батьками „Пролісок” так як Пулько М.А. не мав права на отримання путівки до дитячого санаторно-курортного закладу. Тому вартість путівки в сумі 3192 грн. не прийнята до зарахування вірно, але помилково було зазначено у акті, що порушено п.4.3 Інструкції, а не 4.7. Наголошує, що відповідно до ст.30 Закону України №2240 страхувальник-роботодавець несе відповідальність за ухилення від реєстрації як платника страхових внесків, несвоєчасність сплати та неповну сплату страхових внесків, у тому числі страхових внесків, що сплачують застраховані особи через рахунки роботодавців, а також за порушення порядку використання страхових коштів. Інструкцією №55 передбачено, що сума витрат Фонду за путівки, які видані з порушенням цієї Інструкції не приймаються до заліку та відшкодовуються за рахунок страхувальника, а дії позивача, у вигляді видачі путівки особі, яка не мала права на отримання путівки даного виду (для лікування дитини у супроводі дорослого), а в послідуючому і поділ даної путівки, призвели до порушення порядку витрачання коштів Фонду, що завдало шкоди Фонду. З врахуванням викладеного просить суд у позові відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне

12.10.2006р. працівниками Виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності проведена перевірки правильності нарахування, своєчасності і повноти сплати страхових внесків, інших платежів до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та цільового і правильного витрачання його коштів Ярмолинецької філії ВАТ „Хмельницькгаз” за період з 01.01.2004р. по 01.10.2006р. За результатами перевірки складено акт.

У акті перевірки зазначено, що за результатами перевірки встановлено неправомірні витрати на суму 3192грн. (санаторно-курортне лікування), зокрема виявлено порушення п.4.3 Інструкції „Про порядок забезпечення застрахованих осіб і членів їх сімей путівками на санаторно-курортне лікування....” №55 від 02.02.2005р., так, в 2005році по путівці 254896 та по путівці 254601 в санаторії „Черемош” оздоровлювались Пулько М.А. (директор) та Пулько Т.А. (оператор); в 2006р. по путівці 671518  в санаторії „Пролісок” вартістю 3990грн. виданої за 20% оздоровлювались Пулько М.А. (директор) та Пулько Т.А. (оператор) (термін з 28.03.2006р по 17.04.2006р.) вартість путівки за мінусом доплати не приймається до заліку у розмірі 3192грн. за рахунок коштів Фонду протягом двох календарних років виділяється застрахованій особі лише 1 путівка.

08.11.2006р., на підставі акту перевірки Виконавчою дирекцією Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності прийнято рішення №407 про застосування та зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відображення у звіті (Ф4-ФСС з ТВП) сум фінансових (штрафних) санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообов’язкове державне соціальне страхування, яким визначено Ярмолинецькій філії ВАТ „Хмельницькгаз” суму платежу та вирішено зарахувати до бюджету Фонду у вигляді фінансових санкцій в таких розмірах: неправомірні витрати –3192грн., штраф у розмірі 50% належної до сплати суми страхових внесків –1596грн. Всього 4788грн.

В прийнятому рішенні також констатується про порушення позивачем п.4.3 Інструкції „Про порядок забезпечення застрахованих осіб і членів їх сімей путівками на санаторно-курортне лікування....” №55 від 02.02.2005р.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач просить суд визнати останнє протиправним та скасувати його.

Досліджуючи  надані  сторонами  докази,  аналізуючи наведені  представниками сторін пояснення та заперечення, оцінюючи  їх  в  сукупності, судом  враховується  наступне.

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

З наявного в матеріалах справи акта перевірки правильності нарахування, своєчасності і повноти сплати страхових внесків, інших платежів до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та цільового і правильного витрачання його коштів Ярмолинецької філії ВАТ „Хмельницькгаз” за період з 01.01.2004р. по 01.10.2006р. та прийнятого на підставі даного акта рішення №407 від 08.11.2006р. про застосування та зарахування до бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, відображення у звіті (Ф4-ФСС з ТВП) сум фінансових (штрафних) санкцій, неправомірних витрат, донарахованих сум внесків та пені за порушення законодавства про загальнообов’язкове державне соціальне страхування, вбачається, що відповідачем виявлено порушення а також здійснено відповідне донарахування та застосування штрафу за порушення п.4.3 Інструкції про порядок забезпечення застрахованих осіб і членів їх сімей путівками на санаторно-курортне лікування, які придбані за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності.

Відповідно до п.4.3 Інструкції,  Комісія  (уповноважений)  із  соціального  страхування приймає рішення про виділення застрахованій особі за рахунок коштів Фонду лише однієї путівки протягом двох календарних років (крім путівок до санаторію-профілакторію за умови часткового фінансування його за рахунок коштів Фонду, реабілітаційного відділення санаторно-курортного закладу та для лікування дитини без  дорослого, які можуть бути виділені застрахованій особі протягом календарного року).

Судом враховується, що відповідачем в порушення вимог ст.71 КАС України, в силу якої, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльність суб’єкта владних повноважень обов’язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, порушень вимог п.4.3 Інструкції позивачем не доведено.

За таких обставин позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності м. Хмельницький №407 від 08.11.2006р. обґрунтовані та  підлягають задоволенню.

Твердження відповідача про помилковість зазначення порушення вимог п.4.3 Інструкції, а не п.4.7 судом до уваги не приймається, оскільки оспорюване рішення відповідачем прийнято саме з врахуванням допущеного позивачем порушення вимог п.4.3 Інструкції.

Враховуючи  задоволення позову згідно ч. 3 ст. 94 КАСУ судові витрати, здійснені позивачем   (держмито згідно платіжного доручення №ВN-82 від 30.01.07р.) в сумі 3,40грн., присуджуються йому. При цьому згідно ч. 1 ст. 94 цього Кодексу документально підтверджені судові витрати присуджуються з Державного  бюджету України.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 105, 158 - 163, 167, 254 - 259, п.п.3, 6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Відкритого акціонерного товариства по газифікації та газопостачанню „Хмельницькгаз” м. Хмельницький до Виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності м. Хмельницький про визнання протиправним та скасування рішення №407 від 08.11.2006р. задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчої дирекції Хмельницького обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності м. Хмельницький №407 від 08.11.2006р.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства по газифікації та газопостачанню „Хмельницькгаз” (м. Хмельницький, Проспект Миру, 41, код 05395598) понесені витрати по державному миту в розмірі 3грн. 40коп. (три гривні 40коп.).

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Дані заяви подаються до Житомирського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                                   М.Є. Муха

Постанова складена у повному обсязі і підписана 19.03.2007р.

Віддруковано 3 примірники:

1 –до справи; 2 –позивачу; 3 –відповідачу.