ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" січня 2007 р.  11-20              Справа № АС-13/388-06

вх. № 8944/1-13

Судова колегія господарського суду Харківської області у складі:

Головуючий суддя Водолажська Н.С.

суддя Яризько В.О.

суддя Хачатрян В.С.

за участю секретаря судового засідання Зіміна К.В.

представників сторін :

позивача - Яровой В. М., голова, пасп. МН097116,

відповідача -Демчан А. В., дов.

по справі за позовом  Міське споживче товариство "КООП - Сільгосппродукти", м. Харків

до  ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова

про визнання незаконними перевірки РРО та визнання недійсними повідомлень-рішень

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Міське споживче товариство "КООП - Сільгосппродукти", післядоповнення позовних вимог, які прийняті судом, просить визнати незаконними перевірки, проведені ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова, визнати недійсними акти перевірок від 21.07.03р., від 11.10.04р., 08.12.05р. та визнати недійсними повідомлення-рішення від 30.07.03 р. № 226-23-319-6636/0, від 14.10.04 р. № /7673/0 та рішень від 16.12.05 р. № /0, від 15.03.06 р. № /2, від 16.12.05 р. № /0, від 17.01.05 р. № /1,  від 15.03.06 р. № . Крім того, позивач просить суд визнати недійсним протокол про адміністративні правопорушення від 20.12.05 р. стосовно Ярового Віталія Миколайовича та від 27.12.05 р. стосовно Белецької Людмили Володимирівни.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що у відповідача відсутні підстави для поданого позову.

Справа розглядається в порядку КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, 21.07.03 р. фахівцями ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова була проведена перевірка магазина МСТ „КООП - Сільгосппродукти",  який розташований за адресою: м. Харків, вул. Рудіка, 3. Перевірка здійснювалась на підставі посвідчень № 117 від 21.07.03 р. та № 118 від 21.07.03 р. та плану-графіку проведення перевірок від 13.06.03 р. За результатами перевірки був складений акт № 192/23-314 від 21.07.03 р.

В ході перевірки були встановлені наступні порушення законодавства: невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахункових операцій, зазначеному в поточному звіті РРО на 11,0 грн. та невикористання режиму попереднього програмування в РРО найменувань товарів, що є порушенням п. 11, п. 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

За порушення вимог цього Закону до суб'єктів підприємницької діяльності, які  здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів державної податкової служби України застосовуються фінансові санкції згідно ст. 17 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

На підставі виявлених порушень начальником ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова було  винесено податкове повідомлення-рішення від 30.07.03 р. № 226-23-319-6636/0 про застосування до МСТ “Кооп-Сільгоспродукти” штрафної (фінансової) санкції на суму 140,0 грн.

Також 11.10.04 р. фахівцями ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова була проведена перевірка магазина МСТ „КООП - Сільгоспродукти", що розташований за адресою: м. Харків, вул. Рудіка, 3. Перевірка здійснювалась на підставі посвідчень № 527 від 06.10.04 р. та № 528 від 06.10.04 р. та плану-графіку проведення перевірок від 24.09.04 р. За результатами перевірки був складений акт № 03 від 11.10.04 р.

В ході перевірки були встановлені наступні порушення законодавства: невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення розрахункових операцій, зазначеному в поточному звіті РРО на 21,05 грн. та відсутність цінників на 2-х найменуваннях товарів - пиво “Чернігівське”, “Біле нефільтроване”, що є порушенням   п. 8, п. 13 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг".

На підставі виявлених порушень начальником ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова було винесено податкове повідомлення-рішення від 14.10.04 р. № /76730/0 про застосування до МСТ “Кооп-Сільгоспродукти” штрафної (фінансової) санкції на суму 139,25 грн.

Слід відмітити, що ні в позові, ні в подальших поясненнях позивач не спростовує наявність виявлених порушень при проведенні вищевказаних перевірок.

Працівниками ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова на підставі посвідчень від 08.12.05 р. № 179, № 180 та плану-графіку проведення перевірок від 29.11.05 р. проведено перевірку магазину, який належить міському споживчому товариству „КООП-Сільгосппродукти", розташований за адресою: м. Харків, вул. Рудіка, 3, про що складено акт від 08.12.05 р. № 20350321/2350.

Перевіркою встановлено, що при реалізації товару на загальну суму 35,3 грн. розрахункова операція не проведена через реєстратор розрахункових операцій, відповідний розрахунковий документ не виданий. В акті перевірки вчинено запис про здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, а саме: у продажу знаходились цигарки „Прима Оптіма-легкий смак" вартістю 1,65 грн. (максимальна ціна 1,60 гри.), що є порушенням п. 1, п. 2 ст. 3  "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг та ст. 11-1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів ".

Перевірка проведена в присутності продавця Белецької Л.В., яка з актом перевірки ознайомлена, один примірник акта отримала. З актом перевірки ознайомлений голова правління товариства Яровий В.М. У поясненні до акта-перевірки продавцем Белецькою Л.В. підтверджені факти порушень, зазначені в акті перевірки.

На підставі виявлених порушень начальником ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова були винесені рішення № 000136235/0 від 16.12.05 р. про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 1000,0 грн., № /0 від 16.12.05 р. про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 176,5 грн.

Позивач оскаржив в адміністративному порядку зазначені рішення до ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова. З урахуванням результатів розгляду скарги відповідачем були винесені нові рішення № 000136235/1 від 17.01.06 р. про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 1000,0 грн., № /1 від 17.01.06 р. про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 176,5 грн.

Позивач був не згодний з прийнятими рішеннями та оскаржив їх до ДПА у Харківській області. За результатами розгляду скарги були винесені нові рішення № 000136235/2 від 15.03.06 р. про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 1000,0 грн., № /1 від 15.03.06 р. про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 176,5 грн.

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача нові рішення з урахуванням результатів розгляду скарг приймалися з метою доведення до підприємства строків сплати застосованих санкцій.

Позивач в обґрунтування своїх вимог вказує, що перевірки проведені з порушенням чинного на момент перевірки законодавства.

Суд зазначає, що вищевказані перевірки проведені згідно плану проведення перевірок щодо дотримання СПД встановленого порядку розрахункових операцій, наявності ліцензій, патентів, акцизних марок підприємств сфери торгівлі, громадського харчування на липень 2003 р., жовтень 2004 р. та грудень 2005 р., затверджених начальником ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова, а також  згідно направлень на перевірки.

Згідно ст. 15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг" контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи державної податкової служби України шляхом проведення планових або позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Статтею 16 вказаного закону передбачено, що контролюючі органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону. Планові або позапланові перевірки осіб, що використовують реєстратори розрахункових операцій, розрахункові книжки або книги обліку розрахункових операцій, здійснюються у порядку, передбаченому законодавством України.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати контроль за додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому законом порядку.

В цьому ж Законі дано визначення позапланової перевірки, згідно якого позаплановою виїзною перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена в планах роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності певних обставин.

Суд зазначає, що проведені перевірки була передбачені в планах роботи ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова, отже проведені перевірки є плановими перевірками з питань дотримання позивачем порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг".

Суд не приймає посилання позивача на те, що йому письмово не було повідомлено про проведення планової перевірки за 10 днів до начала проведення перевірки, оскільки таке повідомлення надсилається в разі проведення планової документальної перевірки платника податків щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ним податків та зборів (обов'язкових платежів), що не стосується предмету спірної перевірки.

Суд також не приймає посилання позивача на те, що йому не були надані накази  на проведення перевірок, оскільки згідно з вимогами Закону України "Про державну податкову службу в Україні" умовою надання наказу на проведення перевірки є умова для проведення позапланової перевірки, якою не є спірні  перевірки, тобто відповідач і не повинен був надавати наказ на проведення спірних перевірок.

Крім того, Закон України „Про держану податкову службу в Україні” був доповнений ст. 11-1 та ст. 11-2, які визначають підстави та порядок проведення позапланових перевірок, зокрема видачу наказу на перевірку, Законом України № 2505 від 25.03.05 р., а тому його положення не можуть розповсюджувати на перевірки, що проведені до набрання чинності цих змін, тобто на перевірки від 21.07.03 р. та від 11.10.04 р.

Суд вважає доцільним відзначити, що згідно з Розпорядженням ДПА України № 89-р від 20.05.97 р. “Про посвідчення на перевірку”, яке діє до теперішнього часу в частині, що не суперечить Закону України „Про державну податкову службу в Україні”, доручено головам державних податкових адміністрацій в областях застосовувати в роботі посвідчення на  перевірку,  яке  повинно  оформлюватися на кожного працівника, котрий бере участь в перевірках суб'єктів підприємницької діяльності. В цьому ж документі вказано, що працівники без належно оформленого посвідчення на перевірку не мають права брати участь у перевірках суб'єктів підприємницької діяльності.

Оскільки дане Розпорядження не встановлювало обмежень щодо особового складу перевіряючих, а ставить їх право брати участь у перевірки лише від того, чи отримали вони від органу ДПС, де зареєстрований суб’єкт підприємницької діяльності, належним чином оформлені направлення (посвідчення) на перевірку. Зважаючи на те, що позивач зареєстрований в ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова, то саме цей орган ДПС мав право та видав перевіряючим направлення на перевірки, в т.ч. і на ту, що відбувалася 08.12.05 р.

Також слід відмітити, що відсутність або неналежне оформлення наказу на перевірку та/або направлення на перевірку відповідно приписам ст. 11-2 Закону України „Про держану податкову службу в Україні” є підставою для недопущення перевіряючих на перевірку, що проводилася 08.12.05 р. Але, як вказує відповідача і це не спростовано позивачем, перевіряючі фактично були допущені до проведення перевірки, що підтверджується складеними актами перевірок, підписом працівників позивача про отримання вказаних актів, наданням на вимогу перевіряючих письмових пояснень.

Таким чином, на час проведення перевірок у позивача не існувало сумнівів щодо їх правомірності, а надані сторонами документи підтверджують, що перевіряючі діяли в межах наданих ним повноважень, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача щодо неправомірності проведених спірних перевірок, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Суд також вважає необхідним зазначити, що порушення порядку проведення перевірки не може бути підставою для визнання недійсним рішення, яке прийнято на підставі висновків такої перевірки, без з’ясування обставин чи мали місце викладені в такому акті факти порушень законодавства.

Слід відмітити, що порушення, які встановлені під час проведення перевірок, підтверджуються додатками до актів перевірок, а саме описами готівкових коштів на місці проведення розрахунків, копіями х - звітів, описами товару, що знаходиться в реалізації, поясненнями працівників позивача та не спростовані представником позивача в судовому засіданні. Висновки перевіряючих стосовно наявність цінників на товари (тютюнові вироби), що знаходилися на реалізації в магазині за ціною, що перевищувала допустиму максимальну ціну, позивачем не спростована, а посилання на те, що в момент перевірки ці сигарети не реалізовувалися судом не приймається, оскільки знаходження товару на доступному для покупців місці, наявність цінника із вказаною на ньому ціною свідчить про те, що ці товари (сигарети) знаходилися у позивача з метою їх реалізації.

Таким чином, штрафні (фінансової) санкції за порушення позивачем вимог Закону України „Про Застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” застосовані відповідачем правомірно.

Суд вважає необхідним відмітити, що в наданих позивачем оскаржених повідомлень-рішень від 30.07.03 р. № 226-23-319-6636/0 та від 14.10.04 р. № /7673/0 вказано, що вони прийняті згідно п. 4.2.2 ст. 4 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”. Але згідно з преамбулою цього Закону, він є спеціальним законом з питань оподаткування, який установлює порядок погашення зобов'язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов'язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків контролюючими органами та визначає процедуру оскарження дій органів стягнення. Відповідно приписам п. 1.9 ст. 1 Закону податкове повідомлення (податкове повідомлення-рішення є його різновидом) це письмове повідомлення контролюючого органу про обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Законом.

Ця форма акту ненормативного характеру може застосовуватись лише щодо  обов'язків зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів). Вичерпний перелік податків і зборів (обов'язкових платежів) визначений у ст. ст. 14 та 15 Закону України „Про систему оподаткування”. Ці норми не передбачають штрафні санкції за порушення положень Закону України „Про Застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” як вид податків або зборів. Тому обов’язок платника податків сплатити суму штрафу за порушення приписів цього Закону не віднесене до категорії податкового зобов'язання або податкового боргу.

За таких обставин у відповідача не було підстав визначати застосовані податковими повідомленнями-рішеннями від 30.07.03 р. № 226-23-319-6636/0 та від 14.10.04 р. № /7673/0 штрафні санкції сумою податкового зобов’язання позивача, а тому в цій частині позов підлягає задоволенню.

Позивачем до позову включені вимоги про визнання недійсними протоколів про адміністративні правопорушення від 20.12.05 р. стосовно Ярового Віталія Миколайовича та від 27.12.05 р. стосовно Белецької Людмили Володимирівни.

Але вказані вимоги не належить розглядати в господарському суді в порядку адміністративного судочинства оскільки у зв’язку з набранням з 01.09.05 р. чинності Кодексом адміністративного судочинства України, п. 6 Прикінцевих та перехідних положень до цього Кодексу було встановлено, що до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до господарського процесуального кодексу України від 1991 року, вирішують у першій та апеляційних інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до п. 5 вищенаведених Прикінцевих та перехідних положень до початку діяльності окружного адміністративного суду підсудні йому справи вирішують у першій інстанції відповідні місцеві загальні суди, крім випадку, встановленого пунктом 6 цього розділу.

Господарським судам підвідомчі справи, коли склад учасників спору відповідає ст. ст. 1, 18, 21 Господарського процесуального кодексу України, однак адміністративні протоколи про адміністративні правопорушення від 20.12.05р. стосовно Ярового Віталія Миколайовича та від 27.12.05 р. стосовно Белецької Людмили Володимирівни, стосуються фізичних осіб і не можуть розглядатися в господарському суді за правилами Кодексу адміністративного судочинства, а тому провадження в цій частині підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 157 КАС України.

Керуючись статтями  7, 9, 17, 79, 160 - 163  Кодексу адміністративного судочинства України , колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Позовні вимоги задовольнити частково. Визнати недійсними повідомлення-рішення  від 30.07.03р. №226-23-319-6636/0,  від 14.10.04р. №/7673/0  в частині визначення штрафних санкцій  сумою податкового зобов’язання.

Закрити провадження у справі в частині   визнання недійсними протоколів про адміністративні правопорушення від 20.12.05 р. стосовно Ярового Віталія Миколайовича та від 27.12.05 р. стосовно Белецької Людмили Володимирівни.

В решті вимог в позові відмовити.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, а також особи,  які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права,  свободи, інтереси чи обов'язки, мають право оскаржити в  апеляційному  порядку  постанову суду першої інстанції повністю або частково.

На постанову через суд першої інстанції може бути подана заява про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складання постанови у повному обсязі.

Апеляційна скарга може бути  подана через суд першої інстанції протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Копія апеляційної скарги одночасно направляється до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанови набирає законної сили після закінчення строків для подачі заяви про апеляційне оскарження.

Повний текст постанови виготовлений 01.02.07 р.

Головуючий суддя                                                                     Водолажська Н.С.

суддя           Яризько В.О.

суддя           Хачатрян В.С.