ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.05.07                                                                                           Справа № 1/252-26/123

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Компанія „Данило Галицький”,            м. Львів-Винники

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю „Медіа-Вест”, м. Львів

Про стягнення 76 847,40 грн.

Суддя  Ю.Б. Деркач

при секретарі: Боровець Я.

Представники:

від позивача Яцишин Я.Я. –представник

від відповідача Собчук Т.О. –представник

Представникам сторін роз’яснено їх права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10.05.2007 р.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю „Компанія „Данило Галицький”,          м. Львів-Винники звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „Медіа-Вест”, м. Львів про стягнення 76 847,40 грн.

Ухвалою суду від 07.03.2007 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 12.04.2007 р. В судовому засіданні 12.04.2007 р. оголошувалась перерва до 24.04.2007 р. Ухвалою суду від 24.04.2007 р. розгляд справи відкладався до 03.05.2007 р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання з’явився, подав відзив (вх № 7762 від 12.04.2007 р.) на позовну заяву, проти позовних вимог заперечив з підстав наведених у відзиві.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

13.12.2005 р. між Винниківською міською радою Львівської області та позивачем укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дольницькою Л.М. та зареєстровано в реєстрі за № 10435 (далі по тексту –договір купівлі-продажу).

Відповідно до п. 1.1. договору купівлі-продажу Продавець (Винниківська міська рада Львівської області) на підставі рішення тридцять першої сесії четвертого скликання Винниківської міської ради Львівської області за № 905 від 12.07.2005 р. продав за плату, а Покупець (позивач) прийняв у власність земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0017, загальною площею 0,7721 гектарів, яка розташована за адресою:         м. Львів-Винники, вул. Шевченка, 1-д.

17.01.2006 р. на підставі договору купівлі-продажу Винниківська міська рада видала позивачу Державний акт серії ЯБ № 561732 на право власності на земельну ділянку загальною площею 0,7721 га, яка розташована за адресою: м. Львів-Винники, вул. Шевченка, 1-д.

Згідно договору купівлі-продажу (п. 1.3.) на який посилається позивач в якості обгрунтування позовних вимог, земельна ділянка яку набув позивач має зокрема таке обмеження як забезпечення право проїзду по наявному шляху ТзОВ „Медіа-Вест” (відповідачу) до земельної ділянки по вул. Шевченка, 16 у м. Львові-Винниках.

27.12.2005 р. між сторонами укладено Протокол переговорів між представниками сторін щодо оренди та обслуговування приміщень, власником яких є Львівська обласна рада, у              м. Винники, вул. Шевченка, 1-д (далі по тексту –протокол переговорів).

Відповідно до протоколу переговорів (п. 6) позивач та відповідач зобов’язуються не перешкоджати, а за домовленістю, сприяти одне одному в обслуговуванні приміщень, в прокладенні комунікаційних споруд (електрифікації, газифікації та інше).

09.11.2006 р. між позивачем (замовник) та ЗАТ „Львівшляхрембуд” (підрядник) укладено договір підряду по облаштуванню проїзду через земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Львів-Винники, вул. Шевченка, 1-д і є власністю позивача (далі по тексту –договір підряду).

Згідно п. 2.2. договору підряду договірна ціна на моменту укладення договору склала 153 694,80 грн.

Підрядник вказані в договорі підряду роботи виконав, що підтверджується актом б/н приймання виконаних підрядних робіт за січень 2007 р. на загальну суму 153 694,80 грн.

Як зазначає позивач в позовній заяві, що оскільки сторони по справі домовились сприяти одне одному в обслуговуванні приміщень він неодноразово звертався до відповідача щодо розгляду питання проплати половини коштів –76 847,40 грн., затрачених на облаштування спільної з відповідачем дороги, оскільки проїзд є спільним, однак жодної відповіді від відповідача не отримав. Слід зазначити, що в матеріалах справи міститься лист № 85 від 02.11.2006 р. позивача адресований відповідачу з проханням проплати кошти в сумі лише 40 000,00 грн.

Позивач обгрунтовуючи свої позовні вимоги посилається на норми Земельного кодексу України щодо відшкодування збитків, заподіяних внаслідок встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок та зазначає, що при відсутності права земельного сервітуту на земельну ділянку, яка розташована за адресою: м. Львів-Винники, вул. Шевченка, 1-д, а відтак можливості встановлення плати за використання відповідачем земельної ділянки позивача наносяться збитки у вигляді знищення асфальтного покриття, яке покладено за його кошти.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов висновку про безпідставність позовних вимог у зв’язку з наступним:

Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв’язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода).

Згідно ч. 2 ст. 224 ГК України під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі неналежного виконання зобов’язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до протоколу переговорів (п. 6) позивач та відповідач зобов’язуються не перешкоджати, а за домовленістю, сприяти одне одному в обслуговуванні приміщень, в прокладенні комунікаційних споруд (електрифікації, газифікації та інше).

Будь-яких доказів наявності домовленості між сторонами про облаштування спільного проїзду відповідно до договору підряду в матеріалах справи немає.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 ЗК України право власності на землю – це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Вказаний вище договір підряду укладений за ініціативою позивача, без домовленості з відповідачем, а відтак відповідач не може нести відповідальності у вигляді відшкодування збитків за проведення господарської діяльності позивача.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги необгрунтовані, безпідставні та такі, що до задоволення не підлягають.

З огляду на викладене, керуючись ст. 78 ЗК України, ст.ст. 22, 319 ЦК України, ст. 224 ГК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 78, 82, 83, 84, 85, 115 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні позову відмовити повністю.

2.   Судові витрати покласти на позивача.

Суддя