Харківський апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" січня 2007 р.                                                           Справа № 2/620-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Парасочці Н.В.

за участю представників сторін:

позивача –Пелипенка А.К.-дов.,

відповідача –Олефіренко В.П. –дов.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вхідний № 97С/3-9) на рішення господарського суду Сумської області від 27 листопада 2006 року по справі № 2/620-06

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ізумруд», м. Кременчук Полтавської області

до  Малого приватного підприємства «ПРАІД», м. Шостка Сумської області

про  стягнення 9881,78 грн.

встановила:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ізумруд», звернувся до господарського суду Сумської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача, Малого приватного підприємства «ПРАІД» на свою користь суму заборгованості в розмірі 9881,78 грн., в тому числі 8994,93 грн. заборгованості за поставлений товар, 204,18 грн. інфляційних збитків, 3 % річних у розмірі 97,13 грн., 585,54 грн. пені, а також витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Рішенням господарського суду Сумської області від 27 листопада 2006 р. по справі № 2/620-06 (суддя Соп’яненко О.Ю.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач, «Торговий дім «Ізумруд», з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського суду Сумської області від 27.11.2006 року по справі № 2/620-06 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В апеляційній скарзі та доповненнях до неї позивач посилається на порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що оскаржуване рішення прийняте при неповному з’ясуванні обставин справи, та не відповідає фактичним обставинам. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що він належним чином виконав зобов’язання по поставці товару, а відповідач не здійснив оплату товару, чим порушив умови договору та норми чинного законодавства.

Відповідач, МПП «Прайд», заперечує проти апеляційної скарги позивача, вважає рішення господарського суду Сумської області по даній справі законним та обгрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу позивача - без задоволення. Відповідач вважає, що судом повно та всебічно досліджені всі обставини справи, та всі необхідні докази. Як вказує відповідач у наданих суду поясненнях, товар на загальну суму 6757,20 грн. по накладній № 2758/5 від 29.07.2005 року він не отримував. На вказану суму по накладній № 1515/5 від 29.07.2005 року відповідач прийняв від позивача за його проханням на зберігання товар, який належав МПП «ЮВА».

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи сторін, заслухавши у судовому засіданні пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне:

звертаючись до місцевого господарського суду  з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості позивач посилався на те, що між сторонами по справі існували договірні стосунки на підставі укладеного договору поставки № 208 від 27 липня 2005 року, згідно з яким позивач поставив на адресу відповідача товар на загальну суму 58164,84 грн., з яких відповідач повернув товару на суму 49169,91 грн. Заборгованість у розмірі 8994,93 грн. відповідачем не сплачена, та з урахуванням тих обставин, що на час звернення позивача з позовом до суду закінчився строк придатності поставленого товару, позивач заявив вимоги про стягнення його вартості з урахуванням індесу інфляції, річних та пені.

Відмовляючи позивачеві у задоволенні його позовних вимог місцевий господарський суд посилався на недоведеність позовних та непідтвердженість їх матеріалами справи.

Як встановлено із матеріалів справи, 27 липня 2005 року між сторонами по справі укладений договір № 208 поставки товару, відповідно до умов якого позивач (продавець) зобов‘язується передати у власність відповідача (покупця) товар: мінеральну воду торгової марки «Ізумруд» в асортименті, сокоміські напої торгових марок «Іскра» та «Рів‘єра», а покупець зобов‘язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору. При цьому, сторонами договору зазначено, що ціна, кількість, витрати на транспортування товару вказані у додатках до цього договору або накладних, які після підписання їх сторонами є невід‘ємною частиною договору. Умовами договору також передбачено, що перехід права власності здійснюється в момент передачі товару згідно з базисом поставки та визначається датою довіреності покупця на отримання відповідної партії товару при доставці товару покупцю транспортом продавця або датою накладної продавця при самовивозі.

У якості доказів поставки товару позивачем до матеріалів справи залучено накладні № 1516/5 від 29.07.2005 року на суму 51407,64 грн., № 2758/5 від 29.07.2005 року на суму 6757,2 грн., а також накладна № 52399 від 29.07.2005 року на зворотню тару на суму 1386 грн.

Також, позивачем зазначено та надано відповідні докази того, що 07.10.2005 року відповідачем було повернуто зворотню тару на суму 1386 грн., а також частково повернутий товар на загальну суму 49169,91 грн., в тому числі: по накладній № 7 від 17.10.2005 р. на суму 13893 грн. та по накладній № 8 від 17.10.2005 року на суму 35276,91 грн. Накладні на повернення товару підписані представником відповідача та відповідний факт а також суму повернутого товару представник відповідача визнав у судовому засіданні.

Як вбачається із залучених до матеріалів справи накладних на відпуск товару № 1516/5 від 29.07.2005 року та № 2758/5 від 29.07.2005 року, в них не зазначено, що відпуск товару здійснений саме на виконання умов договору поставки № 208 від 27 липня 2005 року, однак, позивач вважає, що відпуск вказаного товару здійснений саме на виконання умов договору поставки № 208.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з положеннями ст.ст. 202, 205, 207 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов’язків, зокрема, дво- або багатостороннім правочином (договором) є погоджена дія двох або більше сторін. Правочин може вчинятись усно або в письмовій формі; сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; якщо він підписаний сторонами.

Зважаючи на вказані норми, підтвердження сторонами по справі того факту, що товар доставлявся саме транспортом позивача, відсутність довіреностей на отримання товару  та наявність підписаних сторонами видаткових накладних, в яких відсутні посилання на певний договір, не можна визнати обґрунтованим твердження позивача, що поставка товару по залученим до матеріалів справи накладним здійснена за договором поставки № 208 від 27.07.2005 року.

Таким чином, колегією суддів зроблені висновки, що поставка товарів за цими видатковими накладними була здійснена поза межами дії вказаного договору.

Разом з тим, згідно з положенням ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 16 ЦК України у ч. 2 передбачає одним із способів захисту цивільних прав та інтересів примусове виконання обов’язку в натурі.

Відповідно до вимог ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи встановлено, що 05.04.2006 року позивачем на адресу відповідача направлена претензія про оплату заборгованості по відвантаженій продукції у сумі 8994,93 грн. При цьому, у претензії позивач посилався на факт отримання відповідачем продукції по накладним № 1516/5 від 29.07.2005 року на суму 51407,64 грн.та по накладній № 2758/5 від 28.10.2005 року на суму 6757,2 грн.

До матеріалів справи сторонами залучені як накладна № 2758/5 від 28.10.2005 року на суму 6757,2 грн., так і накладна № 2758/5 від 29.07.2005 року на суму 6757,2 грн., яка вказана у позовній заяві. При цьому, по накладній № 2758/5 від 29.07.2005 року вимога про оплату (претензія) в порядку ст. 530 ЦК України заявлена не була, а тому у позивача в цій частині відсутнє порушене право та вимоги у цій частині є безпідставними.

Оскільки нарахування інфляційних, річних та пені позивачем зроблено на суму 6187,02 грн., саме по накладній, по якій відсутня вимога про оплату, позовні вимоги у цій частині також не підлягають задоволенню.

Щодо вимог про оплату заборгованості по поставленому товару за накладною № 1516/5 від 29.07.2005 року: як встановлено із матеріалів справи позивачем на адресу відповідача поставлений товар на загальну суму  51407,64 грн., з яких йому було повернуто товару на суму 49169,91 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем по вказаній поставці становить 2237,73 грн., що не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні. На відповідну суму позивачем інфляційні та річні не нараховувались.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовної заяви та апеляційної скарги відповідача - у розмірі 2237,73 грн., в іншій частині позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими та позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення.

На цій підставі колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Сумської  області  від  27 листопада 2006 року у справі  № 2/620-06 підлягає частковому скасуванню.

З огляду на зазначене та керуючись ст. ст.  99, 101, 102, п.2 ст. 103, п. 1, 4 ст. 104, ст. 105 ГПК, України,

постановила:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити частково.

Рішення господарського суду Сумської області від 27.11.2006 року по справі № 2/620-06 в частині відмови у задоволенні позовних вимог у сумі 2237,73 грн. скасувати та у цій частині прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Стягнути з Малого приватного підприємства «ПРАІД» (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. 6-ї Гв. Дивізії,5 п/р 260052146 в АППБ «Аваль», м. Суми МФО 337483, свід. № 25686364 ІПН 79)  на користь  Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ізумруд» (39623, Полтавська область, м. Кременчук, вул. Л.Чайкіної, 37 р/р 1 у Кременчуцькій філії АК «Промислово-фінансовий банк» МФО 331768 код 30343253) 2237,73 грн. заборгованості, 22,38 грн. держмита, 26,72 грн. судових витрат та 11,19 грн. держмита за подання апеляційної скарги.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Доручити господарському суду Сумської області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя

Судді