ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  міста КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№  20/99

03.04.07

За позовом          Науково-виробничого товариства з обмеженою відповідальністю з

іноземними інвестиціями «Донікс»

До                    Державного підприємства «Дарницький вагоноремонтний завод»

Про                         стягнення 62 666,68грн.

Суддя В.В. Палій

Секретар Н.С. Молочна

Представники:

Від позивача       Ротару М.І.- юрисконсульт, (дов. від 15.01.2007р.)

Від відповідача   Кальчев Л.В.- предст. (дов. від 03.01.2007р.)

Обставини справи:

Позовні вимоги заявлені про стягнення заборгованості в сумі 62 666,68грн. (52 828,00 грн. - основний борг,  2 038,73грн. - 3% річних, 7 799,95грн. –інфляційних нарахувань), яка виникла внаслідок невиконання відповідачем зобов’язання за договором поставки №05-184/11/05/07/01 від 07.11.2005р.

Відповідач у відзиві просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій. Відзив обґрунтовано тим, що стосовно відповідача було порушено справу №24/342-б про визнання банкрутом  за заявою АЕК «Київенерго»та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, який поширюється на вимоги щодо сплати основного боргу, неустойки, суми завданих збитків. Під час дії мораторію  не нараховуються неустойка, не застосовуються інші штрафні санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов’язань.

15.03.2007р. розгляд справи відкладався.

Ознайомившись з матеріалами справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

В С Т А Н О В И В :

07.11.2005р. між сторонами укладено договір поставки №05-184/11/05/07/01, відповідно до умов якого постачальник (позивач) зобов’язується поставити та передати у власність, а покупець (відповідач) прийняти і оплатити продукцію, кількість і ціни якої вказуються у Специфікації №1 до Договору, яка є невід’ємною його частиною.

У відповідності до вказаного договору позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними №№564/3-2 від 15.11.2005р. на суму 46740,00грн., 642-1/з від 19.12.2005р. на суму 56088,00грн. Всього на суму 102 828,00грн.

Відповідно до п. 6.4 Договору  оплата за поставлену продукцію по даному договору проводиться покупцем, в сумі вартості кожної поставленої партії продукції, у відповідності з рахунком-фактурою на дану партію, обумовлену  згідно з п. 5.2 договору на протязі 5 банківських днів після дати надходження вантажу на адресу відповідача у м. Києві.

Відповідач оплатив вартість одержаного товару частково у сумі 50 000,00грн.

На день подання позову до суду, сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 52 828,00грн.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 52 828,00грн. підлягають задоволенню.

Згідно п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, стягнення 3 % річних у сумі 2 038,73грн.  та інфляційних нарахувань у сумі 7 799,95грн. вважається обґрунтованим.

Посилання відповідача на те, що стосовно відповідача було порушено справу №24/342-б про визнання банкрутом  за заявою АЕК «Київенерго»та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів не приймається судом до уваги, оскільки відповідачем не надано суду доказів того, що в період прострочення  виконання зобов’язання відповідача перед позивачем (23.11.2005р. по 22.02.2007р.) у справі №24/342-б про визнання банкрутом ТОВ «Дарницький вагоноремонтний завод»діяв мораторій на задоволення вимог кредиторів, про введення якого зазначається в ухвалі господарського суду. При цьому суд враховує, що відповідно до п. 7 ст. 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»дія мораторію припиняється з дня припинення провадження у справі про банкрутство (ухвала Господарського суду міста Києва від 25.04.2003р. №24/342-б).

Витрати по оплаті державного мита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу згідно ст.49 ГПК України  покладаються  на  відповідача.

Враховуючи наведене, а також те, що відповідач не оспорив ціну позову, позовні вимоги визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1.  Позовні вимоги  задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Дарницький вагоноремонтний завод»(м. Київ, вул. Алма-Атинська, 74, р/р 03 в АБ «Експрес-Банк»м. Києва, МФО 322959, код 14294471) на користь Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями “Донікс” (м. Донецьк, вул. Куйбишева, 44, п/р 0000 в Донецькій філії Першого Українського Міжнародного Банку, МФО 335537, код 13495380), а у випадку відсутності коштів-з будь-якого іншого рахунку, виявленого державним виконавцем, під час виконання судового рішення,  52 828,00грн. - основного боргу, 2 038,73грн. - 3%  річних, 7 799,95грн. –інфляційних нарахувань, 626,67грн. - державного мита, 118,00грн.- витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.  Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня підписання.

Суддя                                                                                                                             В.В. Палій