ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2007 р.
№ 32/204пд

Вищий господарський  суд  України у складі колегії суддів :

головуючого судді
Овечкіна В.Е.,

суддів
Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув касаційну скаргу

Донецької міської ради

на постанову
від 20.12.06 Донецького апеляційного господарського суду

у справі
№ 32/204 господарського суду Донецької області

за позовом
ПП “Фірма “Север”

до
1.Донецької міської ради
2.Виконавчого комітету Донецької міської ради

про
спонукання поновлення на новий строк дії договору оренди земельної ділянки

у справі взяли участь представники

позивача:

відповідача: Степанов К.С. довір. у справі

ВСТАНОВИВ:

Клопотання позивача про відкладення розгляду справи колегією суддів відхиляється з огляду на те, що воно надійшло після слухання справи.

Рішенням господарського суду Донецької області від 04.09.2006 (суддя О. Сковородіна), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського  суду 20.12.2006 (колегія суддів: Н. Величко,              І. Алєєва, А. М’ясищев), задоволені частково позовні вимоги про спонукання виконкому та Донецької міської ради поновити на новий строк дію договору оренди земельної ділянки площею 1365 кв.м. Поновити договір оренди судом зобов’язано Донецьку міську раду і відмовлено в позові до виконкому Донецької міської ради. Судові акти мотивовані тим, що позивач є добросовісним користувачем земельної ділянки за договором від 15.02.2000, користується нею після закінчення терміну договору і сплачує орендну плату. Врегулювання земельних відносин, управління  майном, що належить до комунальної власності є повноваженнями міської ради.

Донецька міська рада в касаційній скарзі просить частково скасувати прийняті судові акти в частині зобов’язання Донецької міської ради поновити на новий строк дію договору оренди земельної ділянки від 15.02.2000, площею 1565кв.м., розташованої на території Кіровського району                          м. Донецька та  підписати текст договору, який відповідає раніш укладеному договору від 15.02.2000 на тих самих умовах та на той самий строк. Скарга мотивована тим, що міська рада не була стороною у договорі від 15.02.2000. Повноваження щодо надання в оренду земельних ділянок делеговано виконавчому комітету міської ради.

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга  підлягає задоволенню   частково з наступних підстав.

Відповідно ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Попередніми судовими інстанціями було встановлено, що позивач та виконком Донецької області ради уклали договір оренди земельної ділянки від 15.02.2000 і позивач отримав в оренду земельну ділянку на території Кіровського району м. Донецька на перехресті вулиць Островського та Терешкової, площею 1365,00 кв.м. із земель загального користування до 22.02.2005. В п.2.1 договору оренди земельної ділянки передбачено, що по закінченні терміну дії договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий термін при умові, що він письмово повідомить про це не пізніше, ніж за 2 місяці до його закінчення.

З додержання цього терміну позивач тричі звертався з заявою на подовження на новий строк договору оренди земельної ділянки. 20.12.2004 ним отриманий лист голови міської ради про відмову в дозволі оформлення матеріалів для подовження договору оренди земельної ділянки.

З посиланням на ст. 33 Закону України “Про оренду землі”, на відсутність пояснень причин з яких відповідачі не надали суду першої інстанції рішення Донецької міської ради № 20/16 від 24.06.2005 “Про делегування виконкому міської ради повноважень “на передачу в оренду земельних ділянок” з врахуванням встановлених судом обставин щодо добросовісного виконання орендарем умов договору оренді, відсутності заперечення орендодавця на протязі одного місяця після закінчення строку дії договору, апеляційний суд залишив в силі рішення місцевого суду, яким було зобов’язано Донецьку міську раду поновити на новий строк дію договору оренди земельної ділянки від 15.02.2000 площею 1365 кв.м. на тих самих умовах та на той самий строк.

Висновок судів попередніх інстанцій, що договір оренди земельної ділянки від 15.11.2000 повинна на новий строк поновляти міська рада, не грунтується на матеріалах справи.  Судами було встановлено, що договір з позивачем укладав виконком. А відповідно ст. 33 Закону України “Про оренду землі” у разі відсутності письмових заперечень орендодавця (виконкому) протягом одного місяця  після закінчення строку договору він підлягає поновленню на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

З огляду на зазначене заслуговують на увагу доводи Донецької міської ради про те, що вона не є стороною по договору від 15.02.2000 і у неї не виникає  жодних зобов’язань щодо іншої сторони по договору. Міська рада і виконком міської ради є окремі юридичні особи. З наведеного слідує, що суди попередніх інстанцій не повно встановили обставини і дослідили докази у справі. Зокрема, ними не досліджено з яких підстав стороною у спірному договорі зазначений виконком, незважаючи на те, що підстави, зазначені в тексті самого договору. Крім цього, в Законі України “Про місцеве самоврядування в Україні” зазначено, що до відання виконавчих органів, зокрема, міських рад,  у сфері регулювання земельних відносин належать власні повноваження і делеговані міською радою. Судами попередніх інстанцій не досліджувалися делеговані повноваження виконкому Донецької міської ради.

За таких обставин суди передчасно дійшли висновку, що виконком не може бути зобов’язаний поновити на новий термін договір оренди земельної ділянки. Ними порушені вимоги ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо повного, об’єктивного дослідження в судовому  засідання матеріалів справи, що не дає можливості касаційній інстанції перевірити надану юридичну оцінку всім обставинам справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. Господарський процесуальний кодекс не передбачає можливості досліджувати обставини справи і докази в суді касаційної інстанції і тому прийняті судові акти підлягають скасуванню з направленням справи на новий розгляд.

Під час повторного розгляду справи суду першої інстанції необхідно врахувати викладене вище, усунути зазначені недоліки, з’ясувати всі обставини справи, повноваження відповідачів, надати їм належну юридичну оцінку і винести законне, обгрунтоване рішення, керуючись нормами матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117 –11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Донецької міської ради задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 20.12.2006 та рішення господарського суду Донецької області від 04.09.2006 скасувати.

Справу № 32/204пд направити на новий розгляд до господарського суду Донецької області.

Головуючий, суддя                     В.Овечкін

Судді                    Є.Чернов

В.Цвігун