ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"29" травня 2007 р.
Справа № 13/428-06-13675А

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

судді-доповідача Пироговського В.Т.,

суддів Картере В.І., Жекова В.І.,

секретар судового засідання Буравльова О.М.,

за участю представників сторін в засіданнях суду 08.05.2007р., 29.05.2007р.:

від позивача Тарнакоп В.І.,

від відповідача Толстова О.В.

розглянула апеляційну скаргу

Управління ПФУ в м. Котовськ Одеської області

на постанову господарського суду Одеської області

від 15.02.2007р.

у справі № 13/428-06-13675А

за позовом ТОВ „Котовський хлібозавод”

до Управління ПФУ в м. Котовськ Одеської області

про скасування рішень.

Відповідно до вимог п.6 Прикінцевих положень та п.1 ч.1 ст.17 КАС України справа розглядається в порядку, встановленому цим Кодексом.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 02.04.2007р. відкрито апеляційне провадження зі справи № 13/428-06-13675А за апеляційною скаргою Управління ПФУ в м. Котовськ Одеської області.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 03.04.2007р. розгляд даної справи в апеляційному порядку призначено на 08.05.2007р.

Вказані ухвали надіслані сторонам 04.04.2007р., тобто останні повідомлені про дату, час і місце засідання суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

За правилами ст.150 КАС України в судовому засіданні апеляційного господарського суду 08.05.2007р. розгляд адміністративної справи відкладено на 29.05.2007р.

Згідно із приписами ст.160 КАС України в засіданні суду 29.05.2007р. проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

ТОВ „Котовський хлібозавод” звернулось до господарського суду Одеської області з уточненою позовною заявою про скасування прийнятих Управлінням ПФУ в м. Котовськ Одеської області рішень від 10.11.2006р.           №№ 302, 303.

Постановою місцевого господарського суду від 15.02.2007р. (суддя Панченко О.Л.) позов задоволено, скасовано названі вище ненормативні акти.

Судове рішення з посиланням на приписи п.3.31 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату України від 13.01.2004р. № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.01.2004р. за № 114/8713 вмотивоване правомірністю дій товариства по невключенню до фонду оплати праці сум сплаченої працівникам матеріальної допомоги.

Не погоджуючись із постановою суду, Управління ПФУ в м. Котовськ Одеської області звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить судове рішення скасувати, позов залишити без розгляду або закрити провадження у справі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Зокрема, скаржник вказує на те, що на протязі 2004, 2005, 2006 років підприємством декілька разів виплачувалась працівникам благодійна допомога, яка за текстом видаткових ордерів значилась як нецільова допомога, а за текстом наказів, на підставі яких вона виплачувалась, –як одноразова цільова допомога на оздоровлення. На думку органу ПФУ, виплачена відповідачем матеріальна допомога не належить до п.п.3.31,3.32 п.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, т.я. передбачена в колективному договорі як така, що носить систематичний характер, та має включатися до складу фонду оплати праці на підставі п.п.2.3.3 вищезазначеної Інструкції.

В запереченнях на апеляційну скаргу ТОВ „Котовський хлібозавод” просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову господарського суду Одеської області –без змін як законну та обґрунтовану.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні в них докази, вислухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила:

Управлінням ПФУ в м. Котовськ Одеської області проведено повторну перевірку своєчасності, достовірності, повноти нарахування сум страхових внесків, своєчасної сплати зобов’язання зі збору на обов’язкове державне пенсійне страхування ТОВ Котовський хлібозавод” за період з 01.06.2003р. по 30.04.2006р., за результатами якої оформлено акт від 10.11.2006р. № 32.

Зазначеним актом встановлено порушення ст.19 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”, п.п.2.3.3 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату України, а саме не включено до фонду оплати праці матеріальну допомогу на оздоровлення, не нараховано страхові внески на суму вказаних виплат допомоги та не утримано внески з фізичних осіб з сукупного оподаткованого доходу.

На підставі акту перевірки, відповідно до ст.106 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” за названі порушення відповідачем винесено рішення від 10.11.2006р. № 302, яким застосовано фінансові санкції в сумі 1850 грн., та № 303, яким застосовано фінансові санкції в сумі 585,88 грн.

Вважаючи, що зазначені рішення суперечать пенсійному законодавству України, суб’єкт господарювання звернувся до місцевого господарського суду із уточненою позовною заявою про їхнє скасування, яка задоволена з мотивів, викладених в описовій частині цієї ухвали.

Перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, повноту, об’єктивність дослідження наданих доказів, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне:

Згідно із приписами п.1 ст.19 Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.2003р. № 1058-ІV страхові внески до солідарної системи нараховуються для роботодавця –на суми фактичних витрат на оплату праці (грошового забезпечення) працівників, що включають витрати на виплату основної і додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат, у тому числі в натуральній формі, які визначаються згідно з нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Закону України „Про оплату праці”, виплату винагород фізичним особам за виконання робіт (послуг) за угодами цивільно-правового характеру, що підлягають обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а також на суми оплати перших п’яти днів тимчасової непрацездатності, яка здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Отже, витрати на виплату матеріальної допомоги працівникам підприємства можуть бути базою нарахування страхових внесків на пенсійне страхування лише у разі, якщо вони відповідають ознакам витрат на оплату праці та підлягають обкладенню податком з доходів фізичних осіб. Втім, спірні витрати ТОВ Котовський хлібозавод” таким ознакам не відповідають.

В ст.ст.1,2 Закону України „Про оплату праці” від 24.03.1995р. № 108/95-ВР законодавцем визначено поняття „заробітна плата” та її складових частин.

Заробітна плата –це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

До структури заробітної плати входять основна заробітна плата (винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов’язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців), додаткова заробітна плата (винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, пов’язані з виконанням виробничих завдань і функцій) та інші заохочувальні та компенсаційні виплати (виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми).

З наданих на виконання ухвали господарського суду апеляційної інстанції від 08.05.2007р. копій колективних трудових договорів від 20.08.2003р. та від 06.09.2005р. вбачається, що адміністрація відповідача зобов’язалась надавати разову матеріальну допомогу. Між тим, такі витрати згідно умов трудових договорів не пов’язуються з виконаною роботою (остання оплачується на підставі встановленої почасово-преміальної системи оплати праці), у зв’язку з чим отримані працівниками кошти у вигляді матеріальної допомоги не відносяться до їхньої заробітної плати.

Підпунктом 9.7.3 п.9.7 ст.9 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб” від 22.05.2003р. № 889-IV передбачено, що не підлягає включенню до оподатковуваного доходу сума нецільової благодійної допомоги, у тому числі матеріальної, яка надається резидентами –юридичними або фізичними особами на користь платника податку протягом звітного податкового року сукупно у розмірі, що не перевищує розмір суми граничного розміру доходу, визначеного згідно з абзацом першим підпункту 6.5.1 пункту 6.5 статті 6 цього Закону, встановленого на 1 січня такого року, за умови, що на такого платника податку поширюється право на отримання податкової соціальної пільги згідно з підпунктом 6.5.1 пункту 6.5 статті 6 цього Закону.

З метою з’ясування суттєвої для правильного вирішення спору обставини, а саме факту наявності чи відсутності призначення матеріальної допомоги, виплаченої працівникам, ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 08.05.2007р. зобов’язано товариство надати докази в підтвердження використання виплаченої благодійної допомоги згідно її цільового призначення. Відповідачем не виконано вимоги апеляційного господарського суду. При цьому, надано пояснення, згідно яких допомога виплачувалась на підставі заяв робітників, тобто без подальшої перевірки використання наданих коштів.

Проаналізувавши наведений припис спеціального нормативно-правового акту з питань оподаткування податком з доходів фізичних осіб в аспекті спірних по даній адміністративній справі правовідносин, колегія суддів відзначає, що суб’єктом господарювання надавалась нецільова благодійна допомога, яка не перевищує установлений законодавцем розмір, без подальшого утримання з працівників сум податку з доходів фізичних осіб, що кореспондується з правилами п.п.9.7.3 п.9.7 ст.9 Закону України „Про податок з доходів фізичних осіб”.

З акту від 10.11.2006р. № 32 жодним чином не вбачається дослідження в процесі перевірки питання відносно того, чи поширюється на платників податків, яким виплачувалась нецільова благодійна допомога, право на отримання податкової соціальної пільги згідно з підпунктом 6.5.1 пункту 6.5 статті 6 цього Закону.

Відтак, ТОВ Котовський хлібозавод” обґрунтовано не віднесено суми виплаченої нецільової допомоги до фактичних витрат на оплату праці та правомірно не нараховано передбачені Законом України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” страхові внески, оскільки матеріальна допомога не є ані основною, ані додатковою заробітною платою, ані різновидом компенсаційних чи заохочувальних виплат, та не є об’єктом оподаткування податком з доходів фізичних осіб, у зв’язку з чим рішення Управління ПФУ в м. Котовськ Одеської області від 10.11.2006р. №№ 302, 303 підлягають скасуванню, про що вірно вказано в постанові господарського суду Одеської області.

Не приймаються до уваги посилання скаржника на положення Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Державного комітету статистики від 13.01.2004р № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.012004р. за № 114/8713, оскільки абз.2 п.1.1 цієї Інструкції прямо унеможливлює її застосування для визначення складових фонду оплати праці як бази (об’єкта) для нарахування внесків до фондів загальнообов’язкового державного соціального страхування.

З огляду на викладене, мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставами для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення місцевого господарського суду.

Керуючись ст.ст.150,160,162,195,196,198,200,205,206 КАС України, колегія суддів

Ухвалила:

Постанову господарського суду Одеської області від 15.02.2007р. зі справи № 13/428-06-13675А залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Ухвала в порядку ст.254 КАС України набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач

В.Т. Пироговський

Судді

В.І. Картере

В.І. Жеков