ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  РІВНЕНСЬКОЇ  ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

"06" березня 2007 р.                                                                  Справа №  14/62

Господарський суд Рівненської області у складі судді Марача В.В. при секретарі судового засідання Катеринчику А.І., розглянувши адміністративну справу

за позовом        Фермерського господарства “Марічка”

до відповідача Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області

про                     спонукання до дії

за участю представників сторін: від позивача    – Свинарський В.В. –голова ФГ,

Романчук І.І. (дов. у справі);

від відповідача– голова СР Ковальчук С.А.,

Оврачук Г.С., Лазуренко В.О. (дов. справі).

Статті  27, 49, 51 Кодексу адміністративного судочинства України сторонам роз’яснені.

ВСТАНОВИВ: Позивач– Фермерське господарство “Марічка” м. Костопіль –звернувся в господарський суд з адміністративним позовом до Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області, в якому просить спонукати останню до прийняття рішення щодо погодження на проведення фермерський господарством  “Марічка” геологорозвідувальних робіт на земельній ділянці площею 19 га та до прийняття рішення про погодження на надання ФГ “Марічка” спеціального дозволу на користування надрами Малолюбашанського родовища.

Під час розгляду справи позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, в яких просить спонукати Малолюбашанську сільську раду до прийняття рішення щодо погодження на проведення Фермерським господарством “Марічка” геологорозвідувальних робіт на земельній ділянці площею 19 га та спонукати Малолюбашанську сільську раду до прийняття рішення про погодження на надання Фермерському господарству “Марічка” спеціального дозволу на користування надрами Малолюбашанського родовища пісків площею 11 га за рахунок земель Малолюбашанської сільської ради.

Свої вимоги позивач обгрунтовує наступним.

На підставі листа Фермерського господарства “Марічка” № 85 від 17.07.2006 р. (яким позивач просив Костопільську райдержадміністрацію надати в оренду строком на сорок дев'ять років земельну ділянку, яка буде використовуватися для сільськогосподарського виробництва, а після проведення геологорозвідувальних робіт і затвердження запасів,– для видобування пісків), Розпорядженням голови Костопільської районної державної адміністрації № 602 від 27 листопада 2006 року було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки фермерському господарству “Марічка” в оренду терміном на сорок дев'ять років за рахунок 19,0 га земель запасу сільськогосподарського призначення (рілля) за межами населених пунктів на території Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області, встановлено орендну плату за використання земельної ділянки та надано в оренду зазначену земельну ділянку.

13 грудня 2006 року між Костопільською райдержадміністрацією та Фермерським господарством “Марічка” було підписано договір оренди зазначеної земельної ділянки (що знаходиться за межами населеного пункту Малолюбашанської сільської ради, загальною площею 19,0 га) строком на сорок дев'ять років. Відповідно до акту приймання передачі земельної ділянки до договору оренди землі від 13.12.2006 р. (державна реєстрація 13.12.2006 р.) землю було передано в оренду позивачу.

Враховуючи, що дана земельна ділянки була взята позивачем в оренду для сільськогосподарського виробництва, та для видобування пісків після проведення геологорозвідувальних робіт і затвердження запасів, відповідно до ст. 10 Кодексу України про надра, яка передбачає, що до відання сільських, селищних, міських та районних Рад народних депутатів на їх території належить погодження клопотань про надання надр у користування з метою геологічного вивчення, розробки родовищ корисних копалин місцевого значення,– листом № 126 від 08.12.2006 року Фермерське господарство “Марічка” звернулося до Малолюбашанської сільської ради з клопотанням дати погодження на проведення геологорозвідувальних робіт за власний рахунок на земельній ділянці площею 19 га (яка вже була взята в оренду позивачу саме з такою метою). До вказаної заяви було додано викопіювання з плану землекористування Малолюбашанської сільської ради земельної ділянки для проведення геологорозвідувальних робіт, погоджене старшим державним інспектором з екології та природних ресурсів Костопільського району, начальником Костопільської районної санітарно-епідеміологічної станції, заступником начальника управління Рівненської облдержадміністрації (орган  культурної   спадщини), начальником  Костопільського районного відділу земельних ресурсів, начальником відділу містобудування архітектури та житлово-комунального господарства Костопільського району.

Проте, не враховуючи вказані погодження, листом № 222 від 19.12.2006 р. Малолюбашанської сільської ради було повідомлено Позивача, що його “звернення стосовно надання погодження на проведення геологорозвідувальних робіт за власний рахунок на земельній ділянці площею 19 га від 08.12.2006 р. було включено і розглянуто Малолюбашанською сільською радою 15 грудня 2006 року; рішення “про погодження на проведення геологорозвідувальних робіт” сесією не прийнято”.

Крім того 29 серпня 2006 року рішенням Малолюбашанської сільської ради Костопільського району Рівненської області № 46 було безпідставно та без пояснення жодних причин відмовлено Фермерському господарству “Марічка” на погодження місця розташування піщаного кар’єру та надання спеціального дозволу на користування  надрами.

Стверджує, що такі дії Малолюбашанської сільської ради порушують права Фермерського  господарства “Марічка” та суперечать чинному законодавству України. Ненадання відповідачем погодження на проведення геологорозвідувальних робіт та погодження на надання спеціального дозволу на користування надрами Малолюбашанського родовища пісків, перешкоджає здійсненню господарської діяльності позивача та завдає йому збитків.

Малолюбашанська сільська рада подала суду відзив та заперечення проти позову ФГ “Марічка”, в яких просить відмовити останньому в позові, посилаючись при цьому на те, що земельна ділянка надавалася фермерському господарству для сільськогосподарського виробництва, а не для розробки родовища піску. Крім того, відповідач посилається на те, що надання погодження на проведення геологорозвідувальних робіт це право сільської ради, а не її обов’язок. Таким чином, вважає, що дії сільської ради щодо відмови ФГ “Марічка” в наданні погодження на проведення геологорозвідувальних робіт та на надання спеціального дозволу на користування надрами Малолюбашанського родовища пісків здійснені в межах діючого законодавства України.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу та зібрані судом, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини, на яких грунтуються їх вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню.

При цьому суд керувався наступним.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Кодексу України про надра гірничі відносини в Україні регулюються Конституцією України, Законом України “Про охорону навколишнього природного середовища”, цим Кодексом та іншими актами законодавства України, що видаються відповідно до них.

Статтею 10 Кодексу України про надра встановлено, що погодження клопотань про надання надр у користування з метою геологічного вивчення, розробки родовищ корисних копалин місцевого значення належить до відання сільських, селищних та районних Рад народних депутатів на їх території у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законодавчими актами. Тобто, погодження вищевказаних клопотань є правом органів місцевого самоврядування.

Таким чином, відмовивши Фермерському господарству “Марічка” в наданні погодження на проведення геологорозвідувальних робіт на земельній ділянці площею 19 га та погодження на надання спеціального дозволу на користування надрами Малолюбашанського родовища пісків площею 11 га за рахунок земель Малолюбашанської сільської ради, Малолюбашанська сільська рада діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, суд зазначає, що земельна ділянка загальною площею 19,0 га, яка знаходиться поза межами населеного пункту Малолюбашанської сільської ради, у відповідності до п. 15 договору оренди землі від 13.12.2006 р., укладеного між ФГ “Марічка” та Костопільською райдержадміністрацією, надана позивачу в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Норми чинного законодавства України містять визначення земель сільськогосподарського призначення. Зокрема, ст. 1 Закону України “Про плату за землю” визначає, що землі сільськогосподарського призначення - землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури або призначені для цих цілей.

Також, статтею 22 Земельного кодексу України землями сільськогосподарського призначення  визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції. здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать:

а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги);

б) несільськогосподарські угіддя  (господарські  шляхи   і прогони, полезахисні лісові смуги та інші захисні насадження, крім тих, що віднесені до земель лісогосподарського призначення, землі під господарськими будівлями   і дворами,  землі тимчасової консервації тощо).

Стаття 1 Закону України “Про стимулювання розвитку сільського господарства на період 2001-2004 років” передбачає, що сільське господарство (сільськогосподарське виробництво) –вид господарської діяльності з виробництва продукції, яка пов’язана з біологічними процесами її вирощування, призначеної для споживання в сирому і переробленому вигляді та для використання на нехарчові цілі.

З наведеного можливо зробити лише один висновок, що фермерське господарство “Марічка” отримало земельну ділянку саме сільськогосподарського призначення для ведення саме товарного сільськогосподарського виробництва, тобто, для виготовлення продукції сільськогосподарського призначення. Використання даної земельної ділянки орендарем для будь-яких інших цілей буде суперечити умовам договору оренди та нормам земельного законодавства України.

Стаття 23 Земельного кодексу України встановлює пріоритетність земель сільськогосподарського призначення та містить рекомендаційні норми про збереження фонду сільськогосподарських земель та уникнення їх необгрунтованого вилучення для сільськогосподарських потреб.

Стаття 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевою самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, Малолюбашанська сільська рада, враховуючи норми статті 19 Конституції України та норми чинного земельного законодавства, правомірно відмовила ФГ “Марічка” у погодженні на проведення геологорозвідувальних робіт на земельній ділянці, що орендується на підставі договору оренди від 13.12.2006 р.

На основі наведеного, керуючись ст.ст. 160–163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,–

П О С Т А Н О В И В :

1.          Відмовити в задоволенні позову.

2.          Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду через суд першої інстанції, який ухвалив постанову. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя

Постанова складена в повному обсязі і  підписана суддею  "21" березня 2007 р.