ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19.03.07 р.                                                                               Справа № 40/25

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Пальчак О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „ТРИДЕНТА АГРО” м. Київ

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю „Українська цукрова компанія” м. Донецьк

про стягнення 116194 грн. 86  коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача Грищенко О.М. - юрисконсульт

від відповідача не з’явився

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлені вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі 99882 грн. 82 коп., пені в сумі 5992 грн. 96 коп., штрафу в сумі 6991 грн. 79 коп., трьох процентів річних в сумі 614 грн. 28 коп., інфляційних в сумі 2713 грн. 01 коп. згідно договору купівлі-продажу № 14/04-06-03 від 14.04.06р.

Неприбуття у судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено встановлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи вважаються належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

З’ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію  відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представника позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 14.04.06р. між товариством з обмеженою відповідальністю „ТРИДЕНТА АГРО” та товариством з обмеженою відповідальністю „Українська цукрова компанія” був укладений договір купівлі-продажу № 14/04-06-03.

На виконання п. 1.1 договору № 14/04-06-03 позивачем був відпущений відповідачеві товар на загальну суму 235512 грн. 82 коп.

Факт відпущення товару підтверджується видатковими накладними № РН-ВН00031 від 04.05.06р., № РН-ВН00058 від 26.05.06р., № РН-ВН00074 від 27.06.06р., № РН-ВН00076 від 03.07.06р., № РН-ВН00098 від 01.08.06р., довіреностями № 637120 від 04.05.06р., № 637117 від 24.05.06р., № 637145 від 27.06.06р., № 637145 від 27.06.06р., № 199457 від 01.08.06р.

Згідно п. 5.3 укладеного між сторонами договору оплата товару проводиться наступним чином: 50% від вартості товару оплачується відповідачем протягом трьох робочих днів з моменту виставлення позивачем рахунку-фактури, 50% від вартості товару оплачується відповідачем до 01.11.06р. без виставлення рахунку-фактури.

Відповідач свої зобов’язання не виконав, товар отримав на загальну суму 235512 грн. 82 коп., однак його оплату у повному обсязі не провів, внаслідок чого за ним утворився борг в сумі 99882 грн. 82 коп., який позивач намагається стягнути.

Відповідно до п. 8.2 договору за прострочення виконання зобов’язання відповідач сплачує на користь позивача пеню у розмірі 0,08% від вартості неоплаченного товару за кожен день прострочення.

Згідно п. 8.4 договору за несплату або несвоєчасну оплату товару відповідач сплачує штраф в розмірі 7% від вартості товару та інші штрафні санкції у відповідності до чинного законодавства України.

Пунктом 8.3 договору визначено, що сторони, відповідно до ст. 259 ЦК України, домовилися про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов’язань за договором.

Оскільки мало місце несвоєчасне виконання зобов’язань, позивачем пред’явлені вимоги щодо стягнення з відповідача пені в сумі 5992 грн. 96 коп. за період з 02.11.06р. по 15.01.07р., штрафу в сумі 6991 грн. 79 коп., трьох процентів річних в сумі 614 грн. 28 коп. з 02.11.06р. по 15.01.07р., інфляційних в сумі 2713 грн. 01 коп. за період з листопаду 2006 року по грудень 2006 року.

За своєю правовою природою між сторонами укладено договір поставки.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначається господарським кодексом. Майнові зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Таким чином за правилами ЦК України відносно істотних умов договору законодавець вимагає предмет та строк укладення договору. Щодо укладання господарських договорів, то обов’язковими умовами тут є: предмет, ціна та строк його укладання.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продажу, коли інше не передбачено договором, законом або не випливає із характеру правовідносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Тобто, положення про порядок оплаті товару, ціни, тари, упаковки потрібно брати із загальних положень ЦК України, присвячених купівлі-продажу, а саме використовувати ст.ст. 655-697 ЦК України.

Частиною третьою ст. 712 встановлено, що законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договорів поставки, як це передбачено у частині першої ст. 265 ГК України.

Згідно п. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона – постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні – покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього  певну грошову суму.

Господарський кодекс України чітко встановлює, що сторонами договору поставки можуть бути суб’єкти господарювання, вказані у п.п. 1,2 частини другої ст.55 ГПК України.

Таким чином законодавець ще раз чітко розвів принцип, за котрим розрізняються договір купівлі-продажу та договір поставки: реалізація суб’єктами господарювання товарів не господарюючим суб’єктам здійснюється за правилами купівлі продажу.

Як свідчать докази по справі, сторони є суб’єктами господарювання у розумінні ст. 55 ГК України.

Господарське зобов’язання повинно виконуватися належним чином за договором, законом або за звичаями ділового обігу та припинятися  за приписами ст.ст. 193, 203 ГК України.

За такими обставинами, позов щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 99882 грн. 82 коп. обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Згідно частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки мало місце несвоєчасне виконання зобов’язань, позов щодо стягнення з відповідача пені в сумі 5992 грн. 96 коп. за період з 02.11.06р. по 15.01.07р., штрафу в сумі 6991 грн. 79 коп., трьох процентів річних в сумі 614 грн. 28 коп. з 02.11.06р. по 15.01.07р., інфляційних в сумі 2713 грн. 01 коп. за період з листопаду 2006 року по грудень 2006 року. також обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Витрати по держмиту та забезпечення судового процесу покладаються на відповідача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

З урахуванням змагальності, рівності сторін перед законом, судом було створено сторонам усі необхідні умови для встановлення фактичних обставин та доказів на їх підтвердження.

Однак представник відповідача у судове засідання без поважних причин не з”явився, не виконав вимоги викладені в ухвалах суду щодо проведення сторонами процесуальних дій.

За такими обставинами, суд вбачає, що у діях відповідача присутнє неналежне ставлення до питань відповідальності щодо своїх обов”язків перед контрагентами та відсутність належної правової оцінки фактичних обставин справи та доказів на їх підтвердження, що призвело до доведення слухання справи до суду.

З урахуванням даних обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь державного бюджету штраф в сумі 100 грн., передбачений п. 5 ст. 83 ГПК України за ухилення від вчинення дій, покладених судом на сторону та надіслати на його адресу окрему ухвалу передбачену ст. 90 ГПК України.

Суддя може оголосити в судовому засіданні тільки вступну та резолютивну частини рішення за наявності згоди на це представників як позивача, так і відповідача, присутніх у засіданні. А в разі присутності представника лише однієї сторони - за згодою цього представника. Позивачем надана така згода, тому судом оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення по справі.

На підставі викладеного керуючись ч. 2 ст. 9, ч. 2 ст. 712 ЦК України 2003 року, ст. ст. 55, 193, 203, 264, 265 ГК України, ст. ст. 44, 49, 82, 84, частиною третьою ст. 85, ст. 90 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Українська цукрова компанія”, 83000, м. Донецьк, вул. Купріна, 1, ід.код 25115885, р/р 0 в ЗАТ „Донгорбанк” м.Донецьк, МФО 334970, на користь:

- товариства з обмеженою відповідальністю „ТРИДЕНТА АГРО”, 03049, м. Київ, вул. Конотопська, 8, ід. код 25591321, р/р 0101 в ЗАТ „ТАС-ІНВЕСТБАНК” в м. Києві, МФО 320650, борг в сумі 99882 грн. 82 коп., пеню в сумі 5992 грн. 96 коп., штраф в сумі 6991 грн. 79 коп., три проценти річних в сумі 614 грн. 28 коп., інфляційні в сумі 2713 грн. 01 коп., витрати по держмиту в сумі 1165 грн. 00 коп., витрати по забезпеченню судового процесу в сумі 118 грн. 00 коп., видавши наказ;

- державного бюджету України 100 грн. штрафу, видавши наказ та надіславши його до виконання у ДПА у Донецькій області.

3.Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення, оформленого у відповідності зі ст. 84 ГПК України: 26.03.07р.

Суддя                                                                         Підченко Ю.О.