СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

20.03.07                                                                                 Справа № 8/51ад.

Суддя   Середа А.П.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Краснодонської об’єднаної державної податкової інспекції, місто Краснодон Луганської області,

до Приватного сільськогосподарського підприємства «Зоря», село Хрящувате Краснодонського району Луганської області, -

про звернення стягнення на активи, -

при секретарі судових засідань Качановській О.А.,

в присутності представників сторін:

від позивача –П’ятницький В.В. – державний податковий інспектор, - довіреність №13 від 29.12.06 року;

від відповідача –не прибув, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про звернення стягнення  на активи відповідача на суму 5779,73 грн. у зв’язку з наявністю у нього станом на 12.01.07 року  несплаченого:

податку на прибуток у сумі 275,00 грн. (основний борг);

податку на землю у сумі 5504,73 грн. (основний борг ).

Відповідно до ст. 111 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАСУ) попереднє судове засідання було призначене та фактично відбулося 13.02.07 року.

Відповідач до нього не прибув.

На підставі ст. ст. 128 та 150 КАСУ розгляд справи було відкладено з 02 до 20 березня  2007 року –у зв’язку з неявкою відповідача.

Представником позивача подано  клопотання про відмову від здійснення фіксації судового процесу технічними засобами, яке не суперечить вимогам ст.41 та пункту 2-1 розділу УІІ «Прикінцеві та перехідні положення»КАСУ, а тому  його задоволено судом.

У судовому засіданні він позовні вимоги підтримав.

Відповідач відзив на позов та витребувані судом документи не надав, позовні вимоги не оспорив, до попереднього судового та до судового засідань не прибув, участь у них свого представника не забезпечив, про причини неявки до суду не повідомив, хоча належним чином поставлений до відома про дату, час та місце судового слухання.

Суд дійшов висновку про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце судового слухання з огляду на наступне:

1)згідно матеріалам справи, юридичною адресою (місцезнаходженням) відповідача є село Хрящувате, вул. Центральна, 1 Краснодонського району Луганської області.

2)Господарським судом на цю адресу 29.01.07 року за вихідним №131,  19.02.07 року за вихідним №223 та 07.03.07 року за вих. №355 спрямовано ухвали суду  про призначення справи до судових слухань, а також судові повістки.

3)Оператором поштового зв’язку до суду повернуто письмові повідомлення про вручення кожного з цих поштових відправлень «бухгалтеру Тарановій М.Ю.».

З урахуванням викладеного, керуючись  ст. 93 Цивільного кодексу України суд вважає, що він належним чином повідомив відповідача про дату, час та місце судових слухань, а тому, керуючись ст.ст.40, 49,51, частиною 6 ст. 71 та ст. 86 КАСУ розглянув справу по суті за відсутності представника відповідача, - на підставі наявних у ній доказів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши обставини справи та додатково надані  матеріали,  суд  дійшов  наступного.

І.1.  27.10.2003 року Краснодонською районною державною адміністрацією Луганської області  Приватне сільськогосподарське  підприємство «Зоря» (далі –ПСП «Зоря», - відповідач), ідентифікаційний код  31931632, зареєстроване в якості суб’єкта підприємницької діяльності –юридичної особи, про що зроблено реєстраційний запис №04051514ю0030109.

Підприємство внесено до ЄДРПО України, що підтверджується довідкою  №13-3551, виданою 14.12.06 року Головним управлінням статистики у Луганській області, а також іншими матеріалами справи.

Згідно матеріалам справи, воно зареєстроване в якості платника податків.

2. ПСП «Зоря»на виконання вимог п. 5.1 ст. 5 Закону України від 21.12.2000 року №2181-ІІІ «Про порядок погашення зобов’язань платниками податків перед бюджетами та державними цільовими фондами»(далі –ЗУ №2181-ІІІ) надало до Краснодонської об’єднаної державної податкової інспекції Луганської області (далі –ОДПІ, - позивач):

податковий розрахунок земельного податку на 2006 рік;

декларації  з податку на  прибуток  за 2005 рік  та  І квартал 2006 року, -

згідно яким самостійно узгодило свої податкові зобов’язання з названих видів податків.

3. Факт наявності у відповідача за станом на 12.01.07 року самостійно узгодженого, але не сплаченого у повній сумі податкового боргу та вжиття ДПІ заходів, спрямованих на його погашення боржником,  підтверджується наступними доказами:

вищеназваними податковими розрахунками та деклараціями;

розрахунком суми податкового боргу, наданого позивачем;

першою (№1/553 від 01.12.05 року на суму 25,00 грн.) та другою (№2/67 від 27.01.06 року на суму 25,00 грн.) податковими вимогами;

актом звірки податкового боргу станом на 09.02.07 року, підписаним лише позивачем;

обліковими картками платника податків;

іншими матеріалами справи.

Як вбачається з наявних у справі доказів, платником податку до цього часу не вжито заходів до погашення податкового боргу у вигляді самостійно узгоджених зобов’язань з податку на прибуток та податку на землю на вищеназвані суми.

ІІ. Заслухавши  представника позивача,  дослідивши та оцінивши матеріали справи та додатково надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі  з таких підстав.

1.Кожен зобов’язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом (частина 1 ст. 67 Конституції України).

2.Згідно статті 4 Закону України  від 25.06.1991 року №1251-ХІІ „Про систему оподаткування” (далі –ЗУ №1251-ХІІ) платниками податків і зборів (обов’язкових платежів) є юридичні та фізичні особи, на яких згідно з законами України покладено обов’язок сплачувати податки і збори (обов’язкові платежі).

Пунктами 3 та 8 частини 1 ст.14 цього Закону податок на прибуток та податок за землю  віднесено до загальнодержавних податків.

2.Пунктом 2 частини 1 ст. 9 цього Закону до числа обов’язків платників податків віднесено подання до державних податкових органів… відповідно до законів декларацій, бухгалтерської звітності та інших документів і відомостей, пов’язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів (обов’язкових платежів), а пунктом 3 тієї ж частини  ст. 9 на них покладено обов’язок по сплаті належних сум податків і зборів (обов’язкових платежів) у встановлені законом терміни.

3.Право вживати заходів до примусового стягнення податкового боргу органам державної податкової служби України надано п. 11 ст. 10 Закону України від 04.12.1990 року №509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні».

Звідси є очевидною правомірність звернення ОДПІ до суду з позовом, який є предметом розгляду по цій справі.

4.Як сказано у п. 1.3 ст.1 ЗУ №2181-ІІІ, -

податковий борг (недоїмка) –це податкове зобов’язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгоджене платником податків або узгоджене в адміністративному чи судовому порядку, але не сплачене у встановлений строк, а також пеня, нарахована на суму такого податкового зобов’язання.

Матеріалами справи належним чином доведено, що спірні податкові зобов’язання платник податку узгодив самостійно, тобто у порядку, передбаченому пунктом 5.1 ст. 5 ЗУ №2181-ІІІ.

4.1.Згідно підпункту 5.3.1 п. 5.3 ст. 5  цього Закону, платник податків, який самостійно узгодив свої податкові зобов’язання, повинен сплатити їх до бюджету протягом 10-ти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 цього Закону для подання податкової декларації.

5.Підпунктом 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 цього Закону передбачено, що активи платника  податків можуть бути  примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу  виключно за рішенням суду.

Активами платника податків, за змістом п.1.7 статті 1 ЗУ №2181-ІІІ, є кошти, матеріальні та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі на праві власності або повного господарського відання.

6.Відповідач позовні вимоги не спростував.

Приймаючи до уваги те, що матеріалами справи підтверджено наявність у відповідача податкового боргу з податку на прибуток, та земельного податку, а також факт його ухилення від його сплати до бюджету, - позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до повного задоволення.

Керуючись частиною 4 ст.94 КАСУ суд не стягує з відповідача судові витрати.

Судом прийнято до уваги те, що позивач згідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.01.93 року №7/93 “Про державне мито”  при зверненні до суду з позовом звільнений від сплати державного мита.

На підставі викладеного, частини 1 ст. 67 Конституції України; ст.9,14 та  Закону України від 25.06.1991 №1251-ХІІ „Про систему оподаткування”; п.1.3 та 1.7 ст.1; п.п. 3.1.1. п. 3.1 ст. 3, пункту 5.1 та підпункту 5.3.1 п. 5.3  ст.5  Закону України  від 20.12.2000 року №2181-ІІІ “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, керуючись ст.ст.40, 49, 51, ч. 6 ст. 71, ст.ст. 86, 158-163 та 167 КАС України,  суд

п о с т а н о в и в :

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2.Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства «Зоря», ідентифікаційний код №31931632, яке знаходиться за адресою: село Хрящувате, вул. Центральна, 1 Краснодонського району Луганської області, - на користь:

Державного бюджету на рахунок 0134, банк ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач –ВДК у місті Краснодоні Луганської області, код 24048922, - податковий борг з податку на прибуток у сумі 275 (двісті сімдесят п»ять) грн. 00 коп., - звернувши стягнення на активи боржника;

місцевого бюджету на рахунок 0150, банк –ГУ ДКУ у Луганській області, МФО 804013, отримувач –ВДК у місті Краснодоні Луганської  області, код 24048922, - податковий борг з податку на землю у сумі 5504 (п’ять тисяч п’ятсот чотири) грн. 73 коп., - звернувши стягнення на активи боржника.

Відповідно до частини 4 ст. 167 КАС України  за згодою представника позивача у судовому засіданні 20.03.2007 року оголошено тільки вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови у повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу - з  дня  складення  в  повному обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову у повному обсязі складено та підписано 22.03.2007 року.

Суддя                                                                                                А.П.Середа