ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2007 р.
№ 2/429

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів:

Божок В.С.- головуючого,

Костенко Т.Ф.
Коробенко Г.П.

розглянувши матеріали касаційної скарги
Приватного підприємства "СТП Стар"

на постанову
Київського апеляційного господарського суду від 02.03.2007

у справі
господарського суду м. Києва

за позовом
Приватного підприємства "СТП Стар"

до
Державного комплексного торговельного підприємства "Хрещатик"

треті особи:
1.Регіональне відділення Фонду державного майна України;
2.Міністерство аграрної політики України.

про
зобов’язання усунути перешкоди у  користуванні приміщенням

в судовому засіданні взяли участь представники:

від позивача:
не з'явилися

від відповідача:
не з'явилися

від 3-іх осіб:
1.Костишена В.Л.-дов.№130 від 14.12.2006
2.Шевнікова А.М.-дов.№ 31-4/77 від 24.02.2007

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 28.11.2006 господарського суду м. Києва в задоволенні позовних  вимог відмовлено.

Постановою від 02.03.2007 Київського апеляційного господарського суду рішення від 28.11.2006 господарського суду м. Києва залишено без змін.

Судові рішення мотивовані тим, що відповідно до ч.6 ст. 762 Цивільного кодексу України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає. Для допуску та користування ПП "СТП Стар" орендованим приміщенням, позивач повинен був звертатися до Міністерства аграрної політики України, а не до відповідача, однак, позивачем не вжито жодного належного заходу, спрямованого на встановлення можливості користування позивачем орендованим приміщенням.

Відповідач не є стороною за договором оренди № 2962, а тому не є суб'єктом правовідносин щодо оренди приміщення, яке є об'єктом оренди за вказаним договором.

Не погоджуючись  з судовими рішеннями ПП "СТП Стар" звернулось  до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою і просить їх скасувати, посилаючись на те, що судом порушені норми матеріального та процесуального права, зокрема, ст.43 Господарського кодексу України, ст.4 Господарського процесуального кодексу України,  ст. 762 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваного судового акта, знаходить необхідним в задоволенні касаційної скарги відмовити.

Господарським судом встановлено, що Регіональне відділення фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та ПП "СТП "Стар" (орендар) уклали договір оренди нерухомого майна від 30.03.2006 за № 2962.

Відповідно до умов  договору орендодавець передав, а орендар прийняв в строкове платне користування  державне нерухоме майно, загальною площею 1 700 кв.м., розташоване за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 24 (технічний поверх будівлі), що знаходиться на балансі Державного комплексного торговельного підприємства „Хрещатик”.

Вказане орендоване приміщення передано Регіональним відділенням ФДМУ по м. Києву позивачу в оренду за актом приймання-передачі нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 24 від 30.03.2006.

Відповідно до  постанови Кабінету Міністрів України № 615 від 10.08.1993 „Про заходи щодо вдосконалення охорони об'єктів державної та інших форм власності” будинок, в якому знаходиться орендоване позивачем приміщення, входить до переліку об'єктів, що підлягають обов'язковій охороні підрозділами Державної служби охорони при Міністерстві внутрішніх справ за договорами, враховуючи, що  в ньому розміщене Міністерство аграрної політики України.

Отже, для користування позивачем орендованим приміщенням, останньому необхідно було  отримати дозвіл Міністерства аграрної політики України для допуску Державною службою охорони при Міністерстві внутрішніх справ України до орендованих приміщень, адже, охорона будинку № 24 по вул. Хрещатик в м. Києві, в тому числі встановлення пропускного режиму, здійснюється Державною службою охорони.

Господарським судом також встановлено, що  відповідач не вправі надавати дозволи для проходження на територію будинку, в якому розміщене Міністерство аграрної політики України та яке охороняється Державною службою охорони при Міністерстві внутрішніх справ України.

Оскільки, охорона будинку № 24 по вул. Хрещатик в м. Києві, в тому числі встановлення пропускного режиму, здійснюється Державною службою охорони у зв’язку з розміщенням в цьому будинку Міністерства аграрної політики, тому за отриманням відповідного дозволу позивач повинен був звернутися саме до вказаного Міністерства.

Таким чином, позивачем відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не доведено, що саме відповідач чинив перешкоди позивачу в користуванні орендованими приміщеннями.

Крім того, представником Регіонального відділення ФДМ України по м. Києву надана копія договору про розірвання договору оренди № 2962 від 30.03.2006, згідно з яким чинність договору № 2962 достроково припинено за взаємною згодою сторін та договір вважається розірваним з 19.12.2006.

Згідно зі ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Враховуючи, що договір оренди № 2962 припинив свою дію, тому право позивача користування приміщенням, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 24, також припиняється.

Частиною 6 ст. 762 Цивільного кодексу  України встановлено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Отже, визначальною умовою звільнення від орендної плати є наявність обставин, за які орендар не відповідає, проте, як встановлено господарським судом, саме через бездіяльність самого орендаря останній не одержав можливість  проходження на територію будинку № 24 по вул. Хрещатик в м. Києві.

Відповідач не є стороною за договором оренди № 2962, а тому не є суб’єктом правовідносин щодо оренди приміщення, яке є об’єктом оренди за вказаним договором.

Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що  господарськими судами дана правильна юридична оцінка обставинам справи, тому судові рішення відповідають  чинному законодавству України та обставинам справи і підстав для їх  скасування  немає.

На підставі  викладеного, керуючись ст. 1115, п.1 ст. 1119, ст.11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні касаційної скарги відмовити.

Постанову від 02.03.2007 Київського апеляційного господарського суду  зі  справи  2/429 залишити без змін.

Головуючий                                                          В.С. Божок

Судді                                                                     Т.Ф.Костенко

Г.П.Коробенко