ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2007 р.
№ 16/330

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дерепи В.І. –головуючого,
Грека Б.М.,
Стратієнко Л.В.,

за участю повноважних представників:

позивача
Приміч М.В.

відповідача
Моргуна Д.М.

розглянувши у відкритому засіданні касаційну скаргу
Державного акціонерного товариства “Будівельна компанія “Укрбуд”

на рішення
від 31 березня  2006р.
господарського суду Івано-Франківської області

та постанову
від 24 липня 2006 року
Львівського апеляційного господарського суду

у справі за позовом
Приватного підприємства “ЮПІ”

до
Державного акціонерного товариства “Будівельна компанія “Укрбуд”

про
стягнення 42571,68 грн.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2006 року ПП “ЮПІ” звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до відповідача  про стягнення 42571,68 грн., посилаючись на те, що останній не виконав своїх зобов’язань за договором по оплаті виконаних робіт по ремонту техніки.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 31 березня 2006 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24 липня 2006 року, позов задоволено.

У касаційній скарзі відповідач просить вказані судові рішення скасувати, як прийняті з порушенням норм матеріального і процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить в її задоволенні відмовити за необгрунтованістю вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та на підставі встановлених в ній фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами при прийнятті оскаржуваних судових рішень норм матеріального і процесуального права, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарськими судами попередніх інстанцій 3 січня 2003 року між Державним підприємством “Трансмаш”, правонаступником якого є ДАК “Будівельна компанія “Укрбуд” і ПП “ЮПІ” була укладена угода № 03-01, за якою виконавець зобов’язаний протягом 20 днів після звернення замовника провести необхідні роботи по ремонту техніки замовника (а.с.10).

Відповідно до п.2.3 даної угоди замовник зобов’язаний здійснити оплату за виконані роботи протягом 3 днів після підписання акту здачі-приймання робіт.

На виконання умов даної угоди позивачем виконані роботи по ремонту автотранспортної техніки Державного підприємства “Трансмаш” на загальну суму 61945, 67 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт за № ОУ-0000137 від 06.10.2004 (а.с. 11); № ОУ-0000145 від 25.10.2004 (а.с. 12); № ОУ-0000147 від 25.10.2004 (а.с. 13).

Замовником частково проведено розрахунок з виконавцем в сумі 27849,84 грн.

За вказаних обставин суд вважає, що місцевий господарський суд, з яким погодилась апеляційна інстанція прийшов до правильного висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача про задоволення позову у частині стягнення суми основного боргу у розмірі 34095,83 грн.

Обгрунтованими є також висновки попередніх інстанцій в частині задоволення  позову про стягнення з відповідача 3716,45 інфляційних нарахувань, 3054,61 грн. –пені та 1704,29 грн. штрафу.

Господарські суди правильно вважали, що в даному випадку має місце універсальне (повне) процесуальне правонаступництво, за яким правонаступник юридичної особи (ДАК “Будівельна компанія “Укрбуд”) стає стороною в матеріальному правовідношенні та відповідно процесуальним правонаступником у справі, оскільки згідно п.23 Статуту ДАК “Будівельна компанія “Укрбуд”, остання є правонаступником державних підприємств, майно яких передано до статутного фонду компанії, в тому числі і ДП “Трансмаш", яке є стороною угоди № 03-01 від 3.01.2003.

Враховуючи викладене, суд вважає, що господарські суди попередніх інстанцій повно та всебічно з’ясували та перевірили всі обставини справи, дали належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняли законні і обгрунтовані судові рішення, які відповідають матеріалам справи та вимогам закону. Тому рішення місцевого господарського суду і постанову апеляційної інстанції необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11110, 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від                        31 березня 2006 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24 липня 2006 року залишити  без змін, а касаційну скаргу  - без задоволення.

Головуючий, суддя                                                                        В.Дерепа

Судді                                                                                                     Б.Грек

Л.Стратієнко

дп