ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2007 р.
№ 15/231-06

Вищий господарський суд  України у складі колегії суддів :

головуючий суддя
Першиков Є.В.

судді
Савенко Г.В.

Ходаківська І.П.

розглянувши

касаційну скаргу
Комунального підприємства “Херсонський комунальний транспортний сервіс”

на
постанову  від 02.11.2006р. Запорізького апеляційного господарського суду

у справі
№  15/231-06 Господарського суду  Херсонської області

за позовом
ВАТ  “Компанія “Дніпро”

до
Комунального підприємства “Херсонський комунальний транспортний сервіс”

про
стягнення інфляційних витрат та річних процентів

З участю представників :

позивача – Небрат Л.П., за довіреністю

відповідача – Бондар А.В., за довіреністю

ВСТАНОВИВ :

Відкритим акціонерним товариством  Компанія “Дніпро” м.Херсон  був заявлений позов до Комунального підприємства “Херсонкомунтранссервіс” м.Херсон про стягнення суми 143.395,27 грн., в тому числі: 112.665,30 грн. втрат від інфляції та суми 30.729,97 грн. 3 % річних.

В процесі розгляду справи позивачем подана заява про збільшення розміру позовних вимог, у зв’язку з чим загальна сума заявлених вимог склала 210.519,21 грн., в тому числі: 161.828,34 грн. втрат від інфляції за період з 01.12.2001р. по 31.08.2006р. і 48.690,87 грн. річних за той же період. Заява про збільшення прийнята судом до розгляду.

Рішенням господарського суду Херсонської області своїм від 05.09.2006р. у справі №15/231-06 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою від 02.11.2006р. Запорізького апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства Компанія “Дніпро”м. Херсон  задоволено частково; рішення господарського суду Запорізької області від 18.10.2005 року у справі № 15/231-06 скасовано; позов задоволено частково; стягнуто з Комунального підприємства “Херсонкомунтранссервіс” м. Херсон, на користь Відкритого акціонерного товариства Компанія “Дніпро” м. Херсон суму 121.685,14 грн. витрат від інфляції, суму 30.726,90 грн. трьох процентів річних, суму 1.524,12 грн. державного мита і 85,43 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; стягнуто з Комунального підприємства “Херсонкомунтранссервіс”   на користь Відкритого акціонерного товариства Компанія “Дніпро” 425,53  грн. державного мита за розгляд апеляційної скарги.

Комунальне підприємство “Херсонський комунальний транспортний сервіс” звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову  від 02.11.2006р. Запорізького апеляційного господарського суду, а рішення господарського суду Херсонської області  від 05.09.2006р. у справі №15/231-06 залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Херсонської області від 27.12.2001р. у справі №4/241 з відповідача на користь позивача було стягнуто заборгованість за поставлену теплову енергію в період з 01.12.1996р. по 01.02.2001р. у сумі 341.410,00 грн. основного боргу  і 9.804,61 грн. пені. Крім того, на користь позивача стягнуто 1.700,00 грн. державного мита і 69,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Рішення суду набрало законної сили.

Оскільки  фактично відповідачем рішення виконано не було         позивачем нараховано відповідачу 161.828,34 грн. втрат від інфляції за період з 01.12.2001р. по 31.08.2006р. і 48.690,87 грн. річних за той же період, а всього 210.519,21 грн.

Стягнення зазначеної суми є предметом спору  у даній справі.

Колегія суддів зазначає, що  відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання .

Положення цієї статті застосовуються до боржника у разі порушення ним грошового зобов’язання  в не залежності  від наявності вини в його діях.

Після прийняття судом рішення про стягнення коштів, грошове зобов’язання боржника не припинилось, оскільки кредитор реально грошові кошти не отримав.

Відтак, встановлені ст. 625 ЦК  відсотки річних та інфляційні витрати підлягають нарахуванню до моменту фактичного виконання грошового зобов’язання.

За таких обставин, апеляційний суд прийшов до вірного висновку, що вимоги про стягнення  інфляційних витрат та 3% річних є обґрунтованими і підлягають задоволенню, але частково,  в межах трирічного строку  позовної давності.

Отже, позов правомірно задоволено  в сумі 152.412,04 грн., в тому числі: 121.685,14 грн. втрат від інфляції і 30.726,90 грн. річних за період з 01.09.2003р.  по 01.09.2006р.

Відповідно до  ст.ст.85, 111-5 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні за згодою сторін  оголошена  вступна   та резолютивна частини постанови .

Керуючись, ст.ст.111-5,  111-9, 111-7, 111-11   Господарського процесуального кодексу України,   Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Комунального підприємства “Херсонський комунальний транспортний сервіс” залишити без задоволення.

Постанову  від 02.11.2006р. Запорізького апеляційного господарського суду у справі №  15/231-06 Господарського суду  Херсонської області залишити без змін.

Головуючий    суддя                                                                    Є.Першиков

Судді                                                                                              Г. Савенко

І.  Ходаківська