ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007 р.
№ 5/297-06-7817

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., –головуючого (доповідач у справі),

Бенедисюка І.М.

Шевчук С.Р.

розглянувши касаційну скаргу

ТОВ "Укртекстильмаш", м. Одеса

на постанову

від 05.12.2006 р. Одеського апеляційного господарського суду

у справі
№ 5/297-06-7817 господарського суду Одеської області

за заявою
ТОВ "Укртекстильмаш", м. Одеса

до
ВАТ "Холдінгова компанія "Краян", м. Одеса

про
банкрутство

арбітражний керуючий
Сафронова С.В.

за участю
Фонду державного майна України

в судовому засіданні взяли участь представники:

Фонду державного майна України
Ігнатенко І.О., довір.;

ініціюючого кредитора
Стьопкін Д.Є., довір.;

боржника
Євлаш О.В., довір.;

розпорядника майна Сафронової С.В.
Бабенко О.А., довір.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.08.2006 р.  за заявою ТОВ "Укртекстильмаш" порушено провадження у справі № 5/297-06-7817  про банкрутство ВАТ "Холдінгова компанія "Краян".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06.09.2006 р. (суддя Могил С.К.) визнано грошові вимоги ініціюючого кредитора –ТОВ "Укртекстильмаш" у розмірі  265 095,75 грн. та зобов’язано його подати до офіційних друкованих органів оголошення про порушення справи про банкрутство боржника.

Крім того, введено процедуру розпорядження майном боржника та призначено розпорядника майна боржника арбітражного керуючого Сафронову С.В.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 05.12.2006 р. (судді: Єрмілов Г.А. –головуючий, Воронюк О.Л., Лашин В.В.) апеляційну скаргу Фонду державного майна України задоволено, ухвалу господарського суду Одеської області від 06.09.2006 р. скасовано та провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з винесеною постановою, ТОВ "Укртекстильмаш" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.12.2006 р. скасувати, а ухвалу господарського суду Одеської області від 06.09.2006 р. залишити без змін.

Касаційна скарга мотивована порушенням судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема ч. 2 ст. 34, ч. 2 ст. 35 ГПК України, ч. 3 ст. 6 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” (далі –Закон).

На думку заявника касаційної скарги, при порушенні справи про банкрутство був дотриманий встановлений Законом строк незадоволення боржником вимог кредитора.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону в підготовчому засіданні суддя оцінює подані документи, заслуховує пояснення сторін, розглядає обґрунтованість заперечень боржника.

Основне завдання підготовчого засідання суду полягає в з’ясуванні ознак неплатоспроможності боржника, наявності чи відсутності перешкод для подальшого руху справи про банкрутство.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону ознаками неплатоспроможності боржника є: а) грошові вимоги, які  повинні складати 300 мінімальних розмірів заробітної плати; б) вимоги мають бути безспірними; в) такі вимоги повинні бути не задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку.

В першу чергу всі зазначені умови формально оцінюються судом при прийнятті заяви про порушення справи про банкрутство, остаточна ж оцінка надається безпосередньо в підготовчому засіданні.

Оскільки боржник не може брати участь і подавати свої заперечення  при прийнятті судом заяви кредитора про порушення справи про банкрутство, то такі заперечення боржника оцінюються безпосередньо в підготовчому засіданні.

Виходячи з того, що ухвала про порушення справи про банкрутство не підлягає оскарженню, Закон надає можливість оскаржити правомірність порушення справи про банкрутство боржника лише за результатами підготовчого засідання суду.

Положеннями абз. 8 ст. 1 Закону встановлено, що безспірними вимогами кредиторів являються вимоги кредиторів, визнані боржником, інші вимоги кредиторів, підтверджені виконавчими документами чи розрахунковими документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника.

Отже, за Законом факт безспірності вимог кредитора виникає з моменту, коли грошові вимоги кредитора підтверджуються документами, за якими відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника, зокрема виконавчими.

Таким чином, з цього моменту грошові вимоги переходять в категорію безспірних.

При цьому, відповідно до приписів Закону такі вимоги повинні бути не виконані  боржником протягом трьох місяців.

Враховуючи те, що списання коштів з рахунків боржника в безспірному порядку здійснюється державною виконавчою службою, то порушення справи про банкрутство можливе лише після відкриття виконавчого провадження державною виконавчою службою.

Відповідно, і встановлений Законом трьохмісячний строк починає свій відлік після пред’явлення виконавчих документів до виконання до державної виконавчої служби та відкриття виконавчого провадження.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України, зокрема в своїй постанові від 17.10.2006 р. у справі № 3/157.

Під час розгляду справи у підготовчому засіданні судом першої інстанції встановлено, що грошові вимоги ініціюючого кредитора до боржника у розмірі 265 095,75 грн. ґрунтуються на рішенні господарського суду Одеської області від 14.04.2006 р. у справі № 21/55-06-2098, яке 25.04.2006 р. набрало законної сили.

Отже, факт безспірності вимог ініціюючого кредитора підтверджений відповідним рішенням суду та наказом, виданим на його виконання.

Також, судом першої інстанції встановлено, що 06.05.2006 р. постановою державного виконавця Першої державної виконавчої служби у Маліновському р-ні м. Одеси було відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Одеської області від 25.04.2006 р. у справі № 21/55-06-2098, проте заборгованість погашена не була.

З матеріалів справи вбачається, що заяву про порушення провадження у справі про банкрутство ВАТ "Холдінгова компанія "Краян" подано ініціюючим кредитором до суду 08.08.2006 р. Тобто, як встановлено судом, на час звернення з заявою кредитора строк невиконання боржником грошових вимог кредитора становив понад три місяця.

Скасовуючи ухвалу за результатами підготовчого засідання суду та припиняючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції виходив з того, що зобов’язання боржника не могли виконуватись у зв’язку з порушенням відносно нього справ про банкрутство.

Однак, з вірністю такого висновку суду апеляційної інстанції погодитися не можна з огляду на таке.

Виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, у разі порушення справи про банкрутство, позовні заяви до особи, щодо якої порушена справа про банкрутство, приймаються судом у встановленому ГПК України порядку та до публікації в офіційному друкованому органі оголошення про порушення справи про банкрутство спір за цією вимогою підлягає вирішенню по суті за правилами позовного провадження.

Отже, до публікації відповідного оголошення про порушення справи про банкрутство боржника суми заборгованості підлягають стягненню з такої особи.

Також, характер виконання виконавчих документів не впливає на строк несплати грошових зобов’язань, передбачений ст. 6 Закону.

Якщо боржник не сплатив борг за виконавчими документами протягом трьох місяців, то на зміну виконавчому провадженню приходить процедура банкрутства.

Таким чином, наявними є всі встановлені Законом ознаки неплатоспроможності боржника, необхідні для здійснення провадження у справі про банкрутство.

У зв’язку з чим, судом апеляційної інстанції безпідставно припинено провадження у справі про банкрутство ВАТ "Холдінгова компанія "Краян", чим порушено приписи чинного законодавства.

За таких обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а ухвала суду першої інстанції за результатами підготовчого засідання –залишенню без змін, як така, що відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене та керуючись  ст. ст. 1, 6, 11 Закону України “Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” та ст. ст. 1115, 1117, 1119 –11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу ТОВ "Укртекстильмаш" задовольнити.

2.          Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.12.2006 р. у справі № 5/297-06-7817 скасувати.

3.          Ухвалу господарського суду Одеської області від 06.09.2006 р. у справі № 5/297-06-7817 залишити без змін.

Головуючий                                                                       Б.М. Поляков

Судді                                                                                    І.М. Бенедисюк

С.Р. Шевчук