РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2007 р.

Справа № 4/3-191

Господарський суд Тернопільської
області

у складі   судді Бурди
Н.М.

Розглянув справу

За позовом  Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
АДРЕСА_1.

до   Підприємця ОСОБА_2
АДРЕСА_2.

про стягнення
8774 грн. 73 коп.

За участю представників сторін:

позивача:          представник ОСОБА_1,  довіреність
№ б/н  від 03.01.06 р.

відповідача:

Суть справи:

В розпочатому
судовому засіданні представнику позивача процесуальні права та обов'язки,
передбачені ст.ст. 20, 22, 81-1  ГПК
України, роз'яснено.

Суб'єкт
підприємницької діяльності ОСОБА_1, АДРЕСА_1 звернувся до господарського суду
Тернопільської області з позовною заявою про стягнення з відповідача -
Підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_2  8710 грн.
11 коп.,  з яких 8123 грн. 65 коп.
заборгованості по орендній платі та 586 грн. 46 коп. пені.

26 лютого 2007р. позивач подав уточнення до позовної заяви, в
якому просив стягнути з відповідача -приватного підприємця ОСОБА_2 8188,27 грн.
основної заборгованості по орендній платі; 586,46 грн. пені та оплачені судові
витрати.

13 квітня 2007р. представник позивача подав суду заяву, в якій
відмовився від уточнених позовних вимог та просив суд стягнути на користь СПД
ОСОБА_1 - 8710 грн. 11 коп.,  з яких 8123
грн. 65 коп. заборгованості по орендній платі та 586 грн. 46 коп. пені.

Суд, розглянувши заяву прийняв її до розгляду, як подану
відповідно до ст. 22 ГПК України, яка передбачає право позивача до прийняття
судом рішення у справі зменшити розмір позовних вимог або відмовитись від
позову.

Відповідач витребуваних судом матеріалів, зокрема відзиву на
позов, не представив, його представник в судове засідання не з'явився, хоча про
час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином ухвалами про порушення
провадження по справі від 22.01.2007 р. та про відкладення розгляду справи від
16.02.2007 р., від 27.02.2007р.,  та від
16.03.2007р.

Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи (здане у
канцелярію суду 13.04.2007р. за вх. №14265(н), відхилене судом, з огляду на те,
що розгляд справи неодноразово відкладався, тому у відповідача була можливість
належним чином реалізувати своє право взяти участь у розгляді спору, визнати
позов або заперечити у встановленому законом порядку, крім цього ухвалою суду
від 16.03.2007р. про відкладення розгляду справи на 13.04.2007р. явку
уповноважених представників сторін обов'язковою визнано не було.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу, у відповідності
до ст. 81-1 ГПК України, не здійснювалась за відсутності відповідного
клопотання представника позивача.

Спір розглянуто у відповідності до ст. 75 ГПК України по наявних у
справі матеріалах.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника
позивача, господарським судом встановлено наступне:

- відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права
та обов'язки  виникають  із
дій  осіб,  що передбачені актами цивільного
законодавства, а також із дій осіб, що
не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права
та обов'язки;

- 10.09.2005 р. між сторонами по справі був укладений договір
суборенди майна НОМЕР_1, відповідно до умов якого суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_1 (далі Підприємець) передав, а суб'єкт підприємницької
діяльності - фізична особа ОСОБА_2 (далі Орендар) прийняв (що підтверджується
актом прийняття-передачі до Договору НОМЕР_2) в тимчасове платне користування
(суборенду) майно -приміщення, площею 46,1 кв.м, в адміністративному корпусі,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_3 з метою використання його у власній
підприємницькій діяльності;

- згідно пункту 4. Договору, Орендар зобов'язався протягом 5
банківських днів з дати одержання рахунку в повному обсязі вносити Підприємцю
орендну плату, вказану у п. 4 Договору (931 грн. 22 коп. в місяць, а з
01.03.2006р. -1383 грн. 00 коп. в місяць) та плату за спожиту електроенергію,
тепло і воду -виходячи з фактичного споживання на підставі показів лічильників,
пропорційно до площі приміщень;

- пунктом 5 вказаного Договору визначено термін його дії - до
15.08.2006 р.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами у справі виникли
зобов'язання за договором найму (оренди), згідно якого та в силу ст. 759
Цивільного кодексу України наймодавець передає або зобов'язується передати
наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України,
зобов'язання, що виникають з договору або з інших підстав, визначених ст. 11 ЦК
України, повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, і в установлений
строк.

Як випливає з матеріалів справи, відповідач свого обов'язку по
Договору НОМЕР_1 від 10.09.2005р. щодо своєчасного і повного внесення орендної
плати за користування орендованим майном, належним чином не виконував,
допустивши станом на 15.08.2006 р. перед суб'єктом підприємницької діяльності
ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі в розмірі 8123 грн. 65 коп., що
виникла за період з лютого по серпень 2006 р.

Крім того, п. 4 зазначеного Договору передбачено, що у разі
несвоєчасного внесення орендної плати Орендар сплачує пеню в подвійному розмірі
облікової ставки Національного банку України за кожен день затримки, що  згідно розрахунку позивача за період з
15.08.2006 р. по 17.01.2007 р. становить 586 грн. 46 коп.

15.08.2006р. термін дії договору суборенди закінчився. Разом з
тим, Орендар не провів розрахунок з Підприємцем та не передав орендовані
приміщення за актом приймання-передачі.

Позивачем неодноразово направлялися на адресу відповідача
претензії з вимогою про погашення заборгованості та передачею приміщення за
актом приймання-передачі, на які останній не відреагував.

Приймаючи до уваги, що в процесі
судового розгляду спору відповідачем не подано, а господарським судом не
здобуто жодних доказів, які б свідчили про погашення заборгованості по орендній
платі чи заперечень з приводу заявленого позову, а відтак позивачем у
відповідності із ст.ст. 33-34 ГПК України доказано належними і допустимими доказами
його вимоги про стягнення з відповідача 8123 грн. 65 коп. заборгованості по
орендній платі і 586 грн. 46 коп. пені, тому позов підлягає до задоволення як
обґрунтовано заявлений і неоспорений відповідачем.

Державне мито та інші судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України та
Декрету Кабінету Міністрів „Про державне мито”, покладаються на відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 43, 49, 80, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити
частково.

2.          Стягнути з
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 АДРЕСА_2, ід. код
НОМЕР_3:

- на користь Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 АДРЕСА_1,
код НОМЕР_4 -8123 (вісім тисяч сто двадцять три) грн. 65 коп. боргу по орендній
платі і 586 (п'ятсот вісімдесят шість) грн. 46 коп. пені, 102 (сто дві) грн. 00
коп. в повернення сплаченого державного мита та 118 (сто вісімнадцять) грн. 00
коп. витрат на інформаційно - технічне  забезпечення
судового процесу.

3.  В решті позову
провадження у справі припинити.

Видати наказ
після набрання даним рішенням законної сили.

На рішення господарського
суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну
скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня підписання
рішення "07" травня 2007 року через місцевий господарський
суд.

Суддя
Н.М. Бурда