ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

05.02.2007
Справа №2-7/18658-2006

За позовом Виробничого підприємства «Кримліс» (97060, Красногвардійський район, смт. Октябрське, пров. Полєвой, 20, код ЗКПО 30537311)

До відповідача – Управління капітального будівництва Республіканського комітету у справах національностей та депортованих громадян Автономної Республіки Крим (95007, м. Сімферополь, вул. В. Лескова, 35, код ЗКПО 13773494)

Про стягнення 2318,77 грн.

Суддя Дворний І. І.

представники:

Від позивача – не з’явився.

Від відповідача –  Гафаров Е. Е., юрисконсульт, дов. №60/09-3 від 19.01.2007 р.

Суть справи: Виробниче підприємство «Кримліс» звернулось до Господарського суду Автономної Республіки Крим з позовом до Управління капітального будівництва Республіканського комітету у справах національностей та депортованих громадян про стягнення 2318,77  грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання укладеного між сторонами контракту №55-2 від 04.08.2003 р. позивачем для здійснення будівельних робіт на об’єкті «Реконструкція школи с. Веселе м. Судак» було поставлено обладнання на загальну суму 947,52 грн., вартість якого до часу подачі позову до суду відповідачем не відшкодована. Крім того, позивач просить стягнути з Управління капітального будівництва Республіканського комітету у справах національностей та депортованих громадян пеню у сумі 171,95 грн., штраф у розмірі 66,33 грн., 3% річних у розмірі 47,40 грн. та 1085,57 грн. інфляційних витрат.

У судовому засіданні, що відбулося 11.01.2007 р., позивач надав уточнення позовних вимог, відповідно яких просить стягнути з відповідача основну суму боргу у розмірі 947,52 грн., 3% річних у розмірі 47,40 грн. та 138,05 грн. інфляційних витрат. Вказані уточнення прийняті судом до розгляду.

Представник позивача у судове засідання не з’явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи був проінформований належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Представник відповідача у судове засідання з’явився, однак відзив на позов не надав.

Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами у порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи відкладався у порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення  представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ :

04.08.2003 р. між Управлінням капітального будівництва Республіканського комітету у справах національностей та депортованих громадян Автономної Республіки Крим (Замовник) та Виробничим підприємством «Кримліс» (Підрядник) був укладений контракт №55-2, згідно з п. 1.1. якого Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов’язання на свій ризик власними та залученими силами здійснити роботи з будівництва об’єкта «Реконструкція Веселівської школи м. Судак», здати об’єкт до експлуатації, у випадку необхідності своїми силами та за рахунок власних коштів усунути недоліки, що виникли в межах гарантійного строку.

Відповідно до п. 2.6 необхідне за контрактом обладнання може бути придбане Підрядником за власні кошти за дорученням Замовника. В цьому випадку обладнання передається Замовнику за накладною, з проведенням Замовником відповідної оплати.

На підставі вказаних положень Виробничим підприємством «Кримліс» за накладною №63 від 31.12.2004 р. було поставлено відповідачу обладнання на загальну суму 947,52 грн. Обладнання було прийнято представником відповідача, про що свідчить довіреність на отримання товарно-матеріальних  цінностей серії ЯИВ №413383 від 31.12.2004 р. Проте, вартість отриманого обладнання не була відшкодована позивачу, через що Виробниче підприємство «Кримліс» просить стягнути з відповідача вказану суму в примусовому порядку.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться. Аналогічне положення міститься в ч. 1 ст.193 Господарського кодексу України, якою визначено, що суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання — відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідач  не представив суду доказів оплати заборгованості у розмірі 947,52 грн., у той час як   відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Більш того, вказана сума боргу підтверджується також актами звірки взаємних розрахунків станом на 01.08.2006 р. та станом на 19.10.2006 р., підписаними обома сторонами. За таких обставин матеріалами справи підтверджується факт невиконання відповідачем зобов'язань за контрактом №55-2 від 04.08.2003 р., через що  вимоги позивача в частині стягнення з  Управління капітального будівництва Республіканського комітету у справах національностей та депортованих громадян АР Крим 947,52 грн. заборгованості підлягають задоволенню.

Ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Положення ч. 2 ст. 625 ЦК України щодо встановлення обов’язку боржника по сплаті на користь кредитора 3% річних від простроченої суми суд вважає таким, що кореспондується зі ст. 536 ЦК України, яка встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов’язаний сплачувати проценти.

Відповідно до ст. 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному  виконанні зобов'язання  сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Таким чином, враховуючи те, що зобов’язання по оплаті поставленого обладнання повинно було бути виконано одночасно зі здійсненою поставкою, нарахування позивачем 3% річних у сумі 47,40 грн. та 138,05 грн. інфляційних витрат суд визнає правомірними, а тому вимоги Виробничого підприємства «Кримліс» також підлягають задоволенню.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу підлягають стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 82-84  ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Управління капітального будівництва Республіканського комітету у справах національностей та депортованих громадян Автономної Республіки Крим (95007, м. Сімферополь, вул. В. Лескова, 35, код ЗКПО 13773494) на користь Виробничого підприємства «Кримліс» (97060, Красногвардійський район, смт. Октябрське, пров. Полєвой, 20, код ЗКПО 30537311)  заборгованість у розмірі 947,52 грн., 3% річних у сумі 47,40 грн., 138,05 грн. інфляційних витрат, 102,00 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3.          Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Дворний І.І.