ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2007 р.
№ 16/472

Вищий господарський  суд  України у складі колегії суддів :

головуючого судді
Овечкіна В.Е.,

суддів
Чернова Є.В.,

Цвігун В.Л.,

розглянув касаційну скаргу

СП  у формі ТОВ   “Автомобільний дім Україна-Мерседес Бенц”

на постанову
від 25.10.05 Київського апеляційного господарського суду

у справі
№ 16/472 господарського суду міста Києва

за позовом
АКБ “Східно-Європейський банк”

до
СП  у формі ТОВ   “Автомобільний дім Україна-Мерседес Бенц”

про
розірвання договору купівлі-продажу

за участю представників сторін

позивача: Мироненко О.М., Федоренко Ю.М., довір. у справі

відповідача: Фуртпс О.С., довір. від 01.07.05

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.08.05 припинено провадження у справі на підставі п.4 ст. 80 ГПК України (суддя О.М.Ярмак)

Ухвалою господарського суду міста Києва від05.09.05 виправлено описку в ухвалі господарського суду міста Києва від 30.08.05, виклавши 6-й абзац описової частини  в наступній редакції: “провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.4 ст.80 ГПК України, а судові витрати  покладаються на позивача в зв’язку з тим, що заява про відмову від позову була подана після порушення провадження у справі”

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, позивач звернувся з апеляційної скаргою, зазначаючи, що суд в супереч вимогам ч.3 ст. 80 ГПК України не врегулював питання щодо повернення державного мита з бюджету, сплаченого позивачем при поданні позовної заяви.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.10.05 (колегія суддів  у складі: Брайка А.І., Бившевої Л.І.,Розваляєвої Т.С.) ухвалу господарського суду міста Києва від 30.08.05 змінено, резолютивну частину якої доповнено абзацом 2 в слідуючій редакції: “Стягнути з СП  у формі ТОВ   “Автомобільний дім Україна-Мерседес Бенц” на користь АКБ “Східно-Європейський банк”4220 грн. державного мита за подання позовної заяви”.

Відповідач, не погоджуючись з прийнятою постановою суду апеляційної інстанції, звернувся з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції змінити, ухвалу місцевого суду від 30.08.05 залишити без змін. Скарга мотивована тим, що справа розглянута сулами за відсутності відповідача не повідомленого належним чином про час і місце засідання суду, що є порушенням вимог ст.ст. 77,98,99 ГПК України. А також судом безпідставно покладені на відповідача витрати по сплаті державного мита при припиненні провадження у справі на підставі п.4 ст. 80 ГПК України (відмова від позову).

Ознайомившись з матеріалами та обставинами справи на предмет надання їм попередніми судовими інстанціями належної юридичної оцінки та повноти встановлення обставин, дотримання норм процесуального права, згідно з вимогами ст.1115 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню  з наступних підстав.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.09.05 було прийнято апеляційну скаргу до провадження, розгляд призначено на 11.10.05. Згідно відмітки канцелярії суду копії ухвали направлено сторонам у справі 28.09.05 (а.с. 41 на зворотній стор.).

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.10.05 розгляд апеляційної скарги  відкладено на підставі ч.1 ст. 77 ГПК України та призначено її розгляд на 25.10.05. Зобов’язано  сторони надати до суду докази врегулювання спору.

На виконання цієї ухвали суду позивачем було надано заяву від 18.10.05 №2371  з копією платіжного доручення  відповідача №3521 від 10.08.05 про перерахування спірної суми позивачу (а.с. 51,52).

Копії зазначених  вище ухвал  до суду не поверталися, доказів їх неотримання скаржником не надано.

На підставі викладеного, твердження скаржника про те, що  справу  розглянуто судом за відсутності відповідача, якого не повідомлено належним чином про час і місце розгляду справи, колегією суддів не може бути прийнято до уваги, оскільки спростовується матеріалами справи.

Щодо стягнення з відповідача державного мита, слід зазначити наступне.

В ст.49 ГПК України зазначено, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї державне мито незалежно від результатів вирішення спору.

Згідно ст. 8 Декрету КМУ “Про державне мито” однією з підстав повернення державного мита є припинення провадження у справі з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.80 ГПК України, а саме, що справа не підлягає розгляду в господарському суді.

Відповідно до п.15 Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.90 №9 зі змінами, визнання позову чи добровільне задоволення вимог відповідачем після  пред'явлення  позову  не  звільняє  його  від відшкодування понесених позивачем судових витрат як при  постановленні  рішення, так  і  при  закритті  провадження  у  справі у зв'язку з відмовою позивача від позову з мотивів задоволення його вимог відповідачем.

Таким чином суд апеляційної інстанції цілком обґрунтовано зазначив, що оскільки  позов був пред’явлений  в суд в червні 2005 року, а відповідач перерахував спірну суму у серпні 2005 року, судові витрати слід покласти на відповідача у справі.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції відповідає нормам процесуального права та підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу СП  у формі ТОВ   “Автомобільний дім Україна-Мерседес Бенц” залишити без задоволення, постанову від 25.10.05 Київського апеляційного господарського суду у справі № 16/472 господарського суду міста Києва –без змін.

Судді:                                                                      В.Овечкін

Є.Чернов

В.Цвігун