СУД
ПОСТАНОВА

Іменем
України

16.03.2007

Справа №2-8/1341-2007А

Суддя Господарського суду АР Крим
Чумаченко С.А. за участю секретаря судового засідання Яриловой О.С. розглянув у
відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовом - фізична особа -
підприємець ОСОБА_1, м. Алушта

До відповідача - Алуштинська міська
Рада, м. Алушта

Про визнання рішення частково
недійсним.

Головуючий суддя Чумаченко С.А.

Секретар Ярилова О.С.

П Р Е Д С Т А В Н И К И:

Від позивача - ОСОБА_1, пред-к за
дов. від 05.02.2007 року

Від відповідача -  Сільванович Ю.С., пред-к за дов.
№02.1-13/3620 від 15.12.2006 р.

Сутність спору: позивач, фізична
особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Господарського суду Автономної
Республіки Крим з адміністративним позовом до відповідача, Алуштинської міської
Ради, просить визнати частково недійсним рішення НОМЕР_1, 25-ї сесії 4-го
скликання Алуштинської міської Ради “Про надання приватному підприємцю ОСОБА_1
дозволу на складання проектів відводів земельних ділянок” в частині вказівки
річного строку в період якого фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 дозволено
складання проектів відводів трьох земельних ділянок. Зобов'язати відповідача в
особі архітектури та містобудування Алуштинської міської Ради розглянути заяву
фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про узгодження проектів відводів земельних
ділянок площею по 0,0015 га кожен в м. Алушті під розміщення тимчасових
об'єктів торгівлі - збірно - розбірних павільйонів: - напроти аквапарку по вул.
Набережній; - біля пляжу ЛОЦ “Укоопспілка” по вул. Набережній; - напроти кафе -
бару “Водолій” біля зупинки “Паровозик”.

Позивач представив клопотання про
уточнення позовних вимог згідно яких,
просить визнати частково недійсним рішення НОМЕР_1, 25-ї сесії 4-го
скликання Алуштинської міської Ради “Про надання приватному підприємцю ОСОБА_1
дозволу на складання проектів відводів земельних ділянок” в частині вказівки
річного строку в період якого фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 дозволено
складання проектів відводів трьох земельних ділянок.

Позивач представив клопотання
відповідно до якого просить визнати причини пропущення строку звернення до суду
поважними та поновити строк позовної давності.

Відповідач представив відзив на
адміністративний позов згідно якого просить в задоволенні адміністративного
позову відмовити в повному обсязі.

Позивач надав суду заперечення
проти доводів і міркувань відповідача, та підтримує заявлені позовні вимоги в
повному обсязі.

Справа слуханням відкладалась, в
судовому засідання оголошувалась перерва в порядку ст. 150 Кодексу
Адміністративного Судочинства України.

Розглянувши матеріали справи,
заслухав представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2005 року Рішенням НОМЕР_1,
25-ї сесії 4-го скликання “Про надання приватному підприємству “ОСОБА_1 дозволу
на складання проектів відводу земельних ділянок” вирішено дозволити в період
річного строку приватному підприємцю ОСОБА_1 складання проектів відводу
земельних ділянок пл. 0,0015 га (кожен) за рахунок земель міської ради в місті
Алушті під розміщення тимчасових об'єктів торгівлі - збірно - розбірних
павільйонів: - напроти аквапарку по

вул. Набережній; - біля пляжу ЛОЦ
“Укоопспілка” по вул. Набережній; - напроти кафе - бару “Водолій” біля зупинки
“Паровозик”;

03.08.2006 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 направила на адресу начальника міського управління
земельних ресурсів заяви з проханням видати висновок про можливість закріплення
земельних ділянок за адресами: - м. Алушта,

вул. Набережна, напроти аквапарку;
- АДРЕСА_2; - напроти кафе - бару “Водолій” біля зупинки “Паровозик”.

03.11.2006 року фізична особа -
підприємець ОСОБА_1 направила на адресу начальника управління архітектури та
містобудування головному архітектору заяви з проханням погодити проекти відводу
земельних ділянок площею 0,0015 га (кожен) під розміщення тимчасових об'єктів
торгівлі збірно - розбірних павільйонів за адресами: - АДРЕСА_1; - АДРЕСА_2;  - АДРЕСА_3.

Судом встановлено, що по кожній
земельній ділянці Республіканським комітетом по земельним ресурсам АР Крим
видані погоджені висновки по проектам відводу земельних ділянок приватному
підприємцю ОСОБА_1 згідно яких управління вважає можливим передати приватному
підприємцю ОСОБА_1 в оренду строком на 3 роки земельні ділянки площею 0,0015 га
(кожен) за адресами:

-          висновок НОМЕР_2 від 21.09.2006 року
на земельну ділянку площею 0,0015 га за адресою АДРЕСА_1.

-          висновок НОМЕР_3 від 21.09.2006 року
на земельну ділянку площею 0,0015 га за адресою АДРЕСА_2.

-          висновок НОМЕР_4 від 27.09.2006 року
на земельну ділянку площею 0,0015 га за адресою АДРЕСА_3.

26.09.2006 року позивач направив на
адресу міського голови заяву згідно з якою просить продовжити строк складання
проектів відводу земельних ділянок за адресами: - АДРЕСА_1; - АДРЕСА_2;  - АДРЕСА_3.

27.11.2006 року Управління
архітектури і містобудування на адресу г. ОСОБА_1 направив листи за НОМЕР_5,
НОМЕР_6, НОМЕР_7 з повідомленням, що у відповідності з рішенням сесії міської
ради НОМЕР_1 від 19.10.2005 року для складання проектів відводу земельних
ділянок був відведений 1 рік. Також зазначає, що для розгляду питання про
погодження проектів відводу розміщення тимчасових об'єктів торгівлі - збірно -
розбірних торгових павільйонів за адресами: - АДРЕСА_1; - АДРЕСА_2;  - АДРЕСА_3 необхідно отримати згоду міської
Радина продовження строків складання проектів відводу на вищевказані земельні
ділянки.

08.12.2006 року ТОВ “Екоземпроект”
якому було доручено складання проектів відводу за нижчевказаними ділянками,
передало фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 проекти землеустрою по відводу
земельних ділянок за адресами:

- АДРЕСА_1; - АДРЕСА_2;  - АДРЕСА_3.

Суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та зазначає, що встановлення відповідачем обмежених строків
складання проекту відведення земельної ділянки суперечить земельному
законодавству України та обмежує права та законні інтереси осіб, щодо яких
надається дозвіл на складання проекту відведення земельної ділянки.

Відповідно до ст.12 Земельного
кодексу України до повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері
земельних відносин на території сіл, селищ, міст, відноситься розпорядження
землями територіальних громад; надання земельних ділянок в користування із
земель комунальної власності; рішення інших питань у сфері земельних відносин
відповідно до закону.

Згідно ч.8 ст. 118 Земельного
кодексу України, проект   відведення  земельної
ділянки  розробляється  за замовленням громадян організаціями,  які мають відповідні  дозволи (ліцензії)   на
виконання   цих   видів
робіт,  у  строки,
що обумовлюються угодою сторін.

Відповідно до п. В, ч.1, ст.186
Земельного кодексу України відповідними органами місцевого самоврядування
затверджуються проекти  відведення  земельних ділянок із земель державної чи
комунальної власності затверджуються органами виконавчої  влади або
органами  місцевого  самоврядування,  які надають і вилучають земельні ділянки;

Порядок передачі в оренду земельних
ділянок, що знаходяться в державній або комунальній власності, здійснюється на
підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого
самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в
оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із земель запасу під
забудову проводиться за проектами відводу в порядку, встановленому статтями
118,123, 124 Земельного кодексу України.

Згідно ч.2 ст. 123 Земельного кодексу
України, умови  і строки розроблення
проектів відведення земельних ділянок визначаються договором,  укладеним замовником з виконавцем цих  робіт
відповідно  до  типового
договору.   Форма   типового договору,   нормативи
та  строки  розробки
проектів  відведення земельних
ділянок визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст.123 Земельного
кодексу України юридична особа,
зацікавлена в одержанні земельної ділянки у  постійне
користування  із  земель
державної  або  комунальної власності,  звертається
з  відповідним  клопотанням
до районної, Київської та Севастопольської міських державних
адміністрацій  або сільської, селищної,
міської ради.

Також відповідно до ч.6 ст.123 Земельного
кодексу України проект   відведення   земельної
ділянки  погоджується  із землекористувачем, органом по земельних
ресурсах, природоохоронним і санітарно-епідеміологічним  органами,
органами  архітектури та охорони
культурної спадщини і після одержання
висновку  державної
землевпорядної   експертизи   по   об'єктах,  які
їй  підлягають, подається до
відповідної державної  адміністрації  або
сільської, селищної, міської ради, які розглядають його у місячний строк
і, в межах  своїх  повноважень,
визначених  цим  Кодексом,
приймають рішення про надання земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 Роз'яснень Вищого
господарського суду України за №02-5/35 від 26.01.2000 р. “Про деякі питання
практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи
інших органів”, підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його
вимогам чинного  законодавства  та/або
визначеній  законом
компетенції  органу,  який видав цей акт. Обов'язковою  умовою визнання акта недійсним є також
порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта  прав та охоронюваних   законом
інтересів підприємства   чи   організації
-  позивача  у
справі.

Захист прав громадян та юридичних
осіб  на
земельні  ділянки здійснюється
згідно з ч.3 ст. 152 Земельного кодексу України шляхом: визнання прав;   відновлення
стану  земельної  ділянки,
який  існував  до порушення прав, і запобігання вчиненню
дій, що порушують права або створюють
небезпеку  порушення  прав;
визнання  угоди недійсною;
визнання недійсними рішень органів виконавчої
влади  або  органів місцевого   самоврядування;   відшкодування   заподіяних
збитків; застосування інших передбачених
законом  способів.  Зокрема,
при оскарженні  рішень  органів
виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування з питань,  віднесених до їх компетенції (наприклад,
про  відмову  в передачі у власність чи в продаж земельної
ділянки або розміщенні об'єкта),  суд
у  разі
задоволення  позову  визнає рішення  цих
органів  недійсними  і
зобов'язує  їх,  залежно від характеру спору,  виконати певні дії на захист порушеного права
чи сам визнає це право за позивачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи місцевого
самоврядування, посадові особи органів місцевого самоврядування зобов'язанні
діяти тільки на підставі та в межах компетенції.

У відповідності до Земельного кодексу
України, Закону України „Про оренду землі”, Закону України “Про місцеве
самоврядування в України” не передбачено право або обов'язок ради визначати
строк протягом якого повинен бути складений проект відводу.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу
України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та інтересу, зокрема шляхом визнання
незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади
Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових
і службових осіб.

Відповідно до ст. 2 Кодексу
адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства
є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних
осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної
влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб,
інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі
законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень

До адміністративних судів можуть бути
оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб'єктів владних повноважень,
крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи
законами України встановлено інший порядок судового провадження.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи
бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють,
чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень
та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

-з
використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

-обґрунтовано, тобто з урахуванням
усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності
перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації;

- пропорційно, зокрема з
дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для
прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване

це рішення(дія);

- з
урахуванням  права  особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом
розумного строку.

Одним з принципів адміністративного
судочинства, передбачених ст. 7 Кодексу адміністративного судочинства України,
є принцип законності, який відповідно до ч. ст. 9 Кодексу адміністративного
судочинства України, полягає в наступному, суд при вирішенні справи керується
принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого
самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Так за загальним правилом, підставами
для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного  законодавства
та/або  визначеній  законом компетенції  органу,
який видав цей акт. Обов'язковою
умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям
відповідного акта  прав та
охоронюваних   законом   інтересів підприємства   чи
організації  -  позивача
у  справі.

Відповідно до ст. 105, 162 Кодексу
адміністративного судочинства України, у разі задоволення адміністративного
позову суд може прийняти постанову про визнання протиправними рішення суб'єкта
владних повноважень чи окремих його положень, дій чи бездіяльності і про
скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, про поворот
виконання цього рішення чи окремих його положень із зазначенням способу його
здійснення; зобов'язання відповідача - суб'єкта владних повноважень прийняти
рішення або вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 144 Конституції
України, органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених
законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній
території.

Відповідно до ст. 158 Кодексу
адміністративного судочинства України, судове рішення, яким суд вирішує спір по
суті, викладається у формі постанови.

Як було зазначено вище, позивач
представив клопотання про поновлення строків позовної давності, на підставі
того, що фізична особа - підприємець ОСОБА_1 не отримувала копії оспорюваного
рішення. Позивач, також зазначає, що про включення в Рішення НОМЕР_1, 25-ї
сесії 4-го скликання Алуштинської міської Ради від 19.10.2005 року річного
обмеження складання проекту відводу додаткової земельної ділянки, він дізнався
лише при передачі йому проектів землеустрою по земельним ділянкам від ТОВ
“Екоземпроект”, якому було доручено складанням проектів відводу земельних
ділянок.

За таких обставин, суд задовольняє
клопотання позивача про поновлення строку позовної давності.

Згідно ч.2 ст.99 Кодексу
Адміністративного судочинства України, для
звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та
інтересів особи встановлюється річний строк,
який, якщо не встановлено інше,
обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна  була
дізнатися  про  порушення
своїх  прав,  свобод
чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.102 Кодексу Адміністративного судочинства України,
пропущений  з   поважних
причин   процесуальний   строк, встановлений законом, може бути
поновлений, а процесуальний строк, встановлений судом,  - продовжений судом за клопотанням особи, яка
бере участь у справі.

В судовому засіданні 16.03.2007 року оголошена
вступна та резолютивна частини постанови.

Повний текст постанови підписано
27.03.2007 року.

Враховуючи вищевикладене, керуючись 158,
159, 161, 162, 163,  ст.ст. Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Поновити строк позовної давності.

2.          Позов задовольнити в повному обсязі.

3.          Визнати частково недійсним Рішення
НОМЕР_1, 25-ї сесії 4-го скликання
Алуштинської міської Ради  від
19.10.2005 року “Про надання приватному підприємцю ОСОБА_1 дозволу на складання
проектів відводу земельних ділянок” в частині вказівки річного строку, в період
якого дозволено складання проектів відводу земельних ділянок за адресами:
АДРЕСА_1; АДРЕСА_2; АДРЕСА_3.

4.          Відшкодувати фізичній особі - підприємцю
ОСОБА_1 (АДРЕСА_4; ідентифікаційний код НОМЕР_8) з державного бюджету України
(р/р 0002 в банку ГУ ДКУ в АРК

м. Сімферополь, отримувач УДК у м.
Сімферополі, код банку 824026, ) 85грн. державного мита.

Відповідно до ст. 186 Кодексу
адміністративного судочинства України, про апеляційне оскарження рішення суду
першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і
вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції
через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складення постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 цього Кодексу - з дня складення в повному обсязі. Апеляційна скарга
на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Відповідно до ст. 254 Кодексу
адміністративного судочинства України, постанова або ухвала суду першої
інстанції, якщо інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим
Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає
законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим
Чумаченко С.А.