ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2007 р.

№ 18/123(25/218)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого
Владимиренко С.В.

суддів:
Шевчук С.Р.,

Кота О.В.

розглянув касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Континенталь-Енерго”

на постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.12.2006р.

та рішення
господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2006р.

у справі
№18/123(25/218)

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Континенталь-Енерго”

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергометалсервіс”

третя особа на стороні позивача:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Піраміда ДТМ”

третя особа на стороні відповідача:
Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Екологія-Дніпро 2000”

про
визнання права власності

за участю представників:

-          позивача: Семикіна Л.В., дов. №150 від 15.09.2006р.;

-          відповідача: не з'явились;

-          третьої особи на стороні позивача: не з'явились;

-          третьої особи на стороні відповідача: Мамула А.М., дов. №б/н від 02.10.2006р.;

ВСТАНОВИВ:

У липні 2005 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Континенталь-Енерго” звернулось до господарського суду з позовом та уточненням позовних вимог до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергометалсервіс” про визнання права власності на вуглевмісний шлам, який знаходиться у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області на ділянці, що раніше була золошламонакопичувальними відстійниками ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Є. Дзержинського", Східна околиця, у кількості 2800000тн згідно з актом приймання-передачі вуглевмісного шламу за договором №01/21/06-2005 від 21.06.2005р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Піраміда ДТМ” (постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Континенталь–Енерго” (покупцем).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2005р. у справі №25/218 (суддя Чередко А.Є.) визнано за Товариством з обмеженою відповідальністю "Континенталь-Енерго” право власності на вуглевмісний шлам, який знаходиться у м. Дніпродзержинську Дніпропетровської області на ділянці, що раніше була золошламонакопичувальними відстійниками ВАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Є. Дзержинського", Східна околиця, у кількості 2800000тн згідно акту приймання-передачі вуглевмісного шламу за договором №01/21/06-2005 від 21.06.2005р.

Не погодившись з даним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Екологія-Дніпро 2000” звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2005р. у справі №25/218, у позові Товариству з обмеженою відповідальністю "Континенталь-Енерго” відмовити, посилаючись на те, що рішення у даній справі стосується прав та обов’язків Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Екологія-Дніпро 2000”, оскільки судом неправильно було застосовано норми матеріального та процесуального права.

Постановою Вищого господарського суду України від 02.03.06р. у справі №25/218 (колегія суддів у складі головуючого судді М. Остапенка, Є.Борденюк, В. Харченко) касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Екологія-Дніпро 2000” задоволено частково, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.07.2005р. у справі №25/218 скасовано, справу передано до господарського суду Дніпропетровської області на новий розгляд із зазначенням, що необхідними умовами вирішення спору про визнання за покупцем права власності на продукцію, придбану за договором поставки є встановлення, що продукція, яка є предметом договору поставки, вільно відчужується, однак факт вільного відчуження продукції спростовується тим, що вуглевмісний шлам знаходиться на ділянці золошламонакопичувального відстійника; постачальнику належить право володіння продукцією, однак право постачальника на продукцію позивачем не доведено та судом не встановлено; встановлення факту передання майна від постачальника до покупця, однак підписаний сторонами акт приймання-передачі майна є способом документального оформлення дій, а не безперечним фактом вчинення такої дії.

Не погодившись із зазначеним судовим актом, Товариство з обмеженою відповідальністю "Континенталь-Енерго" звернулось до Верховного Суду України з касаційною скаргою та просило скасувати постанову Вищого господарського суду України від 02.03.2006р. у цій справі з підстав її невідповідності Конституції України і рішенням Верховного Суду України, порушенням норм матеріального та процесуального права, а також виявлення факту різного застосування Вищим господарським судом України одного й того ж положення закону України в аналогічних справах.

Ухвалою Верховного Суду України від 11.05.2006р. відмовлено в порушенні касаційного провадження.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 22.06.2006р. у справі №18/123(25/218) (суддя Петрова В.І.) залучені до участі у даній справі третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Піраміда ДТМ” та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Екологія-Дніпро 2000”.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2006р. у справі №18/123(25/218) (суддя Петрова В.І.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що вуглевмісні шлами у кількості 2800000тонн, що знаходяться на земельній ділянці золошламонакопичувальних відстійників Відкритого акціонерного товариства "Дніпровській меткомбінат" відносяться до Державного фонду надр України, знаходяться у власності народу України і не можуть бути власністю юридичних та фізичних осіб, а договір від 21.06.2005р. №01/21/06-2005, на який посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог, є нікчемним правочином, оскільки недійсність угод, що порушують право власності народу України на надра, встановлена у ст.4 Закону України "Про надра".

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.12.2006р. у справі №18/123(25/218) (колегія у складі головуючого судді Ясир Л.О., суддів Герасименко І.М., Науменка І.М.) апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Континенталь-Енерго" залишено без задоволення, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2006р. у справі №18/123(25/218) –залишено без змін.

Постанова суду мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про нікчемність договору від 21.06.2005р. №01/21/06-2005, на підставі якого позивач придбав товар, а відтак не може бути підставою для визнання за ним права власності на вуглевмісні шлами у кількості 2800000тон, що знаходяться в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області  на ділянці, що раніше була золошламонакопичувальними відстійниками Відкритого акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Є. Дзержинського”, Східна околиця, та відносяться до Державного фонду надр України і є власністю народу України. Визначальним моментом в даній справі суд апеляційної інстанції зазначив доведеність факту віднесення спірних вуглевмісних шламів до корисних копалин, які не можуть бути власністю юридичних або фізичних осіб, а не розмір земельної ділянки, наданої в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Екологія-Дніпро 2000”.

Не погоджуючись з прийнятою судом апеляційної інстанції постановою у справі №18/123(25/218), Товариство з обмеженою відповідальністю "Континенталь-Енерго" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просило скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.12.2006р. у справі №18/123(25/218) та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.2006р. по даній справі, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Континенталь-Енерго" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергометалсервіс" та визнати за Товариством з обмеженою відповідальністю "Континенталь-Енерго" право власності на вуглевмісний шлам, який знаходиться на ділянці колишніх золошламонакопичувальних відстійників Відкритого акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Є. Дзержинського”, Східна околиця, в кількості 2800000тон, із зазначенням про порушення попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваних судових актів, не доведення судами обставин, що мають значення для даної справи.

В судове засідання 13.03.2007р. представники відповідача та третьої особи на стороні позивача не з’явились. Враховуючи, що про час, дату та місце розгляду справи відповідач та третя особа на стороні позивача були повідомлені своєчасно та належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу у відсутності зазначених представників відповідача та третьої особи на стороні позивача.

Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробниче підприємство "Екологія-Дніпро 2000” скористалося правом, наданим ст.1112 ГПК України, та надіслало відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити без змін постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.12.2006р., а касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Континенталь-Енерго" без задоволення, посилаючись на правильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергометалсервіс”, Товариство з обмеженою відповідальністю "Піраміда ДТМ” не скористалися правом, наданим ст.1112 ГПК України, та не надіслали відзиви на касаційну скаргу, що не перешкоджає касаційному перегляду оскаржуваних рішення місцевого господарського суду та постанови апеляційного господарського суду.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю представників позивача та третьої особи на стороні відповідача матеріали справи та доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, твердження третьої особи на стороні відповідача, викладені у відзиві на касаційну скаргу, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставини справи, застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права при прийнятті ними рішення і постанови, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, враховуючи наступне.

Залишаючи без змін рішення господарського суду, яким відмовлено позивачу в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на вуглевмісний шлам, який знаходиться на ділянці, що раніше була золошламонакопичувальними відстійниками Відкритого акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Є. Дзержинського”, Східна околиця, в кількості 2800000тон загальною вартістю 3158400грн., придбаний позивачем (покупцем) у Товариства з обмеженою відповідальністю „Піраміда ДТМ” (постачальника) за договором постачання від 21.06.2005р. №01/21/06-2005 з додатком №1 до нього, з підписанням сторонами 21.06.2005р. акту прийому-передачі зазначеної продукції, зі сплатою 23.06.2005р. покупцем постачальнику вартості переданого вуглевмісного шламу на суму 3158400грн. (п/д №323 та №324), апеляційний господарський суд послався на відповідність зазначеного рішення суду обставинам справи та чинному законодавству.

Однак висновки судів першої та апеляційної інстанцій, які покладені в основу наведених судових актів, є завчасними, оскільки судами не надано правової оцінки доводам позивача щодо придбання за договором поставки продукції –відходів виробництва та не спростовані посилання позивача на приписи ст. 6 Кодексу України „Про надра", Постанови Кабінету Міністрів України №827 від 12.12.1994р. „Про затвердження переліків корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення", Закону України „Про відходи" та приписи Державного класифікатора України, Класифікатора відходів ДК 005-96, затвердженого і введеного в дію наказом Держстандарту України від 29.02.1996р. N89.

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що судами попередніх інстанції не з’ясована належність паспорту №685, затвердженого 06.02.06р. ДНВП "Геоінформ України", до спірного майна.

Поряд з цим, судами попередніх інстанцій не з’ясована наявність у позивача правовстановлюючих документів на спірне майно, місцезнаходження спірного майна.

Крім того, відповідно до ст.11112 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Однак наведеного ані суд першої інстанції, ані суд апеляційної інстанції не взяли до уваги. Поза увагою судів попередніх інстанцій залишилися вказівки колегії суддів Вищого господарського суду України, викладені в постанові від 02.03.06р. у справі №25/218, що необхідними умовами правильного вирішення спору про визнання за покупцем права власності на продукцію, придбану за договором поставки є встановлення, що продукція, яка є предметом договору поставки, вільно відчужується, однак факт вільного відчуження продукції спростовується тим, що вуглевмісний шлам знаходиться на ділянці золошламонакопичувального відстійника; постачальнику належить право володіння продукцією, однак право постачальника на продукцію позивачем не доведено та судом не встановлено; встановлення факту передання майна від постачальника до покупця, однак підписаний сторонами акт приймання-передачі майна є способом документального оформлення дій, а не безперечним фактом вчинення такої дії.

Зазначеним вище обставинам, які безпосередньо стосуються предмета даного господарського спору, судами першої та апеляційної інстанції всупереч вимогам ст.43 Господарського процесуального кодексу України не надано ретельної правової оцінки, а згідно імперативних вимог ч.2 ст.1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні та постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази чи додатково перевіряти наявні у справі докази.

Відтак, суд касаційної інстанції не може визнати встановленими обставини, які в суді першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції,  не з'ясовувались, яким не надавалася правова оцінка та не можуть вважатись доведеними.

Зважаючи на викладене, касаційна інстанція на підставі ч.2 ст.1115 Господарського процесуального кодексу України дійшла висновку про неповне встановлення обставин справи та обумовлену цим неможливість надання належної юридичної оцінки всім обставинам справи, в зв’язку з чим справа підлягає направленню на новий розгляд для з’ясування інших обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 п.3, 11110–11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Континенталь-Енерго” задовольнити частково.

2.          Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 07.09.2006р. та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.12.2006р. у справі №18/123(25/218) скасувати.

3.          Справу №18/123(25/218) передати на новий розгляд до господарського суду Дніпропетровської області в іншому складі суддів.

Головуючий
С. Владимиренко

Судді:

С. Шевчук

О. Кот