ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"21" березня 2007 р.
Справа  № 28/387-06-9777

За позовом   Відкрите акціонерне товариство "ЛУКОЙЛ-ОДЕСЬКИЙ НАФТОПЕРЕРОБНИЙ ЗАВОД";

до відповідача   Закрите акціонерне товариство з іноземними інвестиціями "Синтез-Ойл"

про стягнення 334859,57грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: Алексеєва О.О. - за дорученням;

Від відповідача: Некрасов О.В. - за дорученням;

СУТЬ СПОРУ: позивач - Відкрите акціонерне товариство “ЛУКОЙЛ –Одеський нафтопереробний завод”, надалі ВАТ "ЛУКОЙЛ –Одеський НПЗ" звернулося до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Закритого акціонерного товариства з іноземними інвестиціями  "Синтез Ойл", надалі ЗАТ "Синтез Ойл",   вартості 65,633 тн. бензину А-95 в сумі 334 859,57 гривень.

Свої позовні вимоги ВАТ “ЛУКОЙЛ –Одеський НПЗ” обґрунтовує тим, що ЗАТ “Синтез Ойл” порушуючи умови договору № 5-05 від 01.02.2005 р. та додаткової угоди №2 до нього допустило понаднормативну втрату бензину А-95 в кількості 65,633 тн. під час його перевалки з танкера   " ARION "  в резервуарний парк ВАТ “ЛУКОЙЛ –Одеський НПЗ” через свої технологічні потужності, та відмовилось сплатити  ВАТ “ЛУКОЙЛ – Одеський НПЗ” вартість втраченого бензину.

Представник відповідача позовні вимоги не визнає і просить суд в їх задоволенні відмовити, посилаючись на те, що  сам факт зазначеної втрати бензину А-95 не був встановлений належним чином, як того вимогають умови договору і  діюче законодавство, а також на відсутність вини ЗАТ “Синтез Ойл” в виникнені визначених ВАТ “ЛУКОЙЛ –Одеський НПЗ” нестач.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд встановив:

01.02.2005р. між сторонами по даній справі укладено договір № 5-05 про надання послуг по перевалці нафтопродуктів.

Даним договором Виконавець - відповідач зобов'язався за дорученням Замовника - позивача надати послуги по перевалці нафтопродуктів, а Замовник зобов’язався оплатити Виконавцеві надані ним послуги у порядку та на умовах даного договору.

При цьому, послуги включають в себе: приймання, транспортування по трубопроводам, накопичення в резервуарах та відвантаження нафтопродуктів.

Пунктом 2.7 зазначеного договору передбачено, що нестача товару в межах природної втрати списується за рахунок Замовника, а при виявленні понаднормативних втрат товару - такий товар списується за рахунок Виконавця.

При цьому далі обумовлено, що при виявленні понаднормативних втрат товару складається відповідний акт, який підписується сторонами.

На підставі п.2.6 даного договору сторони уклали додаткову угоду № 2 від 01.09.2005р.   на перевалку нафтопродуктів, а саме, дизельного палива та бензину.

Цією  додатковою  угодою  сторони  домовились  про  порядок  прийняття дизельного палива та бензину з танкера, про умови та відповідальність сторін.

Додатковою угодою до договору передбачено, що представники сторін зобов'язані бути присутніми при прийманні та відвантаженні товару, підписувати акти та інші документи. До початку перевалки товару з танкера в резервуари сторони за участю незалежного експерта проводять інспекцію (огляд і заміри залишків нафтопродуктів і опломбовують обладнання, задіяне в технологічній схемі перевалки товару (п.п.5.6 додаткової угоди).

Пунктом сьомим зазначеної додаткової угоди передбачено, що не пізніше шести годин з моменту закінчення приймання товару уповноважені представники сторін та незалежний експерт складають і підписують акт про прийняття нафтопродуктів з танкера в ємкості сторін чи третіх осіб з зазначенням даних коносаменту та кількості фактично прийнятого товару, що встановлюється незалежним експертом. Даний акт підлягає затвердженню керівниками сторін не пізніше наступного робочого дня з моменту закінчення прийому товару.

Як свідчать матеріали справи, пункт шостий додаткової угоди, щодо підготовки до прийняття нафтопродуктів, виконаний сторонами за участю незалежного експерта ПІІ "Сейболт-Україна" без усяких застережень.

Про факт прийому-передачі   бензину А-95 з танкера в резервуари ВАТ "ЛУКОЙЛ –Одеський НПЗ" з 23.09.2005р. по 26.09.2005р. позивачем надано до суду акт від 26.09.2005р., який   був складений ВАТ “ЛУКОЙЛ –Одеський НПЗ”.

Однак, всупереч домовленості, зазначеній у додатковій угоді про те, що даний акт повинен підписати також незалежний експерт, а керівники сторін затвердити наступного дня після закінчення прийому товару, незалежним експертом цей акт взагалі не підписан, а    ЗАТ “Синтез Ойл” цей акт був наділаний лише 10.10.2005р., про що свідчать листи ВАТ “ЛУКОЙЛ –Одеський НПЗ” №3.1.2-03/3783 від 06.10.2005р. і  №3.1.2-03/3824 від 10.10.2005р., які надов суду відповідач.

Крім того, пунктом 10 додаткової угоди передбачено, що у разі виявлення нестачі товару понад нормою природного збитку, в акті зазначається кількість та причина нестачі товару. В разі необхідності сторони за участю незалежного експерта проводять сумісне розслідування, направлене на виявлення причин нестачі товару.

Пунктом 2.7 договору від 01.02.2005р. передбачено, що при виявленні понаднормативних втрат товару складається відповідний акт, який підписується сторонами.

Однак, всупереч зазначеним вимогам договору і додаткової до нього угоди, окремий акт про понаднормативну нестачу товару не складався, не зазначалось про це в акті прийому-передачі від 26.09.2005р.   не зазначено в акті причини нестачі товару, не проведено сумісне розслідування з приводу нестачі товару та виявлення причин такої нестачі.

Із матеріалів справи вбачається, що під час розвантаження танкеру і після закінчення прийомки бензину з танкеру   в берегові резервуари товарно - сировинного цеху ВАТ "ЛУКОЙЛ –Одеський НПЗ" лише позивачу було відомо в якій кількості   до його резервуарів надійшли нафтопродукти.

Всупереч досягнум в договорі домовленостям, позивач повідомив відповідача про нестачу товару лише після того, як встановити причини нестачі не виявлялось за можливе.

Про це свідчить акт прийому-передачі нафтопродуктів від 26.09.05р. який наданий на затвердження керівникові відповідача не наступного дня після закінчення прийому товару, а лише 10.10.2005р.

При таких обставинах, коли сторонами при участі незалежного експерта проведена підготовка до прийняття товару, товар прийнято без застережень, разом з тим мала місце понаднормативна нестача товару, що своєчасно не доводилось до відповідача і причини цієї нестачі не встановлювались, відсутні підстави вважати винною особою в нестачі товару відповідача.

Крім того, як вбачається із матеріалів справи і пояснень представників сторін, в перевалці бензину А-95 із танкеру в резервуари позивача були задіяні як трубопроводи відповідача, так і трубопроводи самого позивача, тому посилання позивача на норми законодавства України, якими врегульована діяльність підприємств трубопровідного транспорту  відносятся так саме і до нього самого, однак він не надав суду доказів того, що забеспечив збереження бензину А- 95 під час його транспортування по його ділянці трубопроводів.

Посилання ВАТ “ЛУКОЙЛ –Одеський НПЗ” на звіти   ПІІ  “Сейболт - Україна”, якими   встановлювалася кількість бензину А-95   на борту танкера і в резервуарах ВАТ “ЛУКОЙЛ –Одеський НПЗ” суд не вважає  належним доказом наявності понаднормативної нестачі бензину А-95, тому що вони складалися без участі представників як самого ВАТ “ЛУКОЙЛ –Одеський НПЗ” так і ЗАТ “Синтез Ойл”.

ПІІ  “Сейболт-Україна” є суб’єктом підприємницької діяльності, який на договірній підставі проводить інспектування товарів за кількістю та якістю.

Проте законодавством України передбачено, що перевірку кількості поставлених в Україну товарів здійснюють  торгово –промислові палати, висновки яких мають доказову силу та є обов’язковим для застосування.

Відповідно до ст. 11 Закону України “Про торгово –промислові палати в Україні” торгово –промислові палати мають право проводити на замовлення українських та іноземних підприємств експертизу, контроль якості, кількості, комплектності товарів (у тому числі експортних та імпортних) і визначати їх вартість. Методичні та експертні документи, видані торгово – промисловими палатами в межах їх повноважень, є обов’язковими для застосування на всій території України.

Відносно  діяльності в Україні інспекційних компаній    не існує нормативних актів, які   надають обов’язкової сили складеним такими компаніями звітам та іншим документам.

За таких обставин звіти і пояснювальні записки   ПІІ  “Сейболт-Україна” не мають обов’язкової сили   і не можуть бути належними доказами кількості бензину А - 95 як наявного в танках судна, так і перекаченого ЗАТ “Синтез Ойл”  в резервуари ВАТ “ЛУКОЙЛ –Одеський НПЗ”.

Також   позивач не надав доказів  того, що   ПІІ  “Сейболт-Україна” під час проведення вимірів кількості бензину А-95 в танках судна виконувалися всі вимоги порядку проведення таких вимірів, які передбачені діючими в Україні нормативними документами, та застосовувалися засоби вимірювання, які пройшли державну повірку в органах держстандарту України.

Суд залишує без уваги посилання позивача на встановлення  ПІІ  “Сейболт- Україна” 23.09.2005р. факту  витікання бензину А-95 із резервуару відповідача №001, що на думку позивача свідчить що відповідач неналежним чином поставився до виконання своїх зобо’вязань, тому що це спростовується наданими відповідачем до суду  актами,  складеним за участю представників позивача, відповідача і ПІІ “Сейболт Україна”, від 23.09.2005р., із якого вбачаєтьс, що фактично стався незначний розлив бензину в отмостку резервуару, всього в кількості 500 літрів,  і від 24.10.2005р., із якого вбачається, що вже 24.09.2005р. цей бензин був   зібраний і злитий в резервуар №49 позивача.

Позивач не навів суду інших доказів вини відповідача   в нестачі товару, вважаючи, що відповідач, незважаючи на те, чи є в його діях чи бездіяльності вина в нестачі понаднормативної кількості товару, повинен сплатити його вартість за ринковими цінами, оскільки це передбачено умовами додаткової угоди.

Суд  не може погодитися з цим приймаючи до уваги наступне.

Статтею 906 ЦК України, якою врегульована відповідальність Виконавця за порушення договору про надання послуг, передбачено, що збитки, завдані Замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню Виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

Дана норма є імперативною, витікає з загальних засад цивільного законодавства, а тому не може застосовуватись на свій розсуд.

Крім того, посилання позивача на те, що домовленість про повне відшкодування шкоди у разі понаднормативної нестачі товару сторони передбачили п.10 додаткової угоди до договору, також не відповідає самим цим умовам.

Зазначений позивачем пункт додаткової угоди потрібно читати в контексті з самим договором і у відповідності з нормами цивільного права. Як вже зазначалося, пунктом 2.7 договору від 01.02.2005р. передбачено, що понаднормативні втрати списуються за рахунок Виконавця у разі встановлення його вини. Тому пунктом 10 додаткової угоди лише доповнено зазначений пункт договору тим, за якими цінами та на який період відшкодовується Виконавцем шкода. Тобто, слід вважати домовленість сторін про те. що при виявленні понаднормативних втрат товару, спричинених з вини Виконавця, вартість їх відшкодовується Виконавцем на користь Замовника за ринковими цінами на дату відшкодування.

Даний висновок витікає з договору № 5-05 від 01.02.2005р., додаткової угоди до нього № 2. з загальних засад чинного законодавства і конкретних норм цивільного права.

У відповідності до ст. 614 ЦК України   особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею   906   ЦК України передбачена відповідальність виконавця за порушення договору про надання послуг. У відповідності до цієї статті ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ВАТ “ЛУКОЙЛ –Одеський НПЗ” про стягнути з ЗАТ "Синтез Ойл"   вартості 43,327 тн. бензину А-95 в сумі 162 779,54 грн. є необґрунтованими та не відповідають вимогам чинного законодавства, у зв’язку із чим  задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Рішення підписане 23 березня 2007 року

Суддя                                                                                       Гуляк Г.І.