ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.05.2007                                                                                    Справа  № 12/63

За позовом військового прокурора Ужгородського гарнізону, м. Ужгород в інтересах держави в особі Міністерства оборони України для захисту інтересів Ужгородського військового лісництва квартирно –експлуатаційного управління Західного оперативного командування, м. Перечин

до відповідача Закарпатської лісопромислової дільниці, м. Перечин

про стягнення суми 11 432,35 грн. –основного боргу та 210,44 грн. –пені.

Суддя    Тисянчин  В. М.

Представники:

Від позивача –Бодак Я. І., (представник за довіреністю № 59 від 07.05.2007 року)

Від відповідача –не викликався (явка на розсуд сторін)

В засіданні приймали участь –Кащук О. О., помічник військового прокурора Ужгородського гарнізону

СУТЬ СПОРУ: заявлено позов військовим прокурором Ужгородського гарнізону, м. Ужгород в інтересах держави в особі Міністерства оборони України для захисту інтересів Ужгородського військового лісництва квартирно –експлуатаційного управління Західного оперативного командування, м. Перечин до Закарпатської лісопромислової дільниці, м. Перечин про стягнення суми 11 432,35 грн. –основного боргу та 210,44 грн. –пені.

Представнику позивача та прокурору роз’яснено права і обов’язки передбачені ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не заявлено.

Письмовою заявою (вх. № 4191 від 07.05.2007 року) поданою в судовому засіданні прокурор повідомив суд про те, що відповідачем частково сплачено 9 000,00 грн.  - суми основного боргу, в доказ чого надав копію виписки банківської установи на суму 9 000,00 грн. та просить суд стягнути залишок заборгованості 2 432,35 грн. –основного боргу та 210,4 грн. –пені.

На вимогу суду відповідач письмового відзиву на позов не подав, свого уповноваженого представника для участі у розгляді справи не направив, а тому справа розглядається в порядку ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Ухвала про порушення провадження у справі направлялась рекомендованим листом, тому неявка уповноваженого представника відповідача у судове засідання не є перешкодою розгляду справи по суті, про що зазначено в ухвалі про порушення провадження у справі.

Повідомлення № 4106445 підтверджує вручення відповідачу 26.04.2007 року ухвали від 24.04.2007 року про порушення провадження у справі, де вказано про  місце і час призначення розгляду справи, чим забезпечено йому реалізацію Конституційного права на судовий захист (п.4 ст. 129 Конституції України).

Вивчивши доводи позовної заяви та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, дослідивши їх,  суд

ВСТАНОВИВ:

Заборгованість відповідача в сумі 11 432,35 грн. –основного боргу щодо оплати за поставлену, згідно договору № 8 від 04.04.2006 року, лісопродукцію, підтверджується  матеріалами справи, зокрема:

-          актом звірки розрахунків ід 01.02.2007 року;

-  товарно –транспортними накладними за листопад, грудень, квітень 2006 року;

-накладними за листопад, грудень 2006 року та січень 2007 року;

-  розрахунком позову, а за таких обставин сума основного боргу заслуговує на увагу суду.

Заявлені вимоги позивача про добровільне погашення боргу відповідач не виконав, чим порушив ст. ст. (11; 526); 509; 530 ЦК України (чинного з 01.01.04).

Саме ця обставина і послужила підставою для звернення позивача до суду з даною позовною заявою.

Відповідно до ст. 175 ГК України майново –господарські зобов’язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей передбачених ГК України.

Таким чином, на день розгляду спору у суді, обставини спору (права і зобов’язання сторін) оцінюються судом з огляду на правила ЦК та ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання повинно виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору чи вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 509 ЦК України в силу зобов’язання –кредитор вправі вимагати виконання обов’язку від боржника у випадку невиконання останнім своїх зобов’язань у відносинах. Підставою виникнення зобов’язання є юридичний факт.

В даній правовій ситуації юридичним фактом, на підставі якого виникли зобов’язальні відносини між сторонами, є поставка лісопродукції (ст. 11 ЦК України).

Отже, обов’язок відповідача оплатити вартість поставленої лісопродукції є безспірним.

Одностороння відмова від виконання зобов’язання не допускається (ст. 615; 625 ЦК України).

Відповідно до вимог п.7 ст. 193 ГК України та ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається. Зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Однак, поданою у судовому засіданні випискою банківської установи на суму 9 000,00 грн. позивач повідомив суд про часткове погашення відповідачем основного боргу в сумі 9 000,00 грн., тому провадження у  цій частині позову підлягає припиненню відповідно п. 1-1 ст. 80 ГПК України у зв’язку з відсутністю предмета спору, а решта суми 2 432,35 грн. підлягає стягненню примусово.

Крім цього, за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань, відповідачу відповідно до п. 4.2 укладеного договору нарахована до сплати пеня в розмірі 210,44 грн. При оцінці правильності нарахування пені відповідно до п. 2 ст. 258 ЦК України; ст. ст. 216 –218, 220 ГК України; Положень Закону України від 22.11.1996 року „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов’язань”, судом визнано обґрунтовані позовні вимоги в цій частині і такими, що підлягають задоволенню.

При постановленні судового рішення враховується характер зобов’язання, наслідки його невиконання, особа відповідача, ступінь його вини, обставини, що впливають на неможливість виконання відповідачем зобов’язання належним чином та межі здійснення цивільних прав (п.3 ст. 13 ЦК України), де не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах, безпідставного збагачення за рахунок погіршення фінансово –майнового стану сторони у спорі.

Отже, із встановлених судом обставин вбачається, що склад цивільно –правової відповідальності є наявним на момент судового розгляду справи.

Встановлюючи дійсні обставини справи, суд посилається на фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору, в даному випадку –письмовими доказами. При цьому, заяви та пояснення не приймаються судом за преюдицію, а перевіряються на достовірність.

Таким чином, позивачем переважно доведені ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому позов підлягає задоволенню частково, поклавши відшкодування судових витрат за змістом ст. 49 ГПК України на відповідача з огляду його вини у виникненні спору.

Виходячи з викладеного, оцінивши повноту, достатність позовних матеріалів, проаналізувавши подані по справі доказові документи для вирішення спору, керуючись ст. 124 Конституції України; ст. 2 Закону України „Про судоустрій України”;  ст.ст. 4, 33, 34; 36; 43, 44; 49; 75;82 - 84, 115; 116; Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задоволити  частково.

2.          Стягнути з Закарпатської лісопромислової дільниці (м. Перечин,                      пров. Червоноармійський, 5; код 34077956):

- на користь Ужгородського військового лісництва квартирно –експлуатаційного управління Західного оперативного командування (м. Перечин, пров. Червоноармійський, 5; код 22999043) суму 2 432,35 (дві тисячі чотириста тридцять дві грн. 35 коп.) –основного боргу та 210,44 (двісті десять грн. 44 коп.) - пені. Видати наказ.

- на користь державного бюджету України суму 102 (сто дві грн.) державного мита із зарахуванням по коду бюджетної класифікації 22090200, символ звітності банку 095. Видати наказ.

-  на користь державного бюджету м. Ужгорода (р/р 0002, банк одержувача ГУДКУ у Закарпатській області, МФО 812016, код ОКПО 22108040, код бюджетної класифікації 22050000, символ звітності 259) суму 118 (сто вісімнадцять грн.) витрат за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Видати наказ.

3.  В стягненні решти суми позову  провадження у справі - припинити.

Дане рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                                                     Тисянчин В. М.