ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27.03.07р.

Справа № А38/75-07

За позовом:                    Товариства з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Дніпровська хвиля" м.Дніпропетровськ.

до відповідача:          Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

Суддя Бишевська Н. А.

Секретар судового засідання Бикова А.О.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: Бура Н.С., дов. від 04.01.07 р.

від відповідача:  Куцевол Д.В., дов. № 619/6/10/001 від 15.01.07 р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Видавничий дім "Дніпровська хвиля"  (далі –ТОВ "Видавничий дім "Дніпровська хвиля", Підприємство) звернулось з позовом  до Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі м.Дніпропетровська (далі –ДПІ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень  від 06.10.2006 р. №000502305/0 та № 000512305/0,    № 000512305/1 та № 000502305/1 без дати  прийняття  рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що сума податкового кредиту сформована шляхом віднесення до складу податкового кредиту суми ПДВ визначених з номіналу векселів, які були придбані позивачем в межах ідентичних цивільно-правових договорів міни векселів, включена останнім на підставі абз. 3) п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість", оскільки, на його думку, право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того чи такі товари почали використовуватися в оподатковуваних операціях в межах господарської діяльності платника податку протягом звітного періоду. В підтвердження цього позивачем робиться висновок, що коли векселі були отримані позивачем в результаті господарських операцій, вони не мали чіткого призначення для використання в конкретних операціях, але вони були призначені для використання в господарській діяльності підприємства.

Крім того, податкові повідомлення-рішення №000512305/1 та №000502305/1 взагалі вручені позивачу без дати. Форма цих податкових повідомлень-рішень встановлена Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій. Цим Порядком передбачено, що податкові повідомлення-рішення повинні мати номер і дату.

Відповідач проти позову заперечує, зазначає, що згідно абз.2 п.1 Рішення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 29.10.2002 р. № 321 (зареєстровано в міністерстві юстиції 18.11.2002 р. № 321)  операції суб'єктів, пов'язані з купівлею-продажем цінних паперів, вважаються професійною діяльністю на ринку цінних паперів та потребують отримання ліцензії на здійснення діяльності по випуску та обігу цінних паперів. Виключення щодо здійснення операцій з торгівлі цінними паперами, які не належать до виду професійної діяльності на ринку цінних паперів, наведені у абз.1 п.1 Зазначеного Рішення. Жодна з операцій з торгівлі цінними паперами та відповідно не є видом професійної діяльності на ринку цінних паперів, передбачена абз.1 п.1 Рішення Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 29.10.2002 р. № 321, не здійснювалася позивачем.

Позивач не має ліцензії на право здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів, що встановлено перевіркою останнього та не заперечується позивачем.

Так, операції з векселями здійснювалися поза межами господарської діяльності позивача і тому визначення позивачу порушення п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" є цілком правомірним.

В процесі розгляду справи позивач  надавав клопотання про  виклик свідка -  ревізора –інспектора, яка проводила перевірку, однак  в зв’язку з відсутністю   останньої в місті,  представником  позивача   клопотання в судовому засіданні  відкликано.

Відповідно до ст. 160 КАСУ в судовому засіданні за  результатами розгляду справи оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача,  господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

За результатами проведеної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Видавничий дім "Дніпровська хвиля" з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування ПДВ  у зменшення податкових зобов'язань з ПДВ за червень 2006 р., Державною податковою інспекцією у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська  складений акт  № 003530 від 26.09.2006 р.

Актом перевірки правильності визначення податкового кредиту за червень 2006 р.  встановлено, що в порушення п.п.7.4.1, п.п.7.4.2 п.7.4  ст.7, п.11.5 ст.11 Закону України “Про податок на додану вартість” у червні 2006 р. завищено суму податкового кредиту у розмірі 1849508 грн.

В порушення п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" позивачем включено до складу податкового кредиту суми податку по боргових документах, отриманих у межах здійснення бартерних угод у червні 2006р. у сумі 1073584,0 грн., з наступної операції:

Згідно угоди від 27.06.2006 р. № 07/06-06Б на проведення товарообмінної (бартерної) операції ТОВ "ВД "Дніпровська хвиля" відвантажила товар ( РВИ-1, папір мелований, в рулонах та листах в асортименті, подпергамент рослинний в асортименті.) підприємству ПП "Територія"і.п.н.15 та оформила видаткову накладну № 29/06-01 від 29.06.06р. та податкову накладну від 29.06.06 р. №290601 на загальну суму 6441504  грн., у т. ч.  ПДВ  1073584 грн.

ПП "Територія" передано вексель № 2386 ( векселедавець ТОВ "Дніпролісзбут", термін сплати - по пред'явленню) на суму 6441504,0 грн., акт прийому-передачі від 27.06.2006р.; та оформлена податкова накладна:

№ 27061від 27.06.06р. на загальну суму 6441504,0грн., у т.ч. ПДВ 1073584,0  грн. Вказаний вексель до платежу не пред'явлений, обліковується на  рах.341.

Суми податку на додану вартість від даної операції позивачем віднесено до складу податкового кредиту червня 2006 року, чим порушено вимоги п.п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість".

Відповідно наданих для проведення перевірки актів прийому-передачі векселів, встановлена відсутність документального підтвердження безумовного грошового зобов'язання векселедавця сплатити векселедержателю після настання строку визначену суму грошей власнику векселя, що передбачено ст.14 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу": "Вексель - цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказу третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю)".

Так, податківцями зроблений висновок, що  відсутність документів, які підтверджують наявність безумовного грошового зобов'язання векселедавця сплатити векселедержателю на всіх етапах передачі векселів, свідчить про неможливість застосування норм законодавства стосовно операцій з отримання позивачем вищевказаних векселів як операцій з торгівлі векселями, так як в даному випадку вказані векселі втратили свою силу і набули статусу боргового документу.

В порушення п.п.7.4.2  п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" позивачем безпідставно включено до складу податкового кредиту суми податку по боргових документах, отриманих у межах здійснення бартерних угод у червні 2006р. у сумі 548465,39 грн. з наступної операції:

Згідно угоди від 01.06.2006 року № 01/06-06Б на проведення товарообмінної (бартерної") операції ТОВ "ВД "Дніпровська хвиля" відвантажила товар (пергамент рослинний в асортименті.) підприємству ПП "Земресурси" та оформила накладну та податкову накладну № 230601 від 23.06.06р. на загальну суму 207493,28 грн., у т. ч. ПДВ 34582,21 грн.

ПП " Земресурси" передано векселі: № 1367 ( векселедавець ТОВ "Інтерпак", термін сплати - по пред'явленню) на суму 207493,28 грн.,  акт прийому-передачі від 01.06.2006р.; та оформлені податкові накладні: № 01061 від 01.06.06 р. на загальну суму 207493,28 грн., у т.ч. ПДВ 34582,21 грн.

Вексель № 1367 ( векселедавець ТОВ "Інтерпак", термін сплати - по пред'явленню) на суму 207493,28 грн. ТОВ "ВД "Дніпровська хвиля" пред'явило до платежу векселедавцю - ТОВ "Інтерпак" згідно акту від 02.06.06. на суму 207493,28 грн., за умовами якого векселедавець проводить оплату протягом трьох місяців після складення даного акту по безготівковому рахунку на користь  векселедержателя.

Згідно угоди від 01.06.2006 року № 01/06-06БЗ на проведення товарообмінної (бартерної") операціями ТОВ "ВД "Дніпровська хвиля" відвантажує товар (БЗТ-1,  КРХ-1, ФЖА-1.01 та  інші товари) та оформила накладну та податкову накладну: № 70601 від 07.06.06р. на загальну суму 3083299,04грн., у т.ч. ПДВ 513883,17 грн.

ПП " Земресурси" передано векселі: №   1175 (векселедавець  ТОВ  "Імпап",   термін   сплати   -  по   пред'явленню)   на   суму 3083299,04 грн., акт прийому-передачі від 01.06.2006р.; та оформлені податкові накладні: № 01062від 01.06.06р. на загальну суму 3083299,04грн., у т.ч. ПДВ 513883,17 грн.

Вексель № 1175 ( векселедавець ТОВ "Імпап", термін сплати - по пред'явленню) на суму 3083299,04 грн. ТОВ "ВД "Дніпровська хвиля" пред'явило до платежу векселедавцю - ТОВ "Імпап" згідно акту від 02.06.06. на суму 3083299,04 грн., за умовами якого векселедавець проводить оплату протягом трьох місяців після складення даного акту по безготівковому рахунку на користь векселедержателя.

Так, податківцями зроблений висновок, що вищенаведені операції по пред'явленню векселів до платежу не є об'єктами оподаткування згідно із вимогами п.п.3.2.1 п.3.2 ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість" і на підставі п.п.7.4.2 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" позивачем не мало права на податковий кредит, так як придбало товари, які у подальшому були використані у неоподатковуваній операції.

Суми ПДВ у розмірі 548465,39 грн. від даних операції позивачем віднесено до складу податкового кредиту за червень 2006 року, чим порушено  вимоги п.п.7.4.2. п.7.4. ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість".

Згідно п.11.5 ст. 11 Закону України "Про податок на додану вартість" якщо термін сплати зобов'язань по податковому векселю виникає після закінчення терміну подачі декларації до податкового органу за звітний (податковий) період, в якому відбулася його поставка органу митного контролю, сума зобов'язань по такому податковому векселю включається до складу податкових зобов'язань платника в звітному (податковому) періоді, в якому відбулася його поставка органу митного контролю. При цьому платник податку має право на включення до складу податкового кредиту суми зобов'язань по податковому векселю у наступному звітному (податковому) періоді за умови погашення суми податкових зобов'язань шляхом перерахування коштів до бюджету.

В декларації з податку на додану вартість за червень 2006 року поданої позивачем сума ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати до бюджету (ряд.27) не має позитивного значення, тобто не сплачена до бюджету шляхом перерахування коштів.

Так, Підприємством порушено п.11.5 ст.11 Закону України "Про податок на додану вартість", оскільки віднесено до складу податкового кредиту у червні 2006р. податок на додану вартість по податковим векселям наданим у травні 2006 року у розмірі 227 459 грн.

На підставі акту перевірки від 26.09.2006 р. ДПІ прийняті податкові повідомлення-рішення від 06.10.2006 р.:

- № 000502305/0, яким визначена сума завищення бюджетного відшкодування  за травень 2006 р. –369 516 грн., за червень 2006 р. –592067 грн., всього –961 583 грн.;

- № 000512305/0, яким визначене податкове зобов’язання з податку на додану вартість у розмірі 1092231,00 грн., у тому числі 780165 грн.  –основний платіж, 312066,00 грн. –штрафні санкції.

За результатами процедури адміністративного оскарження (застосованої позивачем згідно п.п.5.2.2. п.5.2. ст.5 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань  платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” скарги Підприємства задоволені не були. За результатами розгляду скарг Позивача Відповідачем  винесені податкові повідомлення-рішення від «___» 2006 р. (без дати) № 000512305/1 та № 000502305/1.

З вищезазначеного вбачається, що спірні правовідносини виникли з приводу правомірності віднесення суми податку на додану вартість до податкового кредиту в зв’язку із застосуванням векселя у товарообмінній операції та з приводу правомірності здійснення операцій з векселями в межах господарської діяльності позивача.

Суд вважає, що позовні вимоги Підприємства є такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав:

Пунктом 1 статті 1 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю" № 15-93 від 19.02.93 встановлено, що цінні папери, в тому числі векселі,  виражені у валюті України, є валютними цінностями.

Згідно ст.21 Закону України "Про цінні папери і фондову біржу", який діяв під час спірних відносин, вексель –це цінний папір, який засвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця сплатити після настання строку визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Таким чином, вексель поєднує в собі ознаки платіжного документа і цінного паперу, у зв’язку з чим вексель може приймати участь в господарських відносинах і бути предметом торгових операцій –купівлі-продажу, міни (бартеру) тощо.

Відповідно до ст.293 ГК України за договором міни (бартеру) кожна із сторін зобов'язується передати другій стороні у власність, повне господарське відання чи оперативне управління певний товар в обмін на інший товар.

При цьому сторона договору вважається продавцем того товару, який вона передає в обмін, і покупцем товару, який вона одержує взамін.

До договору міни (бартеру) застосовуються правила, що регулюють договори купівлі-продажу, поставки, контрактації, елементи яких містяться в договорі міни (бартеру), якщо це не суперечить законодавству і відповідає суті відносин сторін.

Згідно ч.4 ст.293 ГК України не може бути об'єктом міни (бартеру) майно, віднесене законодавством до основних фондів, яке належить до державної або комунальної власності, у разі якщо друга сторона договору міни (бартеру) не є відповідно державним чи комунальним підприємством. Законодавством можуть бути встановлені також інші особливості здійснення бартерних (товарообмінних) операцій, пов'язаних з придбанням і використанням окремих видів майна, а також здійснення таких операцій в окремих галузях господарювання.

Зазначені обмеження на спірну операцію з векселем за вищевказаними договорами в даному випадку не розповсюджуються.

У податкових відносинах вексель також має інший юридичний характер, ніж розрахунковий документ.

З урахуванням того, що для цілей оподаткування  податком на додану вартість згідно з п.1.15 ст.1 Закону України "Про податок на додану вартість" певні терміни використовуються у значеннях, визначених законами з питань оподаткування або іншими законами, у частині, що не суперечить цьому Закону та іншим законам з питань оподаткування, відповідно до п.1.6 ст.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" до товарів належать також цінні папери (в даному випадку векселі), що використовуються у будь-яких операціях, крім операції з їх випуску та погашення.

Пунктом 1.19 статті.1 Закону України "Про оподаткування прибутку підприємств" визначено, що бартер - господарська операція, яка передбачає проведення розрахунків за товари (роботи, послуги) у будь-якій формі, іншій, ніж грошова, включаючи будь-які види заліку та погашення взаємної заборгованості, в результаті яких не передбачається зарахування коштів на рахунки продавця для компенсації вартості таких товарів (робіт, послуг).

В даному випадку прості векселі, передані позивачеві, не приймають участі в операції по його емісії або погашенню, у зв’язку з чим він є товаром.

Передача простих  векселів за умовами вищевказаних договорів передбачає перехід права власності на них до сторони за договором - позивача, а тому має ознаки операції з продажу векселя (товару). Такі операції з продажу товарів відповідно до пп.3.1.1 п.3.1 ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість" є об’єктом оподаткування цим податком.

В перелік операцій, які не є об’єктом оподаткування податком на додану вартість, зазначених в п.3.2 ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість" спірна операція не входить, оскільки за правилами п.п.3.2.1 п.3.2 ст.3 Закону України "Про податок на додану вартість" не є об'єктом оподаткування операції з випуску (емісії), розміщення у будь-які форми управління та продажу (погашення, викупу) за кошти цінних паперів, що випущені в обіг (емітовані) суб'єктами підприємницької діяльності, Національним банком України, Міністерством фінансів України, органами місцевого самоврядування відповідно до закону, включаючи інвестиційні та іпотечні сертифікати, сертифікати фонду операцій з нерухомістю, деривативи, а також корпоративні права, виражені в інших, ніж цінні папери, формах; обміну зазначених цінних паперів та корпоративних прав, виражених в інших, ніж цінні папери, формах, на інші цінні папери; розрахунково-клірингової, реєстраторської та депозитарної діяльності на ринку цінних паперів, а також діяльності з управління активами (у тому числі пенсійними активами, фондами банківського управління), відповідно до закону.

Також відповідно до п.4.8 ст.4 Закону України "Про податок на додану вартість", на який посилається відповідач, у разі коли платник податку здійснює операції з поставки товарів (послуг), які є об'єктом оподаткування згідно з пунктом 3.1 статті 3 цього Закону, під забезпечення боргових зобов'язань покупця, надане такому платнику податку у формі простого або переказного векселя або інших боргових інструментів (далі - вексель), випущених таким покупцем або третьою особою, базою оподаткування є договірна вартість таких товарів (послуг), але не нижче за звичайні ціни без врахування дисконтів або інших знижок з номіналу такого векселя, а за процентними векселями - договірна вартість таких товарів (послуг), але не нижче за звичайні ціни, збільшена на суму процентів, нарахованих або таких, що мають бути нараховані на суму номіналу такого векселя.

У разі коли платник податку здійснює за згодою векселедержателя зустрічну поставку товарів (послуг) замість грошового погашення суми боргу, зазначеного у векселі, базою оподаткування є договірна вартість таких товарів (послуг), але не нижче за звичайні ціни без врахування дисконтів або інших знижок з номіналу такого векселя, а за процентними векселями - договірна вартість таких товарів (послуг), але не нижче за звичайні ціни, збільшена на суму процентів, нарахованих або таких, що мають бути нараховані на суму номіналу такого векселя.

Для цілей оподаткування згідно з цим Законом векселі (крім податкових векселів), видані або отримані, не вважаються засобом платежу та не змінюють суму податкового кредиту або податкового зобов'язання з цього податку, крім податкових векселів.

При реалізації договорів участь приймали векселі третьої особи, які не є стороною в договорі. В даному випадку векселі не пред'являлись  як боргове зобов’язання. А оскільки дані господарські операції позивача з контрагентами  не передбачають  зарахування грошових коштів на рахунки жодної із сторін (є бартерними), то в цих операціях з обміну векселів на інший товар, векселі виступили виключно в якості товару. Тому відповідно  до вимог Закону України "Про податок на додану вартість" вони є об’єктом оподаткування податком на додану вартість на загальних підставах.

База оподаткування податком на додану вартість такої операції визначається згідно з п.п.4.1. та 4.2 ст.4 вищенаведеного Закону, а саме: база оподаткування операції з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, з урахуванням акцизного збору, ввізного мита, інших загальнодержавних податків та зборів (обов'язкових платежів), згідно із законами України з питань оподаткування (за винятком податку на додану вартість, а також збору на обов'язкове державне пенсійне страхування на послуги стільникового рухомого зв'язку, що включається до ціни товарів (послуг)). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податку безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу в зв'язку з компенсацією вартості товарів (послуг).

У разі поставки товарів (робіт, послуг) без оплати або з частковою оплатою їх вартості коштами у межах бартерних (товарообмінних) операцій, здійснення операцій з безоплатної передачі товарів (робіт, послуг), натуральних виплат у рахунок оплати праці фізичним особам, що перебувають у трудових відносинах з платником податку, передачі товарів (робіт, послуг) у межах балансу платника податку для невиробничого використання, витрати на яке не відносяться до валових витрат виробництва (обігу) і не підлягають амортизації, а також пов'язаній з продавцем особі чи суб'єкту підприємницької діяльності, який не зареєстрований як платник податку, база оподаткування визначається виходячи з фактичної ціни операції, але не нижчої за звичайні ціни.

У сторін, що передали векселі по бартерному договору,  у відповідності з п.п.7.3.1 п.7.3 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" виникли податкові зобов’язання з податку на додану вартість на дату передачі векселів за актами  приймання-передачі, у позивача, відповідно,  право на податковий кредит.

Відповідно до п.1.7 ст.1 вказаного Закону податковий кредит - сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобов'язання звітного періоду, визначена згідно з цим Законом.

Згідно п.7.4.1 п.7.4 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 81 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв'язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій в необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання у виробництві та/або поставці товарів (послуг) для оподатковуваних операцій у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари (послуги) та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно  до пп.7.5.1 п.7.5 ст.7 Закону України "Про податок на додану вартість" датою виникнення права платника  податку  на  податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій:  або дата  списання  коштів  з  банківського  рахунку платника податку  в  оплату   товарів   (робіт,   послуг),   дата   виписки відповідного  рахунку  (товарного  чека)  -  в  разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;  або дата  отримання  податкової накладної,  що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Підпункт 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" забороняє  включення  до  податкового  кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями, а при імпорті робіт (послуг) - актом прийняття  робіт  (послуг) чи банківським документом,  який засвідчує перерахування  коштів  в  оплату  вартості  таких  робіт (послуг).

Отже, позивач правомірно відніс до податкового кредиту спірну суму ПДВ по векселям.

Згідно п.1.32 ст.1 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” господарська діяльність - це будь-яка діяльність особи, направлена на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою. Під безпосередньою участю слід розуміти зазначену діяльність особи через свої постійні представництва, філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, а також через довірену особу, агента або будь-яку іншу особу, яка діє від імені та на користь першої особи.

Посилання відповідача на те, що позивач не має ліцензії на право здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів і на необхідність наявності такої ліцензії для здійснення вищевказаних операцій, спростовується листом Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 15/01/9402 від 23.06.2006 р. з посиланням на  положення п.8 ст.17 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", згідно якому не вважається професійною діяльністю з торгівлі цінними паперами: в т. ч. проведення юридичним особами та фізичними особами –підприємцями   розрахунків з використанням   векселів...

Керуючись ст.ст.158-163 КАС України, розділом VІІ Прикінцевих та перехідних положень КАС України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень  від 06.10.2006 р. №000502305/0 та № 000512305/0, від "___"__2006 р.  № 000512305/1 та № 000502305/1.

Постанова набирає законної сили відповідно до ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                                                                                                   Н.А.Бишевська

Дата виготовлення постанови 14.05.2007 р.