СУД
ПОСТАНОВА

"04" травня 2007 р.

Справа №  14/75

Господарський суд Кіровоградської
області у складі судді Колодій С.Б., у відкритому судовому засіданні
розглянувши матеріали справи № 14/75

за позовом: Фізичної особи -
підприємця ОСОБА_1,                   м.
Світловодськ Кіровоградської області

до відповідача: Світловодської
об"єднаної державної податкової інспекції,                      м. Світловодськ
Кіровоградської області

про скасування акта

Секретар судового засідання -
Максименко Ю.П.

Представники:

від позивача - участі не брав;

від відповідача - участі не брав;

Подано позов про скасування рішення
Світловодської ОДПІ про застосування штрафних (фінансових) санкцій від НОМЕР_1
в розмірі 4 482,25 грн.

В обґрунтування позовних вимог
позивач зазначає, що при проведенні перевірки працівниками податкової служби
порушено норми статті 19 Конституції України, статей 11, 11-1, 11-2 Закону
України “Про державну податкову службу в Україні”, а саме проведено позапланову
перевірку щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері  готівкового та безготівкового обігу
суб”єктами підприємницької діяльності без наявності визначених частиною 6 статті
11-1 цього Закону підстав; не вручено під розписку копію наказу керівника
податкового органу на проведення позапланової перевірки; проведено контрольну
закупку товарів, що не передбачено чинним законодавством для працівників
податкової служби.

Позивач звертає увагу суду, що
відповідачем не враховано норми статті 16 Закону України “Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг”, а саме проведення позапланових перевірок осіб, що використовують
спрощену систему оподаткування виключно на підставі постанови слідчого, органу
дізнання або відповідно до рішення суду.

Позивач стверджує, що сума штрафних
санкцій визначено відповідачем невірно, оскільки під час перевірки працівникам
податкової служби надано пояснення, що грошові кошти в сумі 800,00 грн. є
особистими коштами позивача та виручкою за попередні дні.

В запереченнях на позов та
поясненнях по справі відповідач не погоджується з вимогами позивача, вважає
висновки перевіряючи щодо порушення позивачем Закону України „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” правомірними та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

За клопотанням сторін справа
розглянута без участі представників сторін.

Розглянувши наявні матеріали справи,
господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Працівниками ДПА у Кіровоградської
області  на підставі направлення на
перевірку №НОМЕР_2 р. проведена перевірка суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1 з контролю за здійсненням розрахункових операцій в магазині “Добриня”,
що знаходиться в м. Світловодську по АДРЕСА_1

За результатами перевірки складено
акт №НОМЕР_3 р., в якому зафіксовано, що при продажу товару у торговій точці не
застосовується КОРО, не видається розрахункова квитанція, крім того перевіркою
встановлено  невідповідність суми
готівкових коштів на місці торгівлі сумі виторгу,  який зазначений в розрахункової книжки.

В зв'язку з виявленими порушеннями
державною податковою службою зроблено висновок про порушення ПП ОСОБА_1.
пунктів 5, 6, 13 статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та
послуг”.

Акт перевірки від ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
став підставою для винесення рішення від НОМЕР_4 про застосування штрафних
(фінансових) санкцій  в розмірі 4 482,25
грн. у відповідності до пункту 3 статті 17, статті 22 Закону України  „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Господарський суд вважає позовні
вимоги такими, що не підлягають задоволенню в силу наступного.

Статтями 8-10 Закону України “Про
державну податкову службу в Україні” визначені функції органів державної
податкової служби, до яких належать зокрема здійснення контролю за додержанням
порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у встановленому
законом порядку.

Відповідно до пункту 2 статті 11
цього Закону органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції
та порядку, встановлених законами України мають право здійснювати контроль за
додержанням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги) у
встановленому Законом порядку.

Пунктом 1 статті 11 даного Закону
визначені права органів державної податкової служби щодо здійснення документальних
перевірок на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших
документів, пов”язаних з нарахуванням  і
сплатою   податків та зборів  незалежно
від способу їх подачі, а також
планових та позапланових виїзних перевірок своєчасності, достовірності ,
повноти нарахування і сплати податків та зборів (обов”язкових платежів),
додержання валютного законодавства юридичними особами, що не мають статусу
юридичної особи, а також фізичними особами, які мають статус суб”єктів
підприємницької діяльності чи не мають такого статусу, на яких згідно із
законами України покладено обов”язок утримувати таабо сплачувати податки і
збори (обов”язкові платежі), крім Національного банку та його установ.

Законом України “Про внесення змін
до Законів України “Про Державний бюджет України на 2005 рік” та деяких інших
законодавчих актів” статтю 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в
Україні” доповнено частиною сьомою, згідно якої позаплановими перевірками
вважається також перевірка в межах повноважень повноважень податкових органів,
визначених Законами України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”, “Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів”.

В той же час слід зазначити, що
статтею 11-1 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” визначені
підстави та порядок проведення органами державної податкової служби планових та
позапланових перевірок своєчасності, достовірності, повноти нарахування та
сплати податків та зборів(обов”язкових платежів). Зокрема, позаплановою виїзною
перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена і в планах роботи органу
державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з
наведених цією статтею Закону обставин.

Законами не пов”язаними з
нарахуванням та сплатою податків, зборів (обов”язкових платежів) є Закон
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, який регулює правовідносини суб”єктів
підприємницької діяльності, що здійснюють розрахункові операції у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг.

Статтями 15,16 цього Закону
визначено, що контроль за додержанням суб”єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону
здійснюють органи державної податкової служби шляхом проведення планових та
позапланових перевірок.

У межах повноважень, визначених
Законом України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі, громадського харчування та послуг”, органи державної податкової
служби проводять планові перевірки стосовно додержання порядку проведення
розрахункових операцій за товари (послуги), інших вимог цього Закону згідно із
затвердженими керівництвом податкових органів планами-графіками проведення
перевірок. Перевірки, які не передбачені в планах-графіках органів державної
податкової служби, але виникають за інших обставин, зокрема за дорученнями Президента
України, Верховної Ради, Кабінету Міністрів України, вважаються позаплановими.

Господарський суд не погоджується з
твердженням позивача про неправомірність проведення перевірки позивача, як
особи, що використовує спрощену систему оподаткування без відповідної постанови
слідчого, органу дізнання або відповідного рішення суду, оскільки норми частини
3 статті 16 Закону України “Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі громадського харчування та послуг” передбачають обмеження  в проведенні позапланових перевірок
суб”єктів, що використовують спрощену систему оподаткування. В даному випадку
податковою службою проводилася планова перевірка позивача. Крім того, суд
вважає, що приватний підприємець ОСОБА_1 не має права користуватися обмеженнями
щодо проведення  перевірок, встановленими
частиною 3 статті 16 Закону, оскільки позивач займався реалізацію підакцизних
товарів, а саме пива в пляшках.

За таких обставин, планова
перевірка приватного підприємця ОСОБА_1 була проведена державною податковою
службою в межах наданих їй повноважень, у відповідності до статей 15,16 Закону
України “Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, на підставі плану-графіку проведення
перевірок на травень 2006 року, затвердженого начальником Світловодської ОДПІ
та направлення на перевірку №НОМЕР_2 р.

Актом перевірки від ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
зафіксовано невідповідність суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків із сумою виторгу, яка зазначена в розрахункової книжки на 836,95
грн., а також невидача розрахункових квитанцій при здійсненні продажу товару.
Зауважень щодо  встановлених під час
перевірки порушень Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг” позивачем не
заявлено, про що свідчить відповідний запис в акті перевірки.

Згідно з підпунктом 13 частини 1
статті 3 Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у
сфері торгівлі. громадського харчування та послуг” суб'єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій формі при продажу
товарів зобов'язані забезпечувати відповідність сум готівкових коштів на місці
проведення розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті реєстратора
розрахункових операцій. А у випадку використання розрахункової книжки -
загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку
робочого дня.

Відповідно до статті 22 цього
Закону у разі невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в денному звіті, а у випадку
використання розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими
квитанціями, виданими з початку робочого дня, до суб”єктів підприємницької діяльності
застосовується фінансова санкція у п'ятикратному розмірі суму, на яку виявлено
невідповідність.

Згідно розписки, складеної під час
перевірки продавцем магазину “Добриня” ОСОБА_1 сума денної виручки складала
854,00 грн., тоді як сума зазначена в розрахункової книжки склала 17,05 грн.

Даного факту представник позивача
не заперечує. При цьому стверджують, що грошові кошти, які перераховані
продавцем ОСОБА_1  є особистими грошами
ОСОБА_1 та залишок попередньої виручки.

В той же час представлений представником
позивача витяг з книгу обліку розрахункових квитанцій та руху готівки не
підтвердив доводи позивача щодо залишку в касі магазину виручки попереднього
дня.

З огляду на наведені норми та
враховуючи, що факт невідповідності суми готівкових коштів на місці проведення
розрахунків сумі коштів, яка зазначена в
розрахунковій книжки позивачем не спростовано та документально
підтверджено, застосування податковою службою фінансової санкції в сумі 4
142,25  грн. слід визнати обґрунтованим.

Згідно пункту 6 статті 9 Закону
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі.
громадського харчування та послуг” при продажу товарів суб”єктами
підприємницької діяльності - фізичними особами, оподаткування доходів яких
здійснюється відповідно до законодавства з питань оподаткування суб”єктів
малого підприємництва ( в тому числі шляхом отримання свідоцтва про сплату
єдиного податку), якщо такі суб”єкти не здійснюють продаж підакцизних товарів
(крім пива на розлив), за умови ведення такими особами книг обліку доходів і
витрат у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за поданням
державного органу, уповноваженого проводити державну регуляторну політику.

Відповідно до пункту 5 статті 3
Закону України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері
торгівлі. громадського харчування та послуг” суб”єкти підприємницької
діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій таабо в
безготівковій формі при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг зобов”язані у разі незастосування
реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом,
проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та
розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім
випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що
контролюються у режимі реального часу Державним казначейством України.

Факт невидачі при продажу товару
розрахункової квитанції підтверджено в пояснювальної записки продавця магазину
ОСОБА_1 та не  заперечується позивачем.

Відповідно до пункту 3 статті 17
Закону України   „Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування
та послуг” у разі невикористання при здійсненні розрахункових операцій у
випадках, визначених цим Законом, розрахункової книжки чи книги обліку
розрахункових операцій, або використання незареєстрованої належним чином
розрахункової книжки чи порушення встановленого порядку її використання, або
використання незареєстрованих чи непрошнурованих книг обліку розрахункових
операцій, або незберігання книг обліку розрахункових операцій чи розрахункових
книжок протягом встановленого терміну до суб”єктів підприємницької діяльності
застосовуються фінансові санкції у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.

Отже господарський суд вважає
правомірним за дане порушення нарахування штрафної (фінансової) санкції в
розмірі 340,00 грн.

З приводу позиції позивача щодо
неправомірності спірного рішення в зв”язку з проведенням спеціалістами
податкової служби під час перевірки контрольної закупки товару господарський
суд зазначає наступне.

Поняття „контрольна закупка”
введено Законом України „Про оперативно-розшукову діяльність” і не може
здійснюватися лише в межах порушеної кримінальної або заведеної
оперативно-розшукової справи за наявності підстав, передбачених статтею 6 цього
Закону, а тому не може ототожнювати це поняття із заходами контролюючих
органів, спрямованих на здійснення контролю за розрахунковими операціями в
сфері готівкового та безготівкового обігу. Крім цього дії працівників
податкової служби щодо здійснення контрольної закупки товарів не визнані
незаконними в установленими законом порядку. Отже, посилання позивача на
відсутність у посадових осіб податкової інспекції, які проводили перевірку,
повноважень на здійснення контрольної закупки є помилковим.

Враховуючи викладене, господарський
суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог та скасування рішення
Світловодської ОДПІ про застосування штрафних (фінансових) санкцій від НОМЕР_1
в розмірі 4 482,25 грн.

Керуючись частинами 1-3 статті 160,
частиною 1 статті 162, статтею 163, частинами 1-4 статті 254, статтею 258,
пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень
Кодексу  адміністративного судочинства
України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позовних вимог
відмовити.

Постанова суду першої інстанції
набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,
якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження , але апеляційна скарга не була подана у строк,
встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду
першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення
апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження
буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної
сили.

Заява про апеляційне оскарження та
апеляційна скарга подаються до апеляційної інстанції через господарський суд
Кіровоградської області.

Заява про апеляційне оскарження
постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її
проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до
статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складання в
повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія
апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду
апеляційної інстанції.

Суддя