ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.05.07 р.                                                                               Справа № 40/66

Суддя господарського суду Донецької області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання Пальчак О.М.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню „Укрпромводчормет” м. Донецьк в особі відокремленого підрозділу Часів-Ярського районного управління державного виробничого підприємства „Укрпромводчормет” м. Часів-Яр

до відповідача комунального підприємства „Донецькоблводоканал” м. Донецьк в особі структурного підрозділу Торецьке районне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства м. Дружківка

про стягнення 4863375 грн. 55  коп.

за участю:

представників сторін:

від позивача Костоглод Н.А. - юрисконсульт

від відповідача Кошуба В.О. - юрисконсульт

У судовому засіданні у межах процесуального строку згідно ст. 22 ГПК України з 22.05.07р. по 24.05.07р. була оголошена перерва.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлені вимоги про стягнення з відповідача боргу в сумі  4051341 грн. 19 коп., інфляційних в сумі 524526 грн. 08 коп., трьох процентів річних в сумі 144297 грн. 74 коп., пені в сумі 143210 грн. 54 коп. згідно договорів № 2 від 18.07.03р. та № 86 від 28.12.05р. на зовнішнє централізоване водопостачання.

Відповідач борг визнав у повному обсязі по викладеним у відзиві обставинам.

Безпосередньо в засіданні представник відповідача надав контррозрахунок пені, згідно якого розмір пені складає 23787 грн. 27 коп., з чим представник позивача погодився.

З’ясувавши  фактичні  обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію  відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представників сторін, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 18.07.03р. та 28.12.05р. між державним виробничим підприємством по зовнішньому централізованому водопостачанню „Укрпромводчормет” та комунальним підприємством „Донецькоблводоканал” були укладені договори № 2 та № 86 відповідно на зовнішнє централізоване водопостачання.

На виконання пунктів 1.1 укладених між сторонами договорів № 2 від 18.07.03р. та № 86 від 28.12.05р. позивач здійснив постачання на адресу відповідача обумовленої кількості питної води на загальну суму 7539159 грн. 50 коп. за період з 01.01.05р. по 01.03.07р.

Факт постачання питної води підтверджується підписаними сторонами актами за період з 31.01.05р. по 28.02.07р., рахунками-фактурами з 31.01.05р. по 28.02.07р., актом звірки взаєморозрахунків станом на 19.03.07р.

Згідно п. 5.5 укладених між сторонами договорів відповідач самостійно здійснює поточні платежі за постачання води рівномірно на протязі місяця по 1/3 частини платежу в наступні періоди: 10, 20, 30 числа поточного місяця, виходячи з погодженої кількості води.

Пунктами 5.6 договорів передбачено, що остаточний розрахунок за поставлену кількість води здійснюється на підставі підписаного акту з урахуванням поточних оплат в строк до 5 числа місяця, наступного за звітним.

Відповідач свої зобов’язання не виконав, питну воду отримав на загальну суму 7539159 грн. 50 коп., однак оплатив її лише частково, внаслідок чого за ним утворився борг в сумі 4051341 грн. 19 коп., який позивач намагається стягнути.

Оскільки мало місце несвоєчасне виконання грошових зобов’язань, позивачем пред’явлені вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних в сумі 524526 грн. 08 коп. за період з січня 2005 року по лютий 2007 року, трьох процентів річних в сумі 144297 грн. 74 коп. з січня 2005 року по лютий 2007 року, пені в сумі 143210 грн. 54 коп. за період з 05.04.06р. по 20.03.07р.

За своєю правовою природою між сторонами укладені договори поставки.

Укладені договори є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов’язань, а саме майново-господарських зобов’язань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України (статтями 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є обов’язковим для виконання сторонами.

У силу частини першої ст. 193 ГК України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 1 ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона – постачальник зобов’язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні – покупцеві товар (товари), а покупець зобов’язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього  певну грошову суму.

Господарський кодекс України чітко встановлює, що сторонами договору поставки можуть бути суб’єкти господарювання, вказані у п.п. 1,2 частини другої ст.55 ГПК України.

Як свідчать докази по справі, сторони є суб’єктами господарювання у розумінні ст. 55 ГК України.

Факт неналежного виконання зобов’язань за договором підтверджено доказами по справі, а існування господарських правовідносин підтверджено визнанням відповідачем боргу.

За такими обставинами, позов щодо стягнення з відповідача боргу в сумі 4051341 грн. 19 коп. обґрунтовано та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пунктів 7.3 договорів у випадку невиконання зобов’язань з оплати питної води відповідач повинен сплатити позивачеві штрафну неустойку у вигляді пені в розмірі 0,2% від суми заборгованості, однак не більше подвійної облікової ставки НБУ, виключив при цьому вартість спожитої води населенням, а тому розмір пені, який підлягає стягненню з відповідача, становить 23787 грн. 27 коп.

Відповідно до частини другої ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки мало місце прострочення виконання основного зобов’язання, позов щодо стягнення з відповідача інфляційних в сумі 524526 грн. 08 коп. за період з січня 2005 року по лютий 2007 року, трьох процентів річних в сумі 144297 грн. 74 коп. з січня 2005 року по лютий 2007 року, пені в сумі 23787 грн. 27 коп. за період з 05.04.06р. по 20.03.07р. також обґрунтовано та підлягає задоволенню.

У задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача пені в сумі 119423 грн. 27 коп. слід відмовити як необґрунтовано заявлених.

Витрати по держмиту та забезпечення судового процесу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних  вимог за приписами частини п’ятої ст. 49 ГПК України.

До прийняття рішення по справі відповідачем було подано клопотання щодо надання розстрочення виконання рішення суду на 72 місяця.

Підстави для надання розстрочки відповідач обґрунтовує  складним фінансовим станом підприємства.

Згідно приписів п. 6 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Підставою розстрочки можуть бути конкретні обставини, пов’язані із неможливістю виконання рішення у строк, встановлений господарським судом і це є право суду.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, причини неналежного виконання або невиконання зобов’язання.

Відповідачем не доведено, що даний випадок є винятковим та мають місце обставин, що ускладнюють виконання судового акту або роблять його виконання неможливим, а тому у задоволенні клопотання відповідача щодо надання розстрочення виконання рішення суду на 72 місяця слід відмовити.

У зв’язку з тим, що у судовому засіданні за згодою сторін було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення згідно частини третьої ст. 85 ГПК України, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого згідно статті 84 ГПК України.

На підставі викладеного керуючись ч. 2 ст. 9, ст. ст. 526, 625, ч. 2 ст. 712 ЦК України 2003 року, ст. ст. 55, 193, 203, 230, 232, 264, 265 ГК України, ст. 44, частиною п’ятою ст. 49, ст. ст. 77, 82, 84, частиною третьою ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з комунального підприємства „Донецькоблводоканал” в особі структурного підрозділу Торецьке районне виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства, 83000, м. Донецьк, вул. Університетська, 13, ід.код 03361425, р/р 99 в ДОД УСБ м. Донецьк, код банку 334011, на користь:

- державного виробничого підприємства по зовнішньому централізованому водопостачанню „Укрпромводчормет” в особі відокремленого підрозділу Часів-Ярського районного управління державного виробничого підприємства „Укрпромводчормет”, 83000,  м. Донецьк, вул. Артема, 85, ід. код 00191678, р/р 5477 в ГУ ПІБ у Донецькій області, код банку 334635, борг в сумі 4051341 грн. 19 коп., інфляційні в сумі 524526 грн. 08 коп., три проценти річних в сумі 144297 грн. 74 коп., пеню в сумі 23787 грн. 27 коп., витрати по держмиту в сумі 24873 грн. 83 коп., витрати по забезпеченню судового процесу в сумі 115 грн. 10 коп., видавши наказ.

3.У задоволенні вимог щодо стягнення з відповідача пені в сумі 119423 грн. 27 коп. слід відмовити

4.Рішення суду набирає законної сили після закінчення  десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення, оформленого згідно вимог ст.84 ГПК України: 29.05.06р.

Суддя