СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.07                                                                                 Справа № 13/5пд.

За позовом Комунального підприємства “Алчевське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства” м. Алчевськ

до Об’єднання співвласників будинку “Донбас” м. Алчевськ

про спонукання до укладення договору

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.
Від ОВК „Союз” Лукіна О.О. дов.  № 1 від 02.01.2007 р.

Від позивача
Владимиров Г.А. дов. № 1 від 02.01.2007 р.

Від відповідача
Губанів В.А. дов. № б/н від 12.02.2007 р.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Позивач звернувся з позовом в якому просить зобов’язати відповідача укласти з 01.01.2007 р. з ним договір “про надання послуг з водопостачання та водовідведення”

05.03.2007 р. позивач змінив предмет позову, та просить суд Зобов’язати Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Донбас” укласти з 01.01.2007 р. договір № 407 від 01.12.2006 р. “про надання послуг з водопостачання та водовідведення” з комунальним підприємством “Алчевськ ВУВКГ”.

Представник позивача позов підтримав.

Відповідач позов не визнає з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що 14 грудня 2006 року позивач з листом № 17ю-23 від 01.12.2006 року направив на адресу відповідача два екземпляра проекту договору № 407 про надання послуг з водопостачання та водовідведення від 01.12.2006 року предметом якого є надання позивачем (за текстом договору –„постачальник”) відповідачу („виконавець”) послуг з централізованого водопостачання та водовідведення по зовнішнім інженерним мережам водопроводу до вводу в приміщення в зазначених об’ємах.

Відповідач запропонований позивачем проект договору не підписав. Спільним листом від 23.01.2007 р. „На № КлІ-844-221” від укладення договору відмовився посилаючись на невідповідність його умов ст. 22 Закону України „Про об’єднання співвласників багатоквартирних будинків”.

01.02.2007 року позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом в якому просить суд з врахуванням зміни предмета позову - Зобов’язати Об’єднання співвласників багатоквартирного будинку “Донбас” укласти з 01.01.2007 р. договір № 407 від 01.12.2006 р. “про надання послуг з водопостачання та водовідведення” з комунальним підприємством “Алчевськ ВУВКГ”.

Свої вимоги позивач обґрунтовує посилаючись на положення ст. 19 Закону України „Про питну воду та питне водопостачання” згідно яких „послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі договору з:

підприємствами, установами, організаціями, що безпосередньо користуються централізованим питним водопостачанням;

підприємствами, установами або організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких перебуває житловий фонд і до обов’язків яких належить надання споживачам послуг з питного водопостачання та водовідведення;

об’єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними кооперативами та іншими об’єднаннями власників житла, яким передано право управління багатоквартирними будинками та забезпечення надання послуг з водопостачання та водовідведення на підставі укладених ними договорів;

власниками будинків, що перебувають у приватній власності.

Договір про надання послуг з питного водопостачання укладається безпосередньо між підприємством питного водопостачання або уповноваженою ним юридичною чи фізичною особою і споживачем, визначеним у частині першій цієї статті.”

та ст. 29 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” ст. ст. 3,11 Закону України „Про об’єднання співвласників багатоквартирного будинку”, „Правила користування комунальними системами водопостачання і водовідведення в містах і селищах України”, затверджених наказом Держкомітету України з житлово-комунального господарства № 65 від 01.07.1994 р.; „Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді” затвердженого наказом Держкомітету України з житлово-комунального господарства № 60 від 25.04.2005 р. і зареєстрованого Міністерством юстиції України 19.05.2005 р. за № 541/10821

Відповідач позов не визнає, посилаючись зокрема  на те, що укладення договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення з об’єднанням співвласників багатоквартирного будинку не є обов’язковим, оскільки відповідач не є виконавцем послуг з водопостачання та водовідведення, не є і споживачем зазначених послуг, не є балансоутримувачем інженерних мереж будинку.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про не обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов’язки визначає Закон України „Про житлово-комунальні послуги”.

Згідно ст.1 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі —балансоутримувач) є  власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець —суб’єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Управитель —особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд (далі —управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.

Відповідно до ст. 29 Закону України „Про житлово-комунальні послуги” Договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та  балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Згідно Закону України „Про об’єднання співвласників багатокватрирного будинку” діяльність об’єднання направлена на здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об’єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об’єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов’язань, пов’язаних з діяльністю об’єднання.

Відповідно до п. 1.3. статуту відповідача об’єднання співвласників багатоквартирного будинку створено виключно для обслуговування, ремонту і реконструкції жилого будинку та утримання прибудинкової території за кошти членів об’єднання.

Позивачем не доведено суду, що відповідач є балансоутримувачем жилого будинку, та є виконавцем послуг з водопостачання та водовідведення.

Позивачем не надано суду доказів покладення на відповідача обов’язку по збору коштів з безпосередніх споживачів за спожити послуги з водопостачання та водовідведення на користь позивача.

Що стосується посилань позивача на положення ст. 19 Закону України “Про питну воду та питне водопостачання” то вона встановлює лише перелік споживачів –юридичних осіб, та повинна застосовуватися з врахуванням Закону України “Про об’єднання співвласників багатоквартирного будинку”, та Закону України „Про житлово-комунальні послуги”.

Відповідно до положень ст. 22 Закону України „Про об’єднання співвласників багатокватрирного будинку” відповідач може за своїм бажанням бути колективним замовником (абонентом) комунальних послуг. Лише у цьому випадку об’єднання несе повну відповідальність за своєчасну сплату вартості фактично спожитих членами об’єднання комунальних послуг.

За таких обставин, укладення спірного договору не є обов’язковим для відповідача і відповідно в задоволенні позову слід відмовити.

Крім того позов також не може бути задоволений, оскільки позивач просить суд визнати укладеним договір у минулому –з 01.01.2007 року, що суперечить положенням ст. 187 Господарського кодексу України.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Керуючись ст. 44,49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати покласти на позивача.

У судовому засіданні за згодою сторін була оголошена  тільки вступна  та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Дата підписання рішення

03.05.2007 р.