ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2007 р.
№ 7/500

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:
Кравчука Г.А.

суддів:
Мачульського Г.М.

Шаргала В.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні

касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр -Стиль"

на постанову
Київського апеляційного господарського суду

від
04.12.2006р.

у справі
господарського суду
№ 7/500
м. Києва

за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр -Стиль"

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріз-Інвест"

про
стягнення 244 555, 20 грн.

за зустрічним позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріз-Інвест"

до
Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр -Стиль"

про
стягнення 40 856, 57 грн.

за участю представників

- позивача:
Басалик І.В. (довіреність від 12.03.07р.)

- відповідача:

Семененка О.П. (довіреність №442 від 18.08.06р.), -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 02.10.2006р. (суддя Якименко М.М.) первісний та зустрічний позови задоволені повністю. Постановлено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріз-Інвест" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр-Стиль" 244 555, 60 грн. витрат, понесених на покращення орендованого майна, 2 445, 55 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. по сплаті витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр -Стиль" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріз-Інвест" 31 116, 88 грн. основного боргу, 6 222, 13 грн. пені та штрафу, 997, 27 грн. річних, 2 320, 29 грн. інфляційних, а разом –40 856, 57 грн., а також 408, 57 грн. сплаченого мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення.

Оскарженою постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2006р. (колегія суддів у складі: головуючого –судді Капацин Н.В., суддів Андрієнко В.В., Моторного О.А.) рішення Господарського суду м. Києва змінено. Постановлено резолютивну частину рішення викласти у наступній редакції: в задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр –Стиль" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріз-Інвест" відмовити. Зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріз-Інвест" задовольнити повністю, стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр –Стиль" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріз-Інвест" 31 116, 88 грн. основного боргу, 6 222, 13 грн. пені та штрафу, 997, 27 грн. річних, 2 320, 29 грн. інфляційних, 408, 57 грн. сплаченого мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр –Стиль" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бріз-Інвест" 1 222, 78 грн. державного мита сплаченого за подачу апеляційної скарги.

В своїй касаційній скарзі позивач за первісним позовом просить скасувати постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2006р. а рішення Господарського суду м. Києва від 02.10.2006р. залишити в силі, посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норм матеріального та процесуального права, а саме: ст.778 Цивільного кодексу України,  ст.ст. 33, 43 Господарського процесуального кодексу України. Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

Переглянувши у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 17 та 18 грудня 2003р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Прем'єр-Стиль" (орендар) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Бріз-Інвест" (орендодавець) уклали два договори оренди –відповідно №33/03 та 40/03, згідно з якими орендар у торговому центрі "Альта-Центр" в м. Києві по пр-ту Московському, 13-а-15 (нині 11-а) розміщував два ювелірні магазини: "Ювелірний Олімп" (на першому поверсі) площею 129 м2, та "Пале-Рояль" (на другому поверсі) площею 106 м2. Згідно умов договорів передбачалось, що орендар за власний рахунок виконував в орендованих приміщеннях оздоблювальні роботи, в тому числі встановлював необхідні стіни, вітрини, стелі, освітлення. Цими ж договорами було передбачено право орендаря на проведення оздоблювальних робіт третіми особами –будівельною організацією. Додатком №6 до договорів передбачалось, що орендар надає орендодавцю дизайн-прект, перелік матеріалів і повинен закінчити оздоблювальні роботи не пізніше як до 20.09.2004р.

Для виконання робіт з поліпшення орендованого майна орендар уклав 01.09.2004р. з Будівельною компанією "Акрополь" угоду №28, після чого було виконано поліпшення орендованого майна по приміщенню магазину "Ювелірний Олімп" на суму 113 937, 60 грн., а по приміщенню магазину "Пале-Рояль" на суму 130 617, 60 грн.

01.11.2004р. сторони уклали акт прийому-передачі №1 до угоди №40/03 та угоди №33/03, згідно з якими орендодавець передав орендарю обидва приміщення для виконання оздоблювальних робіт і монтажу обладнання.

11 та 18 грудня 2004р. сторони уклали акти прийому-передачі приміщення відповідно до договорів оренди №33/03 та 40/03, згідно яких приміщення були передані орендарю.

Після цього, між позивачем та відповідачем 19.07.2005р. було укладено додаткову угоду до договору №33/03, відповідно до якої договір оренди було розірвано на підставі п.п. 9.3 і 42.4, і договір вважається розірваним з 31.07.2005р. Додатковою угодою до договору №40/03, укладеного сторонами 18.09.2006р. даний договір вважається розірваним з 30.09.2005р. Відповідно до акту прийому-передачі №3 від 31.07.2005р. до договору №33/03 позивач передав, а відповідач прийняв після закінчення користування орендарем приміщення загальною площею 129 м2 на першому поверсі. За актом прийому-передачі №3 від 30.09.2005р. позивач передав відповідачу приміщення загальною площею 106 м2 на другому поверсі.

Причиною звернення з первісним позовом до господарського суду послужили висновки орендаря про наявність правових підстав для відшкодування йому орендодавцем вартості виконаних поліпшень орендованих приміщень у вигляді оздоблювальних робіт, оскільки, як зазначає орендар, вказані поліпшення були проведені за згодою орендодавця, і їх неможливо відокремити без пошкодження орендованих приміщень.

В свою чергу орендодавець звернувся до господарського суду із зустрічним позовом, в якому просить стягнути з орендаря заборгованість по орендній платі за договором №40/03, штраф за прострочення орендних платежів, заборгованість по комунальних послугах, пеню, інфляційні збитки та відсотки річних.

Відповідно до п.1 ст.1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що рішення або постанова господарського суду прийняті з дотриманням вимог матеріального та процесуального права. З матеріалів справи вбачається що суд апеляційної інстанції в порядку ст. ст.43, 47, 43, 101 ГПК України у їх сукупності, дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази.

Так судом апеляційної інстанції встановлено, що обов’язок орендаря узгодити з орендодавцем дизайн-проект приміщень, враховуючи їх планування, вигляд внутрішнього простору приміщень, зовнішній вигляд вітринної частини приміщень, сторонами встановлений в пунктах 5.4.1.1 і 5.4.1.2 вказаних договорів оренди, при цьому їх умовами визначено, що таке погодження здійснюється в письмовій формі, шляхом представлення в установлений договором термін орендарем орендодавцю дизайн-проекту з його наступним затвердженням орендодавцем, даних щодо якості матеріалів що мають використовуватись при проведенні оздоблювальних робіт, перелік їх найменувань з вказівкою характеристик та найменування виробника. В пункті 6 додатку №6 до договорів оренди вказано, що орендодавець протягом 10 календарних днів з моменту отримання узгоджує документацію, отриману від орендаря. Також, як встановлено судом апеляційної інстанції, орендарем не була надана кошторисна документація для її розгляду та погодження орендодавцем. Пункт 3 даного додатку, як зазначено в оскаржуваній постанові суду апеляційної інстанції, зобов’язує орендаря до 20.08.04р. надати орендодавцю дизайн-проект приміщення, однак такий дизайн-проект і докази його затвердження відсутні. Зустрічні позовні вимоги господарський суд апеляційної інстанції визнав такими, що ґрунтуються на умовах договору оренди №40/03 та відповідають приписам цивільного законодавства України.

Таким чином оскільки наймач в порушення вимог ст.173 ГК України не виконав своїх обов’язків, визначених договором, щодо узгодження з наймодавцем та затвердження останнім відповідної документації по проведенню оздоблюваних робіт в орендованих приміщеннях, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку що поліпшення речі зроблено без згоди наймодавця, а наймач не має права на відшкодування вартості понесених витрат.

Такі висновки суду апеляційної інстанції ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, зокрема ст.778 ЦК України і на правильній юридичній оцінці фактичних обставин справи. Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції. Висновки суду апеляційної інстанції щодо вирішення спору за зустрічними позовними вимогами, відповідають приписам цивільного законодавства України.

За вказаних обставин постанова суду апеляційної інстанції є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування немає.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.01.2007р. було зупинено виконання постанови суду апеляційної інстанції до закінчення її перегляду в порядку касації. Враховуючи що перегляд вказаного судового рішення в порядку касації Вищим господарським судом України закінчено, виконання вказаного судового рішення підлягає поновленню.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п.1, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр -Стиль" залишити без задоволення, а постанову Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2006р. у справі №7/500 Господарського суду міста Києва –без змін.

Виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 04.12.2006р. у даній справі поновити.

Головуючий суддя                                                                 Г.А. Кравчук

С у д д і                                                                                     Г.М. Мачульський

В.І. Шаргало