ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 січня 2007 р.

№ 21/323

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:

Ходаківська І.П.

судді

Данилова Т.Б., Савенко Г.В.

розглянувши  матеріали касаційної скарги

ДП “Агроспецсервіс”

на ухвалу

господарського суду міста Києва
від 26.10.2006 року

у справі

господарського суду міста Києва

за заявою

ДВС міста Києва

стягувач

ПП “Твін”

боржник

ДКП “Хрещатик”

про

заміну сторони її
правонаступником

у справі за позовом

ПП “Твін”

до

ДКП “Хрещатик”

про

стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

у жовтні 2006 року, ДВС міста Києва
звернулась до суду з заявою про заміну сторони її правонаступником на підставі
ст. 11 Закону України “Про виконавче провадження”.

Ухвалою господарського суду міста
Києва від 26.10.2006 року заява ДВС м. Києва задоволена. Суд ухвалив замінити
боржника Державне комплексне торгівельне підприємство “Хрещатик” його
правонаступником Державним підприємством “Агроспецсервіс”.

У касаційній скарзі ДП
“Агроспецсервіс”, посилається на порушення та неправильне застосування судом
першої інстанції норм процесуального та матеріального права і просить ухвалу
суду скасувати.

Колегія суддів, приймаючи до уваги
межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі
фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального
права при винесенні оскаржуваного судового акту, знаходить необхідним в
задоволенні касаційної скарги відмовити, враховуючи наступне.

Частина 5 статті 11 Закону України
“Про виконавче провадження” встановлює, що у разі вибуття однієї з сторін
державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама
заінтересована сторона мають право звернутися до суду з заявою про заміну
сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його
вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, в якій вони були б
обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Міським судом встановлено, що
Наказом Міністерства аграрної політики України № 490 від 05 вересня 2006 року
“Про створення державного підприємства “Агроспецсервіс”, Державне комплексне
торгівельне підприємство “Хрещатик” ліквідоване, його правонаступником
визначене державне підприємство “Агроспецсервіс”.

Частина 1 та частина 2 статті 59 ГК
України визначає, що припинення діяльності суб'єкта господарювання здійснюється
шляхом його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або
ліквідації - за рішенням власника (власників) чи уповноважених ним органів, за
рішенням інших осіб - засновників суб'єкта господарювання чи їх
правонаступників, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - за рішенням суду.

У разі злиття суб'єктів
господарювання усі майнові права та обов'язки кожного з них переходять до
суб'єкта господарювання, що утворений внаслідок злиття.

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України
юридична особа припиняється в результаті передання всього свого майна, прав та
обов'язків іншим юридичним особам - правонаступникам (злиття, приєднання,
поділу, перетворення) або в результаті ліквідації.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 105
ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про
припинення юридичної особи, призначають комісію з припинення юридичної особи
(ліквідаційну комісію, ліквідатора тощо) та встановлюють порядок і строки
припинення юридичної особи відповідно до цього Кодексу.

Виконання функцій комісії з
припинення юридичної особи може бути покладено на орган управління юридичної
особи.

З моменту призначення комісії до
неї переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Комісія
виступає в суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Таким чином, з моменту прийняття
рішення про припинення юридичної особи та призначення комісії органи Державної
виконавчої служби не можуть вчиняти дії по виконанню рішень по стягненню
заборгованості з юридичної особи, господарська діяльність якої припиняється.

Посилання ДП “Агроспецсервіс” в
касаційній скарзі на ст. 65 Закону України “Про виконавче провадження” про те,
що у випадку ліквідації боржника виконавчий документ передається до
ліквідаційної комісії, з майна боржника знімається арешт за постановою
державного виконавця, а виконавче провадження підлягає закінченню,
безпідставне, оскільки ст. 65 Закону України “Про виконавче провадження”
застосовуються у випадках повної ліквідації юридичної особи без
правонаступництва і не відноситься до припинення юридичної особи шляхом злиття
та правонаступництва.

Наведене спростовує доводи
касаційної скарги щодо неправильного застосування міським господарським судом
норм матеріального та  процесуального
права, а тому не можуть  впливати  на правильність та  законність
судового рішення.

Зважаючи на викладене, колегія
суддів вважає судове рішення таким, що відповідає чинному законодавству України
і обставинам справи, підстави для скасування яких відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1118, 1119, 11111
Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,
-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні касаційної скарги
відмовити.

Ухвалу господарського суду міста
Києва від 26.10.2006 року залишити без змін.

Головуючий
І. Ходаківська

Судді
Т. Данилова

Г. Савенко