ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.05.07                                                                                        Справа №  26/42/07-8/158/07

Суддя

Позивач
Товариство з обмеженою відповідальністю “Корпорація –Сфера”, м.Запоріжжя

Відповідач
Відкрите акціонерне товариство “Запорізький асфальто-бетонний завод”, м. Запоріжжя

Суддя

І.А. Попова

Представники

Позивача:
Юрченко А.П., ов. № 6 від 17.01.2007 р.

Відповідача:
Кравченко С.І., дов. № 1/07 від 12.01.2007 р.

Заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 9916 грн. 50 коп. боргу.

Розпорядженням голови господарського суду Запорізької області від 05.03.2007 р. справу передано на розгляд судді Поповій І.А. Справу прийнято до провадження та присвоєно номер № 26/42/07-8/158/07.

В судовому засіданні, відкритому 10.04.2007 р., оголошувалися перерви до 07.05.2007 р., 14.05.2007 р.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в засіданні 14.05.2007 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові. Відповідно до ст. ст. 526, 692, 712 ЦК України просить стягнути з відповідача борг у сумі 9916 грн. 50 коп. за поставлену на його адресу та прийняту продукцію. В обґрунтування вимог зазначає, що у відповідності з накладними № 984 від 31.10.2003 р., № 1107 від 26.11.2003 р., № 1199 від 08.12.2003 р. ТОВ “Корпорація-Сфера” поставила продукцію ВАТ “Запорізький асфальто-бетонний завод”. У порушення ст. 526 ЦК України відповідачем не виконані зобов'язання перед позивачем, тобто до теперішнього часу коштів за поставлений товар не сплачено. Згідно проведеній 16.05.2005 р. звірці між ТОВ “Корпорація –Сфера” і ВАТ “Запорізький асфальто-бетонний завод” встановлено, що сума заборгованості ВАТ “Запорізький асфальто-бетонний завод” за поставлену продукцію складає 9916 грн. 50 коп. У відповідності зі ст. 530 ЦК України, 04.04.2006р. відповідачу була направлена претензія з вимогою погасити заборгованість у термін до 14.04.2006 р., добровільно. Виконати свої зобов'язання відповідач до теперішнього часу відмовляється.

Відповідач заявлені до нього позовні вимоги не визнав. У запереченнях на позов вказує, по-перше, що ВАТ “Запорізький асфальтобетонний завод” в 2004 році мав правові відносини з ТОВ “Корпорація-Сфера” з придбання продукції. За вказаний період позивач поставив ВАТ “Запорізький асфальто-бетонний завод” продукцію на суму 9916 грн. 50 коп. Але у зв’язку з поставкою продукції не в тому асортименті, що був попередньо узгоджений, ВАТ “Запорізький асфальто-бетонний завод” відмовилося оплачувати отриману продукцію. На час здійснення поставок позивач не виправив допущені порушення в асортименті поставок і до 2006 року не звертався до відповідача. По-друге, вважає, що посилання на акт звірення взаємних розрахунків, як документ, що підтверджує дії про визнання особою свого боргу, є безпідставними. Необхідність та порядок звіряння розрахунків передбачені Інструкцією про інвентаризацію основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, грошових коштів і документів та розрахунків № 69 від 26.08.1994 р. зі змінами і доповненнями, сама типова форма актів звіряння розрахунків та порядок її заповнення затверджена спільним наказом Міністерства економіки України, Міністерства фінансів України та Державного комітету статистики України № 148/234/383 від 10.11.1998 р.

Відповідно до вищевказаної Інструкції та Наказу, оформлення акта звірки носить мету перевірки обґрунтованості записів на рахунках і регістрах синтетичного і аналітичного обліку розрахунків і є одним із типових документів бухгалтерського обліку, які не встановлюють або змінюють договірні відносини. Акт звірки є тільки документом, по якому бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, а наявність чи відсутність будь-яких зобов'язань сторін підтверджуються певними документами –договором, накладними, рахунками тощо.

Також відповідачем заявлено клопотання про застосування наслідків спливу строків позовної давності та в відмові в задоволенні позову.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив:

За накладними № РН-00984 від 31.10.2003 р., № РН-01107 від 26.11.2003 р., № РН-01199 від 08.12.2003 р. товариство “Корпорація –Сфера” поставило, а товариство “Запорізький асфальто-бетонний завод” отримало продукцію в асортименті, що підтверджується довіреностями серії ЯЖЯ № 223764 від 29.10.2003 р., серії ЯЖЯ № 223754 від 20.01.2003 р., серії ЯЖЯ № 223787 від 17.11.2003 р., серії ЯЖЯ № 223813 від 01.12.2003 р., ЯЖЯ № 223837 від 05.12.2003 р., серії ЯЖ № 223815 від 01.12.2003 р., виданими уповноваженій особі, та заявками відповідача на придбання товару (додані до справи).

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов’язки виникають з підстав, передбачених законом, а також з дій громадян і організацій. Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочини можуть вчинятися в усній та письмовій формі. При цьому письмовою формою вважається як підписання одного документу, так і обмін листами, телеграмами тощо, з яких вбачається, що сторони правочину досягли згоди по всіх істотних умовах, необхідних для договорів даного виду. Внаслідок вчинення правочину у сторін виникають певні зобов’язання. Суд приходить до висновку, що сторонами укладено угоди купівлі-продажу внаслідок досягнення ними згоди щодо усіх істотних умов, необхідних для даного виду договорів.

Доводи відповідача щодо того, що товар, отриманий у позивача не відповідав заявленому асортименту, тому не був оплачений, є такими, що суперечать приписам діючого законодавства. Оскільки спірні правовідносини виникли до набрання  чинності Цивільним кодексом України, але продовжували існувати після набрання ним чинності, суд застосовує до них положення цього Кодексу.

Відповідно до ст. 672 ЦК України якщо продавець передав покупцеві частину   товару, асортимент якого відповідає умовам договору купівлі-продажу, і частину  товару з порушенням асортименту, покупець має право на свій вибір: 1) прийняти частину товару, що відповідає умовам договору, і відмовитися від решти товару; 2) відмовитися від усього товару; 3) вимагати заміни частини товару, що не відповідає асортименту, товаром в асортименті, який встановлено договором; 4) прийняти весь товар. У разі відмови від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору  купівлі-продажу, або пред'явлення вимоги про заміну цього товару покупець має  право  відмовитися від оплати цього товару, а якщо він вже оплачений, - вимагати повернення

сплаченої за нього грошової суми. Товар, асортимент якого не відповідає умовам  договору купівлі-продажу, є прийнятим, якщо покупець у розумний строк після його одержання не повідомив продавця про свою відмову від нього. Якщо покупець не відмовився від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу,  він зобов'язаний оплатити його за ціною, погодженою з продавцем. Відповідач не надав суду доказів відмови від прийняття товару, вжиття заходів щодо погодження ціни, та вчинення інших дій, право на які надано йому наведеною нормою закону.

Тобто, оплата за отриманий товар за зазначеними накладними на суму 9916 грн. 50 коп. відповідачем не здійснена, що ним не заперечується.

Що стосується строків позовної давності суд зазначає наступне:

Відповідно до ст.. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником  обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. На оплату переданої продукції позивачем пред’явлені рахунки № КСФ-00984 від 31.04.2003 р., № КСФ-01107 від 26.11.2003 р., № КСФ-01199 від 08.12.2003 р.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг позовної давності починається від дня,  коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком  виконання  перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу або іншого обов’язку. Доводи сторін щодо строку позовної давності викладені у позові та запереченнях на позов. Суд знаходить доводи відповідача хибними.

Матеріали свідчать, що 16.05.2005 р. сторонами по справі підписано акт звірення взаємних розрахунків, яким відповідач визнав свій борг у сумі 9916 грн. 50 коп., про що свідчать підписи керівників підприємств та головних бухгалтерів (завірені печатками підприємств) на акті звірки.

Таким чином, відповідач підтвердив обґрунтованість записів на рахунках і регістрах синтетичного і аналітичного обліку розрахунків та визнав, що зазначена в акті сума є його борговим зобов’язанням. Посилання відповідача на постанову ВГСУ по справі № 21/308 також є недоречними, оскільки  у даній постанові зазначено, що не може підтверджувати наявність чи відсутність будь-яких зобов’язань лише акт звірки, за відсутності первинних документів. В обґрунтування позову товариством “Корпорація-Сфера” надані документи первинного бухгалтерського обліку –заявки відповідача, накладні, довіреності на отримання товару, які і були зазначені в акті звірки сторін від 16.05.2005 р. (таку правову позицію викладено в постанові Запорізького апеляційного господарського суду від 29.03.2007 р. по справі № 7/4/07).

Після переривання перебіг строку позовної давності починається заново. Позов заявлено позивачем у межах встановленого строку позовної давності.

Внаслідок вищезазначеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, ст. 264, 526 ЦК України, керуючись ст. ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Запорізький асфальто-бетонний завод” (69002, м.Запоріжжя, вул.. Жуковського, 61, ЄДРПОУ 0327144, р/р 344 в обл. дирекції Укрсоцбанка в м.Запоріжжя, МФО 313010) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Корпорація-Сфера” (69032, м.Запоріжжя, вул.. Доковська, 3, , р/р 8301в ФБК “Фінанси та Кредит”, МФО 313731) 9916 грн. 50 коп. основного боргу, 220 грн. судових витрат. Видати наказ.

Суддя                                                                                                І.А. Попова

Рішення підписано 25 травня 2007 року.