АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

13.04.07
Справа  № 16/173

Львівський апеляційний господарський суд в складі
колегії:

головуючий суддя:                                    Кравчук
Н.М.

суддя
Гнатюк
Г.М.

суддя
Мирутенко О.Л.

розглянувши апеляційну скаргу
суб”єкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 б/н від 14.01.2007
р.

на рішення господарського
суду Закарпатської області від 15.12.2006 р.

у справі № 16/173

за позовом  відкритого акціонерного товариства
«Видавництво «Закарпаття», м.Ужгород

до відповідача суб”єкта
підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1, м. Ужгород

про  усунення перешкод в користуванні майном,

за участю представників:

від позивача -Товтиш
В.В.представник ( довіреність в справі),

від відповідача -ОСОБА_2, ОСОБА_3
представники ( довіреності в справі),

Присутнім представникам сторін
роз'яснено права і обов'язки передбачені ст. 22 ГПК України.

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду
Закарпатської області (суддя Васьковський О.В.) від 15.12.2006 року у справі №
16/173 задоволено позов ВАТ “Видавництво Закарпаття” до приватного підприємця
ОСОБА_1: зобов”язано відповідача звільнити приміщення складу, площею 286,8
кв.м., що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1, та повернути вказане приміщення
позивачу по акту прийому-передачі. Також даним рішенням суду першої інстанції
стягнено з відповідача на користь позивача судові витрати: 85 грн. сплаченого
державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

В апеляційній скарзі приватний
підприємець ОСОБА_1 вважає, що рішення господарського суду Закарпатської
області від 15.12.2006 року у справі № 16/173 підлягає скасуванню, оскільки
воно є незаконним та необгрунтованим. В обгрунтування зазначеного скаржник
зазначає, що місцевий господарський суд безпідставно посилається на рішення
господарського суду Закарпатської області від 27.07.2006 року у справі №
16/113, оскільки воно є незаконним; судом не з'ясовано, що позивачем не подано
належних доказів в обгрунтування свого права власності на спірне майно; судом
не дано оцінки тому факту, що позивач незаконо проводить господарську діяльність.

ВАТ “Видавництво Закарпаття” (позивач у справі, надалі - Товариство)
вимоги апеляційної скарги заперечує та у відзиві зазначає, що рішенням суду
першої інстанції повно та всебічно з”ясовано всі обставини справи, та просить
залишити  його без змін.

В судовому засіданні 12.04.2007
року оголошено перерву до 13.04.2007 року до 10 год. 00 хв., про ознайомлення з
чим свідчить розписка представників сторін.

Розглянувши подану апеляційну скаргу,
матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Львівський
апеляційний господарський суд встановив, що відсутні підстави для  скасування оскаржуваного рішення та,
відповідно,  задоволення апеляційної
скарги , виходячи з наступного.

27.07.2005 року між сторонами даної
справи було укладено договір оренди НОМЕР_1 (надалі Договір), за яким позивачем
було передано в оренду згідно п.п. 1.1 цього Договору, приміщення (складське)
загальною площею 286,8 кв.м. на 1-му поверсі будівлі, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Строк дії даного Договору згідно п.
8.1 було встановлено сторонами з 01.08.2005 року по 31.12.2005 року, і
продовженню цей строк не підлягає.

Факт передачі позивачем
орендованого майна відповідачу в фактичне користування стверджується актом
приймання-передачі об'єкта оренди від 01.08.2005 року, підписаний обома
сторонами та скріплений їх печатками.

Рішенням господарського суду
Закарпатської області від 27.07.2006 року у справі № 16/113 встановлено факт
припинення договору оренди від 27.07.2005 року НОМЕР_1 з листопада місяця 2005
року внаслідок односторонньої відмови орендодавця (ВАТ “Видавництво
“Закарпаття”) від цього договору. Дане рішення місцевого суду залишено без змін
постановою Львівського апеляційного господарського суду від 09.10.2006 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції
України, ст.ст. 4-5, 115 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили,
є обов'язковими до виконання на всій території України. Частиною 2 ст. 35 ГПК
України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду під час
розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких
беруть участь ті самі сторони.

За наведеного, апеляційний суд
констатує, що рішенням господарського суду Закарпатської області від 27.07.2006
року у справі № 16/113 підлягає обов'язковому безумовному виконанню, і не може
бути оціненим на предмет його законності в даному провадженні, оскільки воно
вже було переглянуто в апеляційному порядку, а факти, встановлені даним
рішенням, мають преюдиційне значення при вирішенні даного спору.

Таким чином, відповідно до п.п.
8.6, 9.1 Договору, ч. 4 ст. 631, ч. 1 ст. 785 ЦК України у відповідача у даній
справі в зв'язку з припиненням договору оренди від 27.07.2005 року НОМЕР_1 з
листопада 2005 року виникло зобов'язання щодо повернення орендованого майна.

Відповідачем у відповідності до ст.
33 ГПК України не подано суду доказів підставності користування складським
приміщенням загальною площею 286,8 кв.м. на 1-му поверсі будівлі, що
знаходиться за адресою:АДРЕСА_1.

На час розгляду справи як в суді
першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, Відповідачем не
представлено судам доказів добровільного звільнення орендованого майна та
повернення його орендодавцеві згідно на виконання п. 9.1 Договору.

При цьому посилання апелянта на те,
що судом не з'ясовано чи належить майно, яке вимагає повернути позивач йому на
праві власності, апеляційний суд важає безпідставним, оскільки зобов'язання
відповідача щодо повернення складського приміщення загальною площею 286,8 кв.м.
на 1-му поверсі будівлі, що знаходиться за адресою:АДРЕСА_1, грунтується на
умовах договору оренди від 27.07.2005 року НОМЕР_1, який хоча і є припиненим,
однак в силу ст. 204 ЦК України є правомірним правочином, оскільки його
недійсність прямо не встановлена законом, та відсутнє рішення суду, яким би
його було визнано недійсним, зокрема з підстав його укладення не власником
даного нерухомого майна.

Також суд апеляційної інстанції
вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо не надання
судом першої інстанції оцінки правомірності здійснення позивачем господарської
діяльності, оскільки, на думку апеляційного суду,  встановлення даних фактів виходить за межі
судового розгляду у даній справі, які є обмеженими предметом заявленого
позивачем позову.

Інших підстав для скасування
оскаржуваного рішення місцевого господарського суду, апеляційним судом не
встановлено.

Таким чином, апеляційний          суд вважає, що рішення Господарського
суду Закарпатської області від 15.12.2006 року у справі № 16/173 є законним та
обгрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування чи зміни.

Враховуючи вищенаведене та
керуючись ст.ст. 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний
господарський суд,-

П О С Т А Н О
В И В :

1.Рішення Господарського суду
Закарпатської області від 15.12.2006 року у справі № 16/173 залишити без змін,
а апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з
дня її прийняття та  може бути оскаржена
в касаційному порядку.

3.          Справу повернути в господарський суд
Закарпатської області.

Головуючий- суддя
Н.М.Кравчук

судді
Г.М.Гнатюк

О.Л.Мирутенко