ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
Господарський суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

"07" травня 2007 р.                                        Справа № 16/102

„11” год. „20” хв.

Господарський суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Фесюри М.В.,

при секретарі  - Козацькому А.В.,

за участю представників сторін:

від позивача – Журко Н.М.

від відповідача – Градобик А.Г., Расторгуєва М.О.

розглянувши в м. Чернігові у відкритому судовому засіданні справу

за ПОЗОВОМ:                Відкритого акціонерного товариства „Ніжинський м’ясокомбінат”

(Чернігівська обл. м. Ніжин вул. Космонавтів,25)

До ВІДПОВІДАЧА:           Ніжинської об’єднаної державної податкової інспекції

(Чернігівська обл. м. Ніжин вул. Поштова,2)

Про визнання нечинним податкового повідомлення - рішення.

Заявлено позов про визнання нечинним податкового повідомлення –рішення № /0 від 25.09.2006р., яким позивачу визначено податкове зобов’язання з податку на прибуток у розмірі 295702,29 грн., у тому числі за основним платежем –197134,86 грн., за штрафними санкціями –98567,43 грн.

Позов обґрунтований невідповідністю спірного рішення нормам ст.ст.5,11 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств”. Позивач вважає, що оскільки валові витрати підтверджені документально, тому вони мають бути враховані у періоді їх понесення підприємством, а факт  визнання угод недійсними не призводить до виключення сум , сплачених за цими угодами, з валових витрат.

Відповідач проти позову заперечив, мотивуючи тим, що відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків , крім тих, що пов’язані з його недійсністю, а отже позивач не підтвердив належними документами право включати до валових витрат суми вартості м’ясопродуктів, придбаних за недійсними угодами. Відповідач вважає, що для цілей оподаткування документи за такими угодами не можуть бути належним підтвердженням понесених витрат при визначенні податку на прибуток.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, суд

ВСТАНОВИВ

25.09.2006р. Ніжинською об’єднаною державною податковою інспекцією прийнято спірне податкове повідомлення –рішення № /0 , яким відкритому акціонерному товариству „Ніжинський м’ясокомбінат” згідно з п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4, п.п.17.1.3 ст.17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” № 2181-ІІІ від 21.12.2000р. (далі –Закон-2181), п.п. 5.3.9 ст.5 Закону України “Про оподаткування прибутку підприємств” від 22.05.1997р. № 283/97-ВР (далі –Закон-283) визначено суму податкового зобов’язання з  податку на прибуток у розмірі 295702,29 грн., у тому числі за основним платежем –197134,86 грн., за штрафними санкціями –98567,43 грн.

Позивач звертався зі скаргами до Ніжинської ОДПІ, ДПА в Чернігівській області, ДПА України. Згідно наявних у справі рішень контролюючих органів спірне податкове повідомлення –рішення було залишено без змін, а скарги –без задоволення.

Підставою для прийняття даного податкового повідомлення –рішення явився акт перевірки № 847/23-00444375 від 13.09.2006р. „Про результати виїзної позапланової додаткової документальної перевірки з питань взаємовідносин ВАТ „Ніжинський м’ясокомбінат” з приватним підприємством „Темп-Ю” за період з 01.04.2004р. до 31.05.2005р.”

Проведеною податковим органом перевіркою встановлено, що за перевіряємий період ВАТ „Ніжинський м’ясокомбінат” закуплено сировини не в живій вазі і не власного виробництва сільськогосподарського товаровиробника на приватному підприємстві „Темп-Ю” ( ідентифікаційний код 21652669 ) м.Київ, вул.Арсенальна, 1Б

Приватне підприємство „Темп-Ю” зареєстроване як суб’єкт підприємницької діяльності  30.04.1996р. Печерською районною державною адміністрацією, , за адресою: м.Київ, площа Арсенальна, 1Б. Взято на облік у Державній податковій інспекції у Печерському районі міста Києва   як платника податків, зокрема податку на додану вартість ( свідоцтво № 37444139 ).

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.10.2003р.  по справі № 44/69, яке набрало законної сили, скасовано державну реєстрацію Приватного підприємства „Темп-Ю”, оскільки  ПП “Темп-Ю” не подавалась податкова звітність і не сплачувались податки з 03.02.1998р.

Ніжинською ОДПІ на протязі 2006 року до господарського суду Чернігівської області було подано 24 позови про визнання недійсними усних угод купівлі - продажу, укладених між ВАТ «Ніжинський м’ясокомбінат»та ПП «Темп –Ю»на загальну суму 946247,3 грн.

Відповідними судовими рішеннями, які набрали законної сили, всі позови податкового органу були задоволені, а угоди визнані недійсними як такі, що суперечать інтересам держави та суспільства. Зазначене підтверджується копіями судових рішень та не заперечується позивачем.

Податковий орган прийшов до висновку про те, що позивач всупереч п.п.5.3.9 ст.5 Закону –283 відніс до складу валових витрат за період з 01.09.2004р. по 31.05.2005р. витрати по придбанню сировини не в живій вазі і не власного виробництва від ПП «Темп –Ю»в сумі 788539,44 грн., внаслідок чого занизив податкове зобов’язання з податку на прибуток на суму 197134,86 грн., в тому числі за 2004 рік на 85421,04 грн., за 2005 рік на 111713,82 грн.

Такий висновок податкового органу відповідає вимогам чинного законодавства з наступних підстав.

Як встановлено п.5.1 ст.5 Закону –283 валові  витрати  виробництва  та  обігу  (далі  - валові витрати) - сума будь-яких  витрат  платника  податку  у  грошовій, матеріальній або нематеріальній формах,   здійснюваних   як компенсація вартості товарів (робіт,  послуг),  які  придбаваються (виготовляються)   таким   платником  податку  для  їх  подальшого використання у власній господарській діяльності.

Відповідно до п.5.3.9 цієї статті не належать  до  складу  валових витрат будь-які витрати,  не підтверджені відповідними  розрахунковими,  платіжними  та  іншими документами,  обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Пунктом 1.31 ст.1 Закону України „Про оподаткування прибутку підприємств” для цілей оподаткування дано визначення продажу  товарів  - це будь-які операції,  що  здійснюються згідно з договорами  купівлі-продажу,  міни,  поставки  та  іншими цивільно-правовими  договорами,  які  передбачають  передачу  прав власності на такі товари за плату або компенсацію,  незалежно  від строків її  надання,  а  також  операції  з  безоплатного  надання товарів.

Відповідно до ст.216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов”язані з його недійсністю.

Обставини , які встановлені судовими рішеннями при визнанні усних угод купівлі –продажу недійсними, свідчать, що у господарських операціях з позивачем від імені ПП „Темп-Ю” на стороні продавця діяла особа, яка не могла мати законних повноважень на здійснення цих операцій та підписання документів податкової звітності, отже видані такою особою документи (накладні, податкові накладні , квитанції) не можуть мати правових наслідків і використовуватись для цілей оподаткування для збільшення валових витрат платника податку на прибуток.

Оскільки завищення валових витрат призвело до заниження податкового зобов’язання, тому податковий орган правомірно застосував до позивача штрафні санкції у розмірі 98567,43 грн. на підставі п.п.17.1.3, п. 17.1 ст. 17 Закону –2181, яким передбачено, що у разі, коли контрольний орган самостійно донараховує суму  податкового  зобов'язання  платника  податків за підставами, викладеними у підпункті "б" підпункту 4.2.2 пункту  4.2  статті  4 цього Закону, такий платник податків зобов'язаний сплатити штраф у розмірі  десяти  відсотків  від  суми  недоплати  (заниження  суми податкового   зобов'язання)   за  кожний  з  податкових  періодів,  установлених  для  такого  податку, збору (обов'язкового платежу), починаючи  з податкового періоду, на який припадає така недоплата, та  закінчуючи  податковим  періодом,  на  який припадає отримання таким платником податків податкового повідомлення від контролюючого  органу,  але  не  більше п'ятдесяти відсотків такої суми  та  не  менше  десяти  неоподатковуваних  мінімумів  доходів громадян  сукупно за весь строк недоплати, незалежно від кількості податкових  періодів, що  минули.

Обґрунтованість застосування штрафних санкцій у розмірі 50% від суми заниження податкового зобов’язання підтверджується наданим податковим органом розрахунком.

За таких обставин спірне податкове повідомлення –рішення прийняте у межах компетенції відповідача та відповідає вимогам чинного законодавства, підстави для визнання його нечинним відсутні, отже позов задоволенню не підлягає.

Доводи позивача судом не приймаються з підстав, викладених вище.

Керуючись ст.ст.94, 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          У позові відмовити повністю.

2.          Постанова набирає законної сили і може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст.254, 185,186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова складена у повному обсязі 11 травня 2007 року.

Суддя:                                                                                                                        М.В.Фесюра