ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"18" січня 2007 р.
Справа №  2/442

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді ДеревінськоїЛ.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 2/442

за позовом: Дочірнього підприємства "Ланквітцер-Україна" товариства з обмеженою відповідальністю "Ланквітцер-Польша", м. Львів

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Автоштамп", м. Олександрія Кіровоградської області

про стягнення 32298,28 грн.

Представники:

від позивача –  Шаповалов Ю.С., довіреність № б/н  від 01.12.06

від відповідача –  участі не брав,  про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином;

Дочірнім підприємством "Ланквітцер-Україна" товариства з обмеженою відповідальністю "Ланквітцер-Польша" подано позов до товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Автоштамп" про стягнення 32298,28 грн. заборгованості.

Відповідач позов не заперечив, витребувані судом матеріали не подав.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між дочірнім підприємством "Ланквітцер-Україна" товариства з обмеженою відповідальністю "Ланквітцер-Польша"  та  товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Автоштамп" існували правовідносини, які  носять характер договору поставки.

У відповідності до ст. 205   Цивільного кодексу України п равочин може  вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму  правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом  не  встановлена обов'язкова письмова форма, вважається  вчиненим,  якщо  поведінка  сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Досягненням між сторонами істотних умов договору  поставки підтверджується матеріалами справи, з яких вбачається, що позивачем передано відповідачеві згідно  накладних № РН-0000166 від 21.03.2006р. на суму 4739,04 грн., № РН-0000224 від 13.04.2006р. на суму 60025,68 грн., № РН-0000365 від 30.05.2006р. на суму 63241,20 грн., № РН-0000417 від 30.06.2006р. на суму 137213,28 грн., № РН-0000605 від 17.08.2006р. на суму 137213,28 грн., довіреностей серії ЯЛЦ № 875226 від 21.03.2006р., серії ЯЛЦ № 875312 від 12.04.2006р., серії ЯМГ № 502983 від 29.05.2006р., серії ЯМЛ № 912172 від 23.06.2006р. та серії ЯМЦ № 473397 від 16.08.2006р. товар ( а.с. 10-19). Загальна сума поставленого товару становить 402432,48 грн.

Відповідач за отриманий товар розрахувався частково, заборгованості перед позивачем станом на 30.10.2006р. становить 32298,28 грн., що підтверджується  підписаним сторонами актом звірення розрахунків від 30.10.2006р. без зауважень та заперечень (а.с. 20).

Згідно статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу,  інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв  ділового обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.  Боржник повинен виконати зобов’язання у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги кредитором, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

На підставі статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник) зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця  для використання його у підприємницькій діяльності або в інших  цілях, не пов'язаних з особистим,  сімейним,  домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 2 вказаної статті до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором  купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується  передати  майно  (товар)  у  власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Доказів сплати боргу відповідачем суду не подано.

Отже, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за поставлений товар на суму 32298,28 грн., обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач в позовній заяві просить покласти на відповідача витрати пов'язані  з наданням правової допомоги.

Статтею 44  Господарського процесуального кодексу України передбачено судові витрати складаються з державного мита, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

До судових витрат не віднесені витрати пов'язані з наданням правової допомоги, отже зазначені витрати відшкодуванню позивачу не підлягають.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 205, 525, 526, 655, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Автоштамп", пров. Б. Йогансона, 1, м. Олександрія  Кіровоградської області ( код 33423425, п/р 7831 в КОФ “Укрсоцбанк”, МФО 323293) на користь Дочірнього підприємства "Ланквітцер-Україна" товариства з обмеженою відповідальністю "Ланквітцер-Польша", вул. Городецька, 357, м. Львів ( код 31290674, п/р 025 в ЛФ ВАТ “ДЕР.ЕКС-ІМ.БАНК України”, МФО 325718) борг в сумі 32298,28 грн., 323 грн. державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в установленого законом порядку.

Суддя

Л. В. Деревінська