ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 травня 2007 р.
№ АС-42/337-06

Вищий  господарський  суд  України  у складі колегії суддів:

головуючого:
суддів:
Кравчука Г.А.
Мачульського Г.М.
Шаргала В.І.

перевіривши  матеріали касаційної скарги
на ухвалу
від

ПП "И.Т.Ц. Станкоавтомат"
Харківського апеляційного господарського суду
31.01.2007р.

у справі
господарського суду
№ АС-42/337-06
Харківської області

за позовом
Державної податкової інспекції в Київському районі         м. Харкова

до

1. ПП "И.Т.Ц. Станкоавтомат"
2. ПП “Зодіак –КМ”

про
визнання недійсними господарських зобов'язань, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 14.06.2006р. звернувся до господарського суду з позовом про визнання недійсним господарського зобов'язання, що виникло між відповідачами –суб'єктами господарської діяльності, внаслідок укладення усних договорів, та просив застосувати наслідки недійсності правочину. Цей позов подано позивачем та розглянуто судами за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Як вбачається позивач не є стороною в спірній угоді, а тому відповідно до ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України діє як відповідний орган державної влади.

Так, згідно ст. 10 п.11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” від 04.12.1990р.  № 509-XII, державні податкові інспекції в районах, містах без районного поділу, районах у містах, міжрайонні та об`єднані державні податкові інспекції виконують, зокрема, таку функцію, як подають до судів позови до підприємств, установ, організацій та громадян про визнання угод недійсними і стягнення в доход держави коштів, одержаних ними за такими угодами.

Таким чином позивач, який є органом державної податкової служби, виступає у спірних правовідносинах не як суб’єкт господарської діяльності, а як суб’єкт владних повноважень, і спір в даній справі, згідно приписів ст.3 ч.1 п.п.1, 5, 7, 8, ст.4 ч.2, ст.17 ч.1 п.4, ст.ст.18, 104, 107 Кодексу адміністративного судочинства України, виник у зв’язку з адміністративними, а не господарськими відносинами.

Юридичну оцінку діям ДПІ як суб’єкта владних повноважень у спірних правовідносинах, з урахування вказаних норм права, має дати відповідний адміністративний суд. Вирішення ж зазначеного питання, з урахуванням приписів ст.12 ГПК України та зазначених норм Кодексу адміністративного судочинства України, до компетенції Вищого господарського суду України не відноситься.

Касаційний перегляд судових рішень в даній справі має здійснюватись Вищим адміністративним судом України як це визначено ст.210 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, про оскарження ухвали суду апеляційної інстанції саме до Вищого адміністративного суду, України а не до Вищого господарського суду України, зазначено в резолютивній частини оскарженої ухвали суду.

З врахуванням викладеного, та тієї обставини, що судами попередніх інстанцій справу розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, в прийнятті вказаної касаційної скарги в даній справі до провадження Вищого господарського суду України належить відмовити, касаційну скаргу повернути особі, що її подала.

Разом з тим, як вже зазначалось, дана справа є адміністративною справою, а судом касаційної інстанції в адміністративних справах є Вищий адміністративний суд України.

Згідно ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Стаття 109 ГПК України, з урахуванням положень ст.12 цього кодексу, передбачає надіслання до Вищого господарського суду України касаційної скарги разом із господарською справою, а дана справа є адміністративною.

Таким чином, з урахуванням викладеного, в порушення ст.6 Конституції України, ст.210 Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст.12, 109 ГПК України, Господарський суд Харківської області своїм листом від 25.04.2006р. №01-58/021536 безпідставно надіслав касаційну скаргу та дану справу до Вищого господарського суду України.

Керуючись ст.ст.1, 2, 108 ГПК України, пунктом 6 абзацу 2 розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий господарський суд України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити ПП "И.Т.Ц. Станкоавтомат" у прийнятті касаційної скарги на ухвалу Харківського апеляційного господарського суду від 31.01.2007р. у справі №АС-42/337-06 Господарського суду Харківської області до провадження Вищого господарського суду України, та повернути касаційну скаргу особі, що її подала, а справу –до місцевого господарського суду.

Головуючий                                                           Г. Кравчук

Судді                                                                         Г. Мачульський

В. Шаргало