ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"15"
січня 2007 р.

Справа № 14/341.

За
позовом    Приватного підприємця ОСОБА_1

до Приватного підприємця
ОСОБА_2

про стягнення
заборгованості, пені та інфляційних нарахувань - 2653,48грн.

Суддя  Швець Микола Васильович

Представники:

позивача  Гол.бух. ОСОБА_3, довіреність НОМЕР_1

відповідача
Не з'явився

в
засіданні приймали участь

СУТЬ
СПОРУ:

Приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся із
позовною заявою до суду про стягнення з приватного підприємця  ОСОБА_2 заборгованості, пені та інфляційних
нарахувань - 2653,48 грн..

Представник
позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному об'ємі.

Відповідач
належним чином був повідомлений про день та час слухання справи (про що
свідчать рекомендовані повідомлення направлені господарським судом), проте явку
свого представника в два судових засідання не забезпечив, правом наданим ст. 59
ГПК України на подання відзиву не скористався.

Нез'явлення
представника відповідача в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору по
суті, справу може бути розглянуто без його участі за наявними в ній
матеріалами.

Розглянувши
подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, з'ясувавши
фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, дослідивши докази які
мають юридичне значення для розгляду позовної заяви суд встановив.

20
січня 2006 року між позивачем - Приватним підприємцем ОСОБА_1 (Продавець) та
відповідачем - Приватним підприємцем ОСОБА_2 (Покупець) було укладено договір
купівлі-продажу б/н, згідно якого Позивач продає Відповідачу лікеро-горілчані
вироби, а Відповідач купує лікеро-горілчані вироби та в повному обсязі здійснює
оплату на умовах, передбачених
Договором. Пунктом 4.1. договору сторони передбачили, що оплата за
одержаний товар здійснюється Відповідачем протягом 10 банківських днів з дня
одержання товару. Датою одержання товару згідно п.4.3 договору, є дата, вказана
в накладній на товар.

За
період з 20.01.20056 року по 01.03.2006 року згідно видаткових накладних
Відповідач одержав від Позивача лікеро-горілчані вироби, а саме: 20.01.2006
року НОМЕР_2 на суму 1723,58 грн., 06.02.2006 року НОМЕР_3 на суму 564,5 грн.,
09.02.2006 року НОМЕР_4 на суму 1438,84 грн., 18.02.2006 року НОМЕР_5 на суму
707,19 грн., 01.03.2006 року НОМЕР_6 на суму 1172,05 грн. Проте в порушення
умов даного договору Відповідачем товар оплачено частково, що в свою чергу
спричинило виникненню основного боргу в сумі 1242,91 грн.. Сума основного боргу
підтверджується актом звірки розрахунків між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 05.12.2006
року.

Відповідно
до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися
належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного
законодавства та ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти
господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати
господарські зобов'язання належним чином
відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Станом
на день розгляду справи у суді основний борг відповідача перед позивачем за
отриманий товар складає 1242,91 грн., даний борг підтверджується довідкою  від 15.01.2007 року та матеріалами справи.

Відповідач
в односторонньому порядку порушив вимоги укладеного договору та ст. 526
Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, що є
підставою для задоволення позову в частині стягнення з відповідача основного
боргу в сумі 1242,91 грн..

Згідно
ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин
несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері
господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на
підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідальність
за несвоєчасність оплати одержаного товару встановлена п.5.2. договору
купівлі-продажу б/н від 20.01.2006 року, відповідач сплачує на користь позивача
пеню в розмірі 0,5 % із суми простроченого платежу, за кожен день прострочення
платежу, тому позивач правомірно нарахував відповідачу пеню в сумі 1303,23
грн..

Відповідно
до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. На цій
підставі позивач правомірно заявив вимогу про стягнення з відповідача за
порушення грошового зобов'язання індексу інфляції в сумі 90,71 грн..

Згідно
п. 4 частини третьої статті 129 Конституції України та ст.33 ГПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, відповідач не надав доказів погашення заборгованості.

У
процесі розгляду справи  не виявлено
інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення
спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На
підставі ч. 1 ст. 193, ч. 1 ст. 216
Господарського кодексу України, ст. 526, ч. 1. ст. 530, ч.2 ст. 625
Цивільного кодексу України та керуючись ст. ст. 1, 12, 33, 44, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ

1.
Позов задовольнити.

2.
Стягнути з активів Приватного підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1); свідоцтво про
державну реєстрацію НОМЕР_7, ідентифікаційний код НОМЕР_8

на
користь Приватного підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2); р/р ІНФОРМАЦІЯ_1;
ідентифікаційний код НОМЕР_9

·          основний борг в сумі 1242,91 грн.;

·          пеню в сумі 1303,23 грн.;

·          інфляційні в сумі 90,71 грн.;

·          відшкодування державного мита в сумі
102 грн.;

·          відшкодування витрат по
інформаційно-технічному забезпеченню судового процесу в сумі 118 грн..

Рішення
набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його
прийняття.

У
разі подання апеляційної скарги або апеляційного подання до Львівського
апеляційного суду через Господарський суд Чернівецької області, рішення якщо
його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною
інстанцією.

Після
набрання рішенням законної сили видати наказ.

Суддя
М.В. Швець.