ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

"05" березня 2007 р.
Справа № 420/9-06

Господарський суд Київської області
в складі судді Євграфової Є.П., розглянувши справу

за позовом:

Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1, смт. Макарів,

до   треті особи:

1) Макарівської районної
державної адміністрації Київської області, смт. Макарів,   2) Товариства з обмеженою відповідальністю
«Макарівська птахофабрика», смт. Макарів, 1) Макарівський відділ управління
земельних ресурсів, смт. Макарів; 2) ОСОБА_2 -приватний нотаріус
Макарівського районного нотаріального округу Київської області, смт.
Макарів;  3) Київська регіональна філія
№ 6 державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», смт.
Макарів,

про

визнання договору оренди землі
недійсним в частині передачі в оренду землі площею 0,937га, усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою,

за участю представників:

позивача:

ОСОБА_3, довір. НОМЕР_1 від
29.04.2005р.,

відповідача1:
відповідача2:

не з'явились, не з'явились,

3-ї особи1:
3-ї особи2: 3-ї особи3:

не з'явились, ОСОБА_4, довір.
НОМЕР_2 від 05.10.2005р., Хахлюк В.І., довір. № 27 від 31.01.2007р.,

обставини
справи:

Суб'єкт підприємницької діяльності
-фізична особа ОСОБА_1 (далі - позивач, СПД ОСОБА_1) звернувся до
господарського суду Київської області з позовом до 1) Макарівської районної
державної адміністрації Київської області (далі -відповідач1, Макарівська РДА),
2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Макарівська птахофабрика»(далі -відповідач2,
ТОВ «Макарівська птахофабрика), третя особа: Макарівський відділ управління
земельних ресурсів про визнання договору оренди землі недійсним в частині
передачі в оренду землі площею 0,937га, усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою.

Позов мотивований тим, що
11.04.2003р. між позивачем та відповідачем1 укладено договір оренди земельної
ділянки. В кінці квітня 2005р., як стверджує позивач, невідомі особи зняли
бетонну огорожу з меж земельної ділянки та встановили її відгородивши 0,93 га
орендованої позивачем земельної ділянки, зняли межові знаки. Ці особи
повідомили про те, що ними викуплені приміщення СТОВ «Макарів»та ними укладено
з відповідачем1 договір оренди земельної ділянки в межі якої нібито входять
0,93 га які передані позивачу за договором оренди.

Згодом, як стверджує позивач,
з'ясовано, що 09.03.2005р. відповідач1 та відповідач2 уклали договір оренди
земельної ділянки, який порушує його законні права землекористувача. Зазначений
договір було укладено на підставі Розпорядження Макарівської РДА «Про передачу
земельної ділянки в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Макарівська
птахофабрика»для обслуговування комплексу в межах Макарівської селищної
ради»від 04.03.2005р. НОМЕР_3. Постановою Господарського суду Київської області
від 15.03.2006р. по справі №204/7-05 зазначене розпорядження було визнано
протиправним та скасовано в частині 0,937 га землі орендованої СПД - ОСОБА_1
Відповідачем1 16.05.2006р. винесено Розпорядження НОМЕР_4 «Про внесення змін до
розпорядження голови районної державної адміністрації від 04.03.2005р. НОМЕР_3
«Про передачу земельної ділянки в оренду товариству з обмеженою
відповідальністю «Макарівська птахофабрика»для обслуговування комплексу в межах
Макарівської селищної ради», яким відповідно до постанови Господарського суду
було зменшено розмір земельної ділянки, що передається Товариству з обмеженою
відповідальністю «Макарівська птахофабрика»в оренду.

Проте, як зазначає позивач, після
винесення зазначеного розпорядження відповідач1 ніяких дій щодо припинення
порушення моїх прав щодо користування орендованою земельною ділянкою не вчиняє,
відповідач2 звільнити незаконно заняту земельну ділянку відмовляється. Станом
на день подання позовної заяви, як зазначено в позові, земельною ділянкою
площею 0,937 га, належним користувачем якої є Позивач на підставі договору
оренди землі від 11.04.2003р., користується відповідач2, не допускає на ділянку
позивача, встановив бетонну огорожу на чужій земельній ділянці. Позивач не має
можливості використовувати земельну ділянку за призначенням взагалі. Оскільки,
встановлена відповідачем2 бетонна огорожа перешкоджає Позивачу користуватись
земельною ділянкою, знаходиться на ділянці яку він орендує, згоди на її
встановлення Позивач не давала, а відповідач2 відмовляється добровільно її
зняти, є необхідність зобов'язати відповідача - 2 не чинити Позивачу перешкод в
користуванні земельною ділянкою та за власний рахунок зняти встановлену ним
бетонну огорожу та встановити її на попередньому місці згідно кадастрового
плану.

З посиланням на положення ч.2 ст.
24, ст. 27 ЗУ «Про оренду землі», ч.5 ст. 116, ст. 124 ЗК України, ст.ст. 203,
215 ЦК України просить визнати договір оренди земельної ділянки від
09.03.2005р. укладений між Макарівською районною державною адміністрацією
Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Макарівська
птахофабрика»недійсним в частині передачі в оренду землі площею 0,937 га
орендованої СПД - ОСОБА_1 на підставі договору від 11.04.2003р., що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «Макарівська птахофабрика»не чинити СПД - ОСОБА_1 перешкод в
користуванні земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Зобов'язати Товариство з обмеженою
відповідальністю «Макарівська птахофабрика»зняти встановлену на території
земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; та належить на праві
оренди СПД - ОСОБА_1, бетонну огорожу та встановити її на попереднє місце
згідно кадастрового плану земельної ділянки ПП -ОСОБА_1 за власний рахунок.

Стягнути з відповідачів судові
витрати солідарно.

Відповідач1 відзиву на позов не
надав.

Відповідач2 проти позову заперечує.
Зокрема, у відзиві зазначає, що 24.02.2005р. між ТзОВ «Спецпромпостач»та
відповідачем-2 - ТзОВ «Макарівська птахофабрика»було укладено договір
купівлі-продажу комплексу в селищі Макарів Київської області, що знаходиться по
вул. Першотравневій, 68 корп.Ф, до складу якого ввійшла водонапірна башня
(№1-3), силосні ями що розташовані на спірній, на думку позивачки, земельній
ділянці, яку вона нібито орендує. Відповідач2 зазначає, що відповідно до п.9
Договору від 24.02.2005р. предметом договору виступає комплекс. Відповідач2
вважає, що відповідно до ст. 377 ЦК України, оскільки договором про відчуження
будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача - ТзОВ
«Макарівська птахофабрика», перейшло право на ту частину земельної ділянки, яка
зайнята житловим будинком, будівлею та на частину земельної ділянки, яка є
необхідною для їх обслуговування. Вважає, що відповідно до вимог ЦК України
відповідачем2 було вчинено необхідні дії відповідно до вимог чинного цивільного
законодавства з метою укладення договору оренди земельної ділянки площею
13,8969 га, що знаходиться в межах Макарівського району Київської області, за
межами населеного пункту селища Макарів. Також вважає, що твердження позивача
про неможливість до в'їзду до її земельної ділянки внаслідок встановлення
бетонної огорожі не відповідає дійсності та, як наслідок, позбавляє посилатись
на згаданий факт, як на підставу для задоволення позовних вимог. Просить у
задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою господарського суду
Київської області від 18.01.2007р. за ініціативою суду залучено до участі у
справі в якості третіх осіб на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору -ОСОБА_2 -приватного нотаріуса Макарівського районного
нотаріального округу Київської області та Київську регіональну філію № 6
державного підприємства «Центр державного земельного кадастру».

В судовому засіданні 20.02.2007р.
судом було відхилено клопотання відповідача2 про призначення землевпорядної
експертизи, оскільки відсутня необхідність в роз'ясненні питань, що виникають
при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань. Питання, що
визначені відповідачем2 для вирішення експерту не потребують спеціальних знань
і можуть бути вирішені на підставі матеріалів справи.

В судовому засіданні 05.03.2007р.
позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позові, проте,
враховуючи, що друга та третя позовні вимоги взаємопов'язані, просить суд
відповідно: зобов'язати ТОВ «Макарівська птахофабрика»усунути перешкоди в
користуванні СПД ОСОБА_1 земельною ділянкою, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, шляхом зняття встановленої на території земельної ділянки бетонної
огорожі за власний рахунок, про що подав відповідну заяву.

В судове засідання 05.03.2007р.
відповідачі не з'явились. При цьому, відповідач1 про причини неявки не
повідомив, відзиву на позов не надав, про час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином. Відповідач2 подав через канцелярію суду
05.03.2007р. клопотання про відкладення розгляду справи, мотивуючи його
неможливістю, у зв'язку з хворобою, присутності представника ОСОБА_5 Клопотання
про відкладення відхилено, оскільки до клопотання не подано доказів хвороби
представника, юридична особа -відповідач2 не позбавлена можливості направити в
судове засідання іншого представника, що уповноважений довіреністю або
статутними документами товариства. Крім того, враховуючи зібрані судом в ході
розгляду справи докази, дозволяють розглянути справу за відсутності
відповідача2, враховуючи його позицію, що викладена у відзиві на позов.

Третя особа1, належним чином
повідомлена про час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явилась,
направивши до суду лист про розгляд справи за її відсутності.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представників позивача, третьої особи2 та третьої особи3,
дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд встановив:

Між СПД ОСОБА_1 та Макарівською РДА
11.04.2003р. укладено договір оренди земельної ділянки в межах Макарівської
селищної ради, по АДРЕСА_1 (землі СТОВ «Макарів», господарські двори) для
обслуговування деревообробного цеху загальною площею 1,436 га. Договір оренди
земельної ділянки 03.07.2003 року було зареєстровано у Макарівському районному
відділі земельних ресурсів Київської області, про що у книзі записів державної
реєстрації договорів оренди землі вчинено запис НОМЕР_5.

Між ТОВ «Макарівська
птахофабрика»та Макарівською РДА 09.03.2005р. укладено оспорюваний договір
оренди земельної ділянки в межах Макарівської селищної ради, за межами смт.
Макарів загальною площею 13,8969 га для сільськогосподарського виробництва та
обслуговування будівель та споруд. Договір оренди земельної ділянки посвідчено
приватним нотаріусом Макарівського районного нотаріального округу Київської
області, ОСОБА_2, зареєстровано в реєстрі за НОМЕР_6, та 09.03.2005р.
зареєстровано у Макарівському районному відділі КРФ ЦДЗК за НОМЕР_7.

Зазначений договір від 09.03.2005р.
укладено на підставі розпорядження Макарівської РДА від 04.03.2005р. НОМЕР_3
«Про передачу земельної ділянки в оренду товариству з обмеженою
відповідальністю «Макарівська птахофабрика»для обслуговування комплексу в межах
Макарівської селищної ради», яким затверджено технічну документацію землеустрою
щодо передачі земельної ділянки в тимчасове користування на умовах оренди
товариству з обмеженою відповідальністю «Макарівська птахофабрика» та передано
йому в оренду на 49 років земельну ділянку площею 13,8969 га для
сільськогосподарського виробництва в межах Макарівської селищної ради.

Внаслідок укладання оспорюванного
договору частина земельної ділянки площею 0,937 га, що перебувала в оренді
позивача, була в складі земельної ділянки 13,8969 га передана в оренду
відповідачу2. Дана обставина підтверджується, поясненнями відповідача2, який
зазначає, що до складу придбаного ним майнового комплексу увійшла водонапірна
башня (№1-3), силосні ями, що розташовані на спірній, (як зазначає відповідач2)
на думку позивачки, земельній ділянці, яку вона нібито орендує. Не
заперечується відповідачем2 і факту встановлення на спірній земельній ділянці
огорожі. Про перебування земельної ділянки у одночасному використанні позивача
та відповідача2 свідчать також подані позивачем копії відповіді Макарівського
районного відділу земельних ресурсів до господарського суду Київської області
від 22.02.2006р. (копії з матеріалів справи господарського суду Київської
області №204/7-05, стор. 228-229).

Відповідно до ст. 124 ЗК України
передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній
власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу
виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору
оренди земельної ділянки.

Відповідно до положень ст. 116 ЗК
України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права
користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності
за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого
самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на
яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень,
визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними
особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання
їх у користування.

При цьому, відповідно до частини 5
зазначеної статті, надання у користування земельної ділянки, що перебуває
у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її
в порядку, передбаченому цим Кодексом. Як зазначено в абз. 3 п. 8 Постанови
Пленуму Верховного суду України від 16 квітня 2004 року N 7 «Про практику
застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»,
питання про дострокове припинення користування землею на умовах оренди
вирішується шляхом пред'явлення позову про розірвання договору.

Доказів щодо припинення права
оренди позивача на земельну ділянку площею 0,937 га у встановленому
законодавством порядку (розірвання, або зміна відповідних умов, договору оренди)
відповідачами у справі не надано. На час укладання оспорюваного договору
землекористувачем земельної ділянки площею 0,937 га був позивач.

Отже, в порушення наведених норм ЗК
України,  земельна ділянка загальною
площею 13,8969 га була передана відповідачу2 разом з земельною ділянкою площею
0,937 га, без попереднього вилучення (припинення користування землею) останньої
у встановленому порядку у позивача.

Крім того, постановою
Господарського суду Київської області від 15.03.2006р. у справі №204/7-05 розпорядження
НОМЕР_3 від 04.03.2005р. було визнано протиправним та скасовано в частині
передачі 0,937 га землі орендованої СПД - ОСОБА_1. Постанова господарського
суду набула чинності (ухвала КМАГС від 17.07.2006р. в матеріалах справи). Отже,
підстава для набуття відповідачем2 земельної ділянки площею 0,937га у складі
ділянки 13,8969 га в розумінні ст.ст. 116, 124 ЗК України відсутня.

Відповідно до ст.ст. 152, 155 ЗК
України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту
прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною.

Відповідно до ч.1 ст. 203 ЦК
України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Крім того, відповідно до ст. 215 ЦК
України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 15 ЗУ
«Про оренду землі»відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов,
передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19
цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору
оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 6 цього ж Закону орендарі набувають права оренди
земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом
України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та
іншими законами України і договором оренди землі.

Відповідно до положень ст. 236 ЦК
України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його
вчинення. Оскільки відповідно до положень ст. 20 ЗУ «Про оренду землі»у разі
визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана
орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається,
договір визнається недійсним на майбутнє.

Враховуючи викладене, суд приходить
до висновку, що оспорюваний договір укладено з порушенням встановленого
законом порядку передачі земельних ділянок в оренду, порушує права
позивача, як землекористувача в частині користування земельною ділянкою площею
0,937 га, а отже, в цій частині має бути визнаний недійсним.

Відповідно до ст. 27 ЗУ «Про оренду
землі» орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну
ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до
закону. Орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану
земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на
усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної
земельній ділянці громадянами і юридичними особами України, іноземцями, особами
без громадянства, іноземними юридичними особами, у тому числі міжнародними
об'єднаннями та організаціями.

З огляду на наведені положення
законодавства суд вважає правомірною вимогу позивача щодо усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою, та вважає за можливе задовольнити позов в цій
частині, зокрема зобов'язавши відповідача2 зняти встановлену ним на земельній
ділянці огорожу за власний рахунок.

Щодо заперечень відповідача, суд
вважає їх суперечливими та такими що не ґрунтуються на нормах законодавства, що
регулюють спірні правовідносини. Зокрема, позивач стверджує про набуття ним
земельної ділянки в порядку ст. 377 ЦК України у власність, при цьому оформляє
таку земельну ділянку на загальних підставах на праві користування (шляхом
укладання договору оренди). При цьому, відповідний документ, що посвідчує право
власності (державний акт про право власності на земельну ділянку встановленої
форми) на земельну ділянку нібито набуту відповідачем2, останнім суду не
подано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України
кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин позовні вимоги
суд вважає доведеними, обґрунтованими, відповідачами не спростованими, а отже
порушене право підлягає захисту.

Витрати по сплаті державного мита
та витрати за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до
ст. 49 ГПК України покладаються на відповідачів.

На підставі наведеного, керуючись
ст.124 Конституції України, ст. ст. 1, 49, 82-85 Господарського процесуального
кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В
:

1. Позов задовольнити.

2. Договір оренди земельної
ділянки від 09.03.2005р. укладений між Макарівською районною державною
адміністрацією Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю
«Макарівська птахофабрика»в частині передачі в оренду земельної ділянки
площею 0,937 га за адресою АДРЕСА_1, що орендується Суб'єктом підприємницької
діяльності - ОСОБА_1 на підставі договору від 11.04.2003р., визнати
недійсним на майбутнє.

3.Зобов'язати Товариство з
обмеженою відповідальністю «Макарівська птахофабрика»усунути перешкоди в
користуванні Суб'єктом підприємницької діяльності  - ОСОБА_1 земельною ділянкою, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, шляхом зняття за власний рахунок бетонної огорожі,
що  встановлена на земельній ділянці, яке
належить на праві оренди Суб'єкту підприємницької діяльності - ОСОБА_1.

4. Стягнути з Макарівської районної
державної адміністрації Київської області (08000, Київська область, смт.
Макарів, вул. Фрунзе, 30, код 24217537) на користь Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 ((АДРЕСА_2, код НОМЕР_8) 42,50 грн. витрат
по сплаті державного мита та 59 грн. за інформаційно-технічне забезпечення
судового процесу.

5. Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Макарівська птахофабрика»(08000, Київська область,
смт. Макарів, вул. Першотравнева, 68, код 33272065) на користь Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 ((АДРЕСА_2, код НОМЕР_8)
42,50 грн. витрат по сплаті державного мита та 59 грн. за інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу.

6. Видати накази після набрання
судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду
Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з
дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в
апеляційному або касаційному порядку.

Суддя
Є.П. Євграфова