АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

27.03.07
Справа  № 12/109-9/18-16/241

Львівський апеляційний господарський
суд у м. Львові в складі колегії:

головуючого-судді                                      Гнатюк Г.М.

суддів                                                      Кравчук
Н.М.

Мирутенко О.Л.

розглянувши           апеляційну скаргу
Відкритого акціонерного товариства „Добробут” №79 від 11.12.2006 р.

на рішення          господарського суду
Івано-Франківської області від 05.12.2006р.

у справі          № 12/109-9/18-16/241

за позовом          Відкритого акціонерного товариства
„Добробут”, м. Івано-Франківськ

до          Підприємця ОСОБА_1, м. Івано-Франківськ

про          визнання недійсним договору
купівлі-продажу нерухомого майна,

З участю представників сторін:

від позивача:
Ярицький Л.І. - юрисконсульт

від відповідача:
ОСОБА_2 -представник (дов.), ОСОБА_3 -представник (дов.)

Учасникам судового процесу роз'яснено
права і обов'язки,  передбачені ст.ст.
22, 28 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не
поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду
Івано-Франківської області від 05.12.2006 р. (суддя Калашник В.О.) у позові ВАТ
«Добробут», м. Івано-Франківськ про визнання недійсним договору купівлі-продажу
нерухомого майна до суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 -  відмовлено.

Суд мотивував рішення  тим, що відповідно до пункту 3 Договору
вартість придбаного майна складає 30 000 грн., тобто не перевищує 10% розміру
статутного фонду ВАТ «Добробут», договір купівлі-продажу від 12.12.2002 року
від імені Позивача підписаний заступником голови правління товариства, повноваження
якого передбачені Статутом товариства та надані йому відповідно до протоколу
НОМЕР_1 засідання правління ВАТ
«Добробут»від 28.10.2002 року. Також встановлено, що оспорюваний договір
на момент розгляду справи є виконаний обома сторонами, тобто Позивач передав
Відповідачу частину їдальні загальною площею 60,7 кв. м. по вул. Тичини, в м.
Івано-Франківську, а Відповідач у свою чергу сплатив його вартість шляхом
перерахування частини коштів на рахунок Позивача та передав в рахунок оплати
решти суми матеріали і обладнання, необхідне
для проведення монтажних робіт по встановленню системи опалення другого
поверху адмінбудинку по вул. Бельведерській,27, а тому вимоги щодо визнання
недійсним Договору, задоволенню не підлягають.

Не погоджуючись з рішенням
місцевого  господарського суду, Позивач
подав апеляційну скаргу, в якій просить
рішення місцевого господарського суду скасувати, а позов задоволити,
посилаючись на те, що договір купівлі-продажу нерухомого майна з Відповідачем
укладено посадовими особами Позивача без належних повноважень, а висновок суду
стосовно виконання Договору є невірний, оскільки, Позивач у період з 2002- 2006
року перебував на спрощеній системі оподаткування тому проведення взаємозаліку
є неможливим.

Ухвалами Львівського апеляційного
господарського суду розгляд справи неодноразово відклався з підстав викладених
в ухвалах.

Представник скаржника в засідання
суду з”явився, повністю підтримує вимоги апеляційної скарги і наполягає на їх
задоволенні.

Відповідач проти апеляційної скарги
заперечує з мотивів, викладених у відзиві на апеляційну скаргу та з підстав,
наведених у засіданні суду, рішення суду першої інстанції вважає законним і
підстави для його скасування відсутні.

Представник відповідача в судовому
засіданні зазначає, що Договір купівлі-продажу частини нежитлових приміщень від
12.12.2002 року укладений у відповідності до вимог чинного законодавства
України та статутних документів Позивача, що підтверджується Протоколом
засідання правління ВАТ «Добробут»НОМЕР_1 від 28.10.2002 року. На засіданні
Правління було прийнято не тільки Рішення про відчуження, а й уповноважено
Заступника голови правління підписати Договір купівлі-продажу і відповідно
вчинити всі інші формальності, пов'язані з відчуженням, що і було здійснено
згідно з ухваленим рішенням. Оспорюваний Договір на момент розгляду справи є
виконаний. Передача Відповідачем матеріалів і обладнання Позивачу проведена на
підставі листа ВАТ  «Добробут»від
28.11.2002 року. Відповідно до Довідки НОМЕР_2 від 15.05.2003 року за підписом
голови правління ВАТ «Добробут»та головного бухгалтера, підприємець  ОСОБА_1 заборгованості за придбане нежитлове
приміщення по АДРЕСА_1, загальною площею 60,7 кв. м., згідно Договору
купівлі-продажу від 12.12.2002 р.  -
немає.

Розглянувши апеляційну скаргу,
вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення
представників сторін, колегія суддів Львівського апеляційного господарського
суду вважає, що апеляційна скарга  не
підлягає до задоволення, а  рішення
господарського суду Івано-Франківської області слід залишити без змін, виходячи
з наступного:

12.12.2002 р. між сторонами у справі
- ВАТ “Добробут” та приватним підприємцем ОСОБА_1 укладено договір
купівлі-продажу частини нежилих приміщень, за умовами якого Позивач продав, а
Відповідач купив за 30 000 грн. частину нежилих приміщень по АДРЕСА_1,
загальною площею 60,7 кв. м. Вказаний договір посвідчено нотаріально.

Оспорюючи дійсність вищевказаного
договору, позивач, зокрема, посилається на укладення його з порушенням чинного
законодавства та статуту ВАТ “Добробут”, який визначає особливий порядок
укладення договорів, відповідно до яких відчужується майно, вартість якого
перевищує 10% статутного фонду товариства.

Спірний договір, від імені
ВАТ “Добробут” підписано заступником голови правління Капуляком Миколою
Герасимовичем. При цьому, у договорі зазначено, що вказаний представник  діє на підставі статуту та протоколу НОМЕР_1
засідання правління ВАТ “Добробут” від 28.10.2002р.

Відповідно до  ст.92 ЦК України, юридична особа набуває
цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють
відповідно до установчих документів та закону.

В силу ч ч.1,2 ст.80, ч.1 ст.81 ГК
України, одним із видів господарських товариств, які є юридичними особами, є
відкрите акціонерне товариство.

Згідно ч.1 ст.89 ГК України,
управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та
посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно
від виду товариства, а у визначених законом випадках - учасники товариства.
Аналогічне положення містить і ч.1 ст.23 Закону України “Про господарські
товариства”.

Згідно ст.ст.41,47 Закону, вищим
органом акціонерного товариства є загальні збори товариства, а виконавчим
органом, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, - правління або
інший орган, передбачений статутом. При цьому, роботою правління керує голова
правління.

Правління, що визначено ст.47 Закону,
вирішує всі питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що належать
до компетенції загальних зборів і ради акціонерного товариства (спостережної
ради) і діє від імені акціонерного товариства в межах, передбачених Законом і
статутом акціонерного товариства. При цьому, роботою правління керує голова
правління.

Вказані норми визначають загальне
правило, відповідно до якого правління вирішує всі питання діяльності
товариства, крім тих, що прямо віднесені до компетенції загальних зборів та
ради товариства. При цьому, вищевказані норми визначають можливість обмеження
повноважень цього органу, визначених загальними нормами,  шляхом віднесення їх до компетенції інших
органів товариства.

Статутом ВАТ “Добробут” встановлено,
що виконавчим органом товариства є правління. Зазначений орган товариства є
колегіальним і складається з 5 чоловік (п.11.1,11.3). Правління вирішує усі
питання діяльності товариства, крім питань, віднесених статутом до компетенції
загальних зборів товариства і організовує виконання їх рішень (п.11.5).

До компетенції загальних зборів ВАТ
“Добробут”, п.9.5 статуту, віднесено, зокрема, затвердження договорів (угод),
укладених на суму, що перевищує 10% від вартості статутного фонду, а не їх
укладення, як помилково вважає позивач.

Отже, питання укладення договорів
належить до компетенції виконавчого орган товариства -правління.

Відповідно до ст.48 Закону, голова
правління акціонерного товариства вправі без довіреності здійснювати дії від
імені товариства; інші члени правління також можуть бути наділені цим правом
згідно із статутом товариства.

Як встановлено судом, на засіданні
правління товариства, що відбулось 28.10.2002р., прийнято рішення, яке
зафіксовано протоколом НОМЕР_1, щодо продажу приміщення, яке є об'єктом
купівлі-продажу за умовами спірного договору відповідачу за 30 000 грн. При
цьому, підписання відповідних документів доручено заступнику голови правління
Капуляк М.Г.

Посилання ВАТ “Добробут” на
фальсифікацію цього протоколу не приймаються до уваги, оскільки, в порушення
вимог ст. ст. 33, 34 не доведені позивачем допустимими доказами та являється
голослівним.

Таким чином, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки статутом
передбачено лише затвердження угод, а не їх укладення, недодержання
встановленого установчими документами порядку їх затвердження не може бути
підставою для визнання угоди, яка у подальшому не затверджена загальними зборами
товариства, недійсною. Недодержання такого порядку може бути лише підставою для
відповідальності голови правління перед загальними зборами товариства.

Крім того, у даному випадку сума
договору не перевищує 10%,
визначених  п.9.5. статуту.

Судом також встановлено, що
оспорюваний Договір на момент розгляду справи є виконаний. Передача
Відповідачем матеріалів і обладнання Позивачу проведена на підставі листа ВАТ
«Добробут»від 28.11.2002 року, відповідно до Довідки НОМЕР_2 від 15.05.2003 року
за підписом голови правління ВАТ «Добробут»та головного бухгалтера, підприємець
ОСОБА_1 заборгованості за придбане нежитлове приміщення по АДРЕСА_1, загальною
площею 60,7 кв. м., згідно Договору купівлі-продажу від 12.12.2002 р.  - немає.

Таким чином, Позивач підтвердив
схвалення ним договору купівлі-продажу від 12.12.2002р., тому, суд вважає, що
вказаний договір укладений у відповідності до чинного на той час законодавства,
а вимоги щодо визнання його недійсним, задоволенню не підлягають.

Виходячи з вищенаведеного
оскаржуване рішення господарського суду
відповідає фактичним обставинам та матеріалам справи, ґрунтується на
встановлених обставинах справи та відповідає вимогам закону, а тому підстав для
його скасування не вбачається і  доводи,
наведені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими.

Державне мито за розгляд апеляційної
скарги покласти на скаржника.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК
України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П о с т а н о в и в:

1.          Рішення господарського суду
Івано-Франківської області від 05.12.06 р. по справі № 12/109-9/18-16/241
залишити без змін, апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства
„Добробут” №79 від 11.12.2006 р.-без задоволення.

2.
Постанова набирає законної
сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

3.          Матеріали справи повернути до
господарського суду Івано-Франківської
області.

Головуючий-суддя                                                             Г. Гнатюк

Суддя
Н.Кравчук

Суддя
О.Мирутенко