СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06.03.07                                                                                 Справа № 8/25н-ад.

Суддя   господарського суду Луганської області Середа А.П.,  розглянувши матеріали справи за позовом

Спільного підприємства з іспанським інвестором «Інтерсплав», місто Свердловськ Луганської області,

до  Державної податкової інспекції у місті Свердловську Луганської області, -

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення,

при секретарі судових засідань Качановській О.А.,

за участю прокурора –Негієвич І.В., - посвідчення №1084 від 08.12.05 року;

в присутності представників сторін:

від позивача –Желтишева В.О. –начальник юридичного відділу, - довіреність №85 від 15.01.07 року;

від  відповідача –Баранова С.О. –в.о. начальника юридичного відділу, - довіреність №1 від 09.01.07 року;  Маштакова Є.С. –головний державний податковий інспектор, - довіреність №6 від 09.01.07 року; Калашникова І.О. –заступник начальника державної податкової інспекції у місті Свердловську, - довіреність №12 від 11.01.07 року; Турчанов В.В. –начальник відділення, - довіреність №23 від 28.02.07 року; Пахолок Р.М. –начальник управління аудиту, - довіреність №16 від 22.01.07 року, -

встановив:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про:

1)визнання протиправним та нечинним податкового повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у місті Свердловську Луганської області (далі –ДПІ, - відповідач) від 19.12.06 року №/0 –про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Спільному підприємству з іспанським інвестором «Інтерсплав»(далі –СП «Інтерсплав», - позивач) за деклараціями за травень 2005 року та лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2006 року на загальну суму 12.166.973,00 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 329.364,00 грн.;

2)віднесення судових витрат на відповідача.

Відповідно до ст. 111 Кодексу адміністративного судочинства України (далі –КАСУ) попереднє судове засідання призначене та фактично відбулося 30.01.07 року за участю представників сторін.

На підставі ст. 150 КАСУ у судовому засіданні було оголошено перерву з 16 лютого до 02 березня 2007 року та з 02 березня до 06 березня 2007 року – з метою надання сторонам можливості подати до суду додаткові докази.

12.02.07 року прокуратура Луганської області звернулася до суду з клопотанням (вих. №10/1вих-07 від 12.02.07 року) –про участь її у справі шляхом представництва інтересів  відповідача.

Судом його задоволено.

За клопотанням представників сторін судовий процес відповідно до вимог ст. 41 КАСУ у повному обсязі зафіксовано технічними засобами.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, мотивуючи їх посиланням на:

1)невідповідність змісту акту перевірки від 19.12.06 року №316/23-30/05827201 «Про результати невиїзної документальної перевірки Спільного підприємства з іспанським інвестором «Інтерсплав», код за , з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за періоди травень 2005 року, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2006 року», складеного ДПІ, -  первинним документам позивача;

2)необґрунтованість висновків про нібито завищення позивачем суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі –ПДВ) у перевіряємих періодах  на  12.166.973,00 грн.;

3)незаконність рішення ДПІ про застосування щодо СП «Інтерсплав»штрафних (фінансових) санкцій у сумі 329.364,00 грн.;

4)повну правову та документальну доведеність суми ПДВ, заявленої ним до відшкодування.

Представники відповідача позов не визнали, про що також зазначено у відзиві на позов  №б/н від 30.01.07 року, - з посиланням на те, що факт надмірної сплати позивачем ПДВ до бюджету за спірний період НЕ знайшов свого підтвердження в ході перевірки (акт №316/23-05827201 від 19.12.06 року).

Прокурор проти позову заперечує та вважає дії відповідача правомірними.

Заслухавши представників сторін та прокурора, дослідивши обставини справи та додатково надані  матеріали,  суд  дійшов наступного.

І.1.  25.01.1989 року виконавчим комітетом Свердловської міської ради Луганської області СП «Інтерсплав», ідентифікаційний код 05827201, зареєстроване в якості суб’єкта підприємницької діяльності –юридичної особи, у зв’язку з чим видано свідоцтво №05827201; тим же виконкомом підприємство перереєстроване:

14.03.1993 року, реєстраційний запис №6/2199;

28.05.1997 року, реєстраційний запис №154;

14.06.1999 року, реєстраційний запис №04051610ю00110121;

02.10.2000 року, реєстраційний запис №177;

17.09.2001 року, реєстраційний запис №259(5);

11.04.2002 року, реєстраційний запис №316.

Судом спеціально досліджено факт перебування СП «Інтерсплав»в ЄДР, - що дало йому підстави дійти висновку про те, що позивач на час розгляду цього спору є належним чином зареєстрованою юридичною особою (том 11, а.с. 81-117).

1.1. 13.07.1990 року ДПІ у місті Свердловську підприємство взято на податковий облік в якості платника податків, реєстраційний №324, а 16.07.1997 року тією ж ДПІ його взято на облік в якості платника ПДВ, свідоцтво №16573484, індивідуальний податковий номер платника ПДВ –32.

2.Позивачем до ДПІ у місті Свердловську надано податкову звітність з ПДВ:

2.1. 21.06.05 року –податкову декларацію з ПДВ за травень 2005 року, в якій заявлено право на відшкодування з бюджету ПДВ у сумі 3.265.183,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок платника податку у банку; розрахунок бюджетного відшкодування за той же період; розрахунок коригування сум ПДВ до податкової декларації з ПДВ за той же період та заяву  про повернення суми бюджетного відшкодування;

(У подальшому викладі цього пункту постанови за наступні звітні періоди (з лютого по серпень 2006 року включно) мається на увазі подання позивачем вищенаведеного комплексу документів, хоча суд  буде посилатися лише на дані про податкову  декларацію з ПДВ);

2.2.  20.03.06 року –податкову декларацію з ПДВ за лютий 2006 року, в якій заявлено право на відшкодування з бюджету ПДВ у сумі 1.352.307,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на  розрахунковий рахунок платника податку у банку (21.08.06 року до цієї декларації надано уточнюючий розрахунок, яким суму бюджетного відшкодування не змінено);

2.3. 20.04.06 року –податкову декларацію з ПДВ за березень 2006 року, в якій заявлено право на відшкодування з бюджету ПДВ у сумі 2.457.407,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок платника податку у банку (22.05.06 року до цієї декларації надано уточнюючий розрахунок; крім того, 21.08.06 року до цієї декларації надано уточнюючий розрахунок, згідно якому сума бюджетного відшкодування ПДВ становить 2.258.451,00 грн.);

2.4.  22.05.06 року  –податкову декларацію з ПДВ за  квітень 2006 року, в якій заявлено право на відшкодування з бюджету ПДВ у сумі 3.303.887,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок платника податку у банку (21.08.06 року до цієї декларації надано уточнюючий розрахунок, яким суму бюджетного відшкодування не змінено);

2.5. 20.06.06 року –податкову декларацію з ПДВ за травень 2006 року, в якій заявлено право на відшкодування з бюджету ПДВ у сумі 4.231.633,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок платника податку у банку;

2.6. 20.07.06 року –податкову декларацію з ПДВ за  червень 2006 року, в якій заявлено право на відшкодування з бюджету ПДВ у сумі 4.393.397,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок платника податку у банку;

2.7. 21.08.06 року –податкову декларацію з ПДВ за липень 2006 року, в якій заявлено право на відшкодування з бюджету ПДВ у сумі 5.422.454,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок платника податку у банку;

2.8. 20.09.06 року –податкову декларацію з ПДВ за серпень 2006 року, в якій заявлено право на відшкодування з бюджету ПДВ у сумі 4.556.876,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок платника податку у банку;

3. На виконання вимог підпункту 7.7.5 п. 7.7 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 року №168/97-ВР «Про податок на додану вартість», із змінами та доповненнями (далі –ЗУ №168/97-ВР) ДПІ у зв’язку з надходженням кожної такої декларації та заяви про  відшкодування з бюджету ПДВ здійснено  перевірки, за результатами яких складено:

довідку від 02.09.05 року №343/232/05827201 –про перевірку правильності обчислення та своєчасності  внесення до бюджету  сум податку на додану вартість  Спільним підприємством з іспанським інвестором «Інтерсплав»,  код 05827201, за період з 01.05.05 року по 30.06.05 року, за результатами якої порушень не виявлено;

акт 31.12.05 року №401/23-30/05827201  - про результати документальної невиїзної перевірки щодо правомірності формування податкового кредиту з ПДВ СП «Інтерсплав»за період з 01.12.04 року по 31.05.05 року, - згідно якому підприємством за вказаний період зайво віднесено до податкового кредиту з ПДВ 4.295.395,91 грн.;

довідку від 22.05.06 року №2/23-30/05827201 –про результати виїзної позапланової перевірки СП «Інтерсплав»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з ПДВ на розрахунковий рахунок за період з 01.02.06 року по 28.02.06 року,  згідно якій порушень чинного законодавства не виявлено;

акт від 13.06.06 року №131/23-30//05827201 – про результати виїзної позапланової перевірки СП «Інтерсплав»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з ПДВ на розрахунковий рахунок за період з 01.03.06 року по 31.03.06 року, - згідно якому  бюджетне відшкодування з ПДВ за березень 2006 року підтверджено на суму 1.796.544,00 грн.; завищено суму  бюджетного відшкодування за той же період на 12127,08 грн.; під час перевірки виявилося неможливим  підтвердити заявлену суму бюджетного відшкодування за вказаний період на суму 649.957,00 грн.(платником податку результати перевірки оскаржено до ДПІ, - вих. №1369 від19.06.06 року);

довідку від 17.07.06 року №176/23-30/05827201 –про результати виїзної позапланової перевірки СП «Інтерсплав» з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з ПДВ  на розрахунковий рахунок за період з 001.04.06 року по 30.04.06 року, - згідно якій сума заявленого бюджетного відшкодування з ПДВ знайшла своє підтвердження у розмірі 1.843.859,00 грн. та виявилося неможливим підтвердити суму відшкодування у розмірі 1.460.028,00 грн. (платником податку результати перевірки оскаржено до ДПІ, - вих. №1704 від 21.07.06 року);

довідку від 11.08.06 року №201/23-30/05827201, - про результати виїзної позапланової перевірки СП «Інтерсплав»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з ПДВ на розрахунковий рахунок за період з 01.05.06 року по 31.05.06 року, - згідно якій за результатами перевірки підтверджено суму заявленого бюджетного відшкодування у розмірі 1.711.960,00 грн. та  виявилося неможливим підтвердити таку суму у розмірі 2.519.673,00 грн. (результати перевірки платником податку оскаржено до ДПІ, - вих. №1896 від 16.08.06 року);

довідку від 12.09.06 року №225/23-30/05827201 –про  результати перевірки СП «Інтерсплав»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з ПДВ на розрахунковий рахунок за період з 01.06.06 року по 30.06.06 року, - згідно якій  підтверджено заявлену до відшкодування суму ПДВ у розмірі 2.601.650,00 грн. та  виявилося неможливим підтвердити частину заявленої суми у розмірі 1.791.747,00 грн.(платником податку результати перевірки оскаржено до ДПІ, - вих. №2138 від 15.09.06 року);

довідку від 10.11.06 року №276/23-30/05827201, - про результати виїзної позапланової перевірки СП «Інтерсплав»з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування з ПДВ на розрахунковий рахунок за період з 01.07.06 року по 31.08.06 року, - згідно якій знайшли своє підтвердження суми бюджетного відшкодування з ПДВ:

за липень 2006 року – у  розмірі1.281.466,20 грн.

за серпень 2006 року  – у розмірі 1.302.719,30 грн.;

не виявилося можливим підтвердити суми відшкодування:

за липень 2006 року – у розмірі 4.140.987,80 грн.,

за серпень 2006 року –у розмірі 3.254.156,20 грн. (платником податку результати

перевірки оскаржено до ДПІ, - вих. № 2699 від 15.11.06 року);

акт від 19.12.06 року №316/23-30/05827201, - про результати невиїзної документальної перевірки СП «Інтерсплав»з питання достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування ПДВ за періоди  травень 2005 року та лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2006 року, - згідно якому платником податку  не доведено за вищевказані звітні податкові  періоди фактів надмірної сплати ПДВ, а тому зайво віднесено  до бюджетного відшкодування суми ПДВ за періоди:

травень 2005 року –1.056.500,00 грн.;

лютий 2006 року –305.199,00 грн.;

березень 2006 року – 494.224,00 грн.;

квітень 2006 року –1.460.028,00 грн.;

травень 2006 року –1.967.086,00 грн.;

червень 2006 року –2.020.884,00 грн.;

липень 2006 року –2.472.043,00 грн.;

серпень 2006 року –2.391.009,00 грн., -

а всього на суму 12.166.973,00 грн.

Судом звернуто увагу на те, що вищезгадані довідки та акти не містять посилань на конкретні порушення СП «Інтерсплав»Закону України від 03.04.1997 року №168/97-ВР «Про податок на додану вартість»; причинами непідтвердження сум бюджетного відшкодування, про які в них йдеться, є  лише факти неотримання ДПІ (або ДПА у Луганській області, - якщо перевірка проводилася за участю її фахівців)  результатів перевірок, які проводилися на її прохання іншими підрозділами Державної податкової служби України.

3.1.  09.11.05 року на підставі акту перевірки №401/23-30/05827201 від 31.10.05 року ДПІ винесено податкове повідомлення-рішення №/0,  згідно якому щодо позивача констатовано факт завищення ним сум бюджетного відшкодування з ПДВ за період 12 місяців 2004 року та січень-травень 2005 року.

Оскільки предметом спору по цій справі є бюджетне відшкодування за травень 2005 року, то суд  у цій постанові посилається лише на суму завищення  бюджетного відшкодування з ПДВ за травень 2005 року у розмірі 733.030,51 грн.

Постановою господарського суду Луганської області від 23.01.06  року (справа №12/723н-ад), залишеною без змін Луганським апеляційним господарським судом, це податкове повідомлення-рішення визнано протиправним та нечинним.

3.2.  19.12.06 року ДПІ у місті Свердловську  на підставі акту перевірки №316/23-30/05827201 від 19.12.06 року, у зв’язку з порушенням вимог п.1.8 ст.1; підпункту 7.2.1 п. 7.2, п.п. 7.4.1 та п.п. 7.4.5  п. 7.4, п.п. 7.5.1 п. 7.5 ст. 7 Закону України від 03.04.1997 року №168/97-ВР «Про податок на додану вартість»прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким:

а)констатовано факт завищення СП «Інтерсплав»суми відшкодування ПДВ з Державного бюджету  за:

травень 2005 року –1.056.500 грн.,

лютий 2006 року –305199 грн.,

березень 2006 року – 494.224 грн.,

квітень 2006 року –1.460.028 грн.,

травень 2006 року –1.967.086 грн.,

червень 2006 року –2.020.884 грн.,

липень 2006 року –2.472.043 грн.,

серпень 2006 року –2.391.009 грн.,

а всього 12.16.973, 00 грн.;

б)застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 329.364, 00 грн.

Це рішення є предметом спору по справі.

4.На підтвердження законності та обґрунтованості своїх позовних вимог позивачем надано до матеріалів справи наступні докази правомірності його дій щодо визначення своїх податкових зобов’язань з ПДВ за спірні періоди 2005-2006 років:

-  податкові накладні (томи 5, 6, 7, 8, 9, 10);

- дані ДПА України про те, що контрагенти, з яким у позивача укладено господарські договори, зареєстровані в якості платників податку на додану вартість (том 4, а.с.40-108 та ін.);

- договори (контракти) з контрагентами (том 4, 5 та ін.);

- платіжні доручення про здійснення ним (позивачем) оплати вартості товарів та послуг, отриманих ним від своїх контрагентів, у тому числі ПДВ (томи 5, 6, 7, 8, 9, 10);

- письмові  підтвердження контрагентів позивача за господарськими договорами про те, що вони дійсно є юридичними особами, зареєстрованими у встановленому законом порядку; що вони  відвантажували продукцію (товари, надавали послуги) позивачу по цій справі.

5.Згідно інформації позивача, долученої до матеріалів справи,  ним за період травень 2005 року  та лютий-серпень 2006 року (включно) заявлено до відшкодування з державного бюджету наступні суми ПДВ:

травень 2005 року –2.623.987,00 грн.,

лютий 2006 року –1.032.999,00 грн.,

березень 2006 року  - 1.937.239,00 грн.,

квітень 2006 року -  3.303.887,00 грн.,

травень 2006 року -  4.231.633,00 грн.,

червень 2006 року –4.393.397,00 грн.,

липень 2006 року –5.422.454,00 грн.,

серпень 2006 року –4.556.876,00 грн.,

а всього 27.502.472,00 грн. грн. 00 коп.

5.1.З цих сум на його користь за результатами перевірок, здійснених ДПІ, відшкодовано з державного бюджету за:

травень 2005 року –1.991.536,00 грн.,

лютий 2006 року –1.032.999,00 грн.,

березень 2006 року  - 1.937.239,00 грн.,

квітень 2006 року -  1.843.859,00 грн.,

травень 2006 року -  2.184.372,00 грн.,

червень 2006 року –2.372.513,00 грн.,

липень 2006 року – 1.445695,00 грн.,

серпень 2006 року –1.386.492,00 грн.,

а всього 14.194.705,00 грн. грн. 00 коп., - тобто невідшкодованою за вищеназвані періоди залишилась сума ПДВ у розмірі 13.307.767,00 грн.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що позивач  належним чином документально довів суду факти:

надання ним встановленої чинним законодавством податкової звітності, яка цілком відповідає вимогам останнього;

для визначення своїх податкових зобов’язань  ним використані належні та припустимі документи, які у повному обсязі підтверджують його участь у господарських правовідносинах та повне і належне виконання сторонами своїх зобов’язань по них;

повної сплати  ціни товару (робіт, послуг) та ПДВ як частини їх вартості постачальникам  таких робіт (товарів, послуг).

ІІ.1.Відповідач в якості доказів неправомірності позовних вимог СП «Інтерсплав»надав до матеріалів справи :

службове листування з підрозділами Державної податкової служби України з приводу проведення  перевірок «ланцюгів»зв’язків постачальників (продавців) позивача по цій справі, які не є безпосередніми контрагентами СП «Інтерсплав»за договорами (контрактами) (томи 10 та 11);

рішення Подільського районного суду міста Києва від 19.06.06 року (справа №2-п-2316/06) –про визнання недійсними установчих документів ТОВ «Левада-Аванті» (том 10, а.с. 52-53); рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15.12.06 року - про скасування державної реєстрації ТОВ «АМАДА» (том 10, а.с. 136-137); та ін.;

постанову господарського суду Луганської області від 04.08.06 року (справа №12/407пн-ад) –про визнаня недійсним запису про державну реєстрацію  ПП «ВАК-ТРЕЙД-СЕРВІС»(том. 10, а.с. 54-55);

акти про відсутність за юридичною адресою деяких підприємств (наприклад, акт №290 від 15.11.06 року –про відсутність за юридичною адресою ТОВ «ВВ Компані»(том 10, а.с.103); акт від 30.11.06 року –про відсутність за юридичною адресою ПП «Буд-Маркет»; акт від 17.01.07 року –про відсутність за юридичною адресою ПП «Техно-торгова фірма «Стиль»; акт №16 від 12.12.05 року –про відсутність за юридичною адресою ТОВ «Промресурс»; та ін.), - при цьому такі акти не підписані будь-ким з незацікавлених осіб, а тому суд в якості доказів оцінює їх критично.

2.Посилання на необхідність проведення перевірок усіх ланцюгів договірно-господарських зв’язків контрагентів СП «Інтерсплав»з їх контрагентами (тобто третіми особами для СП) має місце у кожній з вищенаведених довідок та актів.

3. Відповідач у актах та довідках  не зробив посилань на будь-які дані про те, що будь-яке з підприємств-контрагентів СП «Інтерсплав»у встановленому законом порядку на момент укладення або виконання господарських договорів було припинено як юридичну особу; що будь-яке з них не зареєстроване в якості платника ПДВ   та т. і.

4.ДПІ у вищеназваних довідках та актах не робить посилань на конкретні  ФАКТИ порушення чинного законодавства, припущені позивачем.

5.Акти перевірок та довідки  не містять у собі  будь-яких даних про те, що позивач як платник податку на додану вартість при визначенні своїх податкових зобов’язань та суми відшкодування ПДВ з бюджету використав податкові накладні, які не відповідають вимогам підпункту 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 ЗУ №168/97-ВР «Про податок на додану вартість».

Оцінивши докази, надані відповідачем, суд звернув увагу на те, що у кожному випадку  визнання неправомірним відшкодування з бюджету ПДВ на користь СП «Інтерсплав», фахівці ДПІ у такий спосіб покладали на позивача відповідальність за правомірність дій юридичних осіб, які НЕ ПІДПОРЯДКОВАНІ позивачу та НЕ БУЛИ його контрагентами по господарських договорах та господарських  правовідносинах.

Таким чином, оцінюючи докази, наведені у розділах І та ІІ цієї постанови, суд дійшов висновку про те, що відповідач, заперечуючи проти позову, не доказав правомірність  свого спірного рішення, - що суперечить вимогам частини 2 ст. 71 КАСУ.

ІІІ.Заслухавши представників сторін та прокурора, оцінивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов ПІДЛЯГАЄ задоволенню у повному обсязі з таких підстав.

1.Суд вважає, що дії позивача по цьому спору відповідають вимогам чинного законодавства.

1.1. Так, згідно підпункту 7.7.1 п. 7.7 ст. 7 Закону України від 03.04.97 року №168/97-ВР „Про податок на додану вартість” сума  ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між сумою податкового зобов’язання звітного податкового періоду  і сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

1.2.Позивач належним чином документально довів суду, що ним при визначенні своїх податкових зобов’язань та податкового кредиту у травні 2005 року та лютому-серпні 2006 року використані лише податкові накладні, які відповідають вимогам підпункту 7.2.1 п. 7.2 ст. 7 ЗУ №168/97-ВР.

Відповідач не с простував  його доводи у цій частині.

1.3.Наявними у справі доказами та відповідачем НЕ доведено, що позивачем податкові зобов’язання визначені з  порушенням вимог  абзацу першого підпункту 7.2.4 п. 7.2 ст. 7  того ж Закону, згідно якому:

право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку у порядку, передбаченому статтею 9 цього Закону.

2.Згідно пункту 7.5 ст. 7 ЗУ №168/97-ВР –

датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається:

7.5.1.дата здійснення першої з подій:

або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) –в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків;

або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Матеріалами справи підтверджено, що позивач НЕ припустився порушень цих вимог.

3.Як сказано у підпункті 7.7.2 п.7.7 ст. 7 ЗУ №168/97-ВР, -

якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована на підставі підпункту 7.7.1 п.7.7 ст. 7 ЗУ №168/97-ВР має від’ємне значення, то:

а)бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від’ємного значення, що складає суму податку, фактично сплаченого одержувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг),;

б)залишок від’ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

3.1.Суд вважає, що дії позивача у даному випадку відповідають вимогам пункту 1.8 ст. 1 ЗУ №168/97-ВР, яким передбачено, що:

бюджетне відшкодування –сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою  податку у випадках, визначених цим Законом.

Таким чином, норма, викладена у підпункті «а»підпункту 7.7.2 п. 7.7 ст. 7 вищезгаданого Закону, спростовує твердження ДПІ, викладені нею  як в акті перевірки, так і  приведені в судовому засіданні  з приводу того, що:

позивач, щоб довести своє право на отримання бюджетного відшкодування з ПДВ за спірні періоди, повинен надати докази сплати ним сум ПДВ, які входять до складу ціни товарів (робіт, послуг), сплаченої ним постачальникам (продавцям) останніх саме ДО БЮДЖЕТУ, а не на користь постачальників (продавців) товарів (робіт, послуг);

навіть за наявності таких доказів бюджетне відшкодування може мати місце лише за наявності доказів  сплати постачальниками (продавцями) позивача сум ПДВ до бюджету.

3.2.Позивачем при вирішенні питання про відшкодування з бюджету ПДВ за травень 2005 року та лютий-серпень 2006 року дотримано вимог підпункту 7.7.4 п. 7.7 ст. 7 ЗУ №168/97-ВР, в якому сказано:

платник податку, який має право на одержання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення повної суми бюджетного відшкодування, подає відповідному податковому органу податкову декларацію та заяву про повернення такої повної суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. При цьому платник податку  у п’ятиденний термін після подання декларації податковому органу подає органу Державного казначейства України копію декларації, з відміткою податкового органу про її прийняття,  для ведення реєстру податкових декларацій у розрізі платників.

До декларації додається розрахунок бюджетного відшкодування, копії погашених податкових векселів (податкових розписок), у разі їх наявності,  та оригінали п’яти основних аркушів (примірників декларанта) вантажних митних декларацій, у разі наявності експортних операцій.

Отже, на підставі досліджених матеріалів справи суд вважає, що позивачем вірно визначено суму цього податку за спірні податкові періоди, - тобто вересень-грудень 2005 року та січень 2006 року та суми бюджетного відшкодування з нього за ті ж періоди 2005-2006 років, що повністю підтверджується наявними у справі доказами.

4.Що стосується висновків фахівців про неправомірність визначення позивачем суми бюджетного відшкодування за:

травень 2005 року –2.623.987,00 грн.,

лютий 2006 року –1.032.999,00 грн.,

березень 2006 року  - 1.937.239,00 грн.,

квітень 2006 року -  3.303.887,00 грн.,

травень 2006 року -  4.231.633,00 грн.,

червень 2006 року –4.393.397,00 грн.,

липень 2006 року –5.422.454,00 грн.,

серпень 2006 року –4.556.876,00 грн.,

а всього 27.502.472,00 грн. грн. 00 коп., - то суд вважає їх такими, що:

не підтверджуються конкретними документами та іншими доказами,

не ґрунтуються на фактичних обставинах справи,

не відповідають чинному законодавству.

Такий висновок витікає з наступного.

4.1.Як уже сказано вище у цій постанові, ДПІ в акті перевірки не наведено жодного з доказів:

фіктивності юридичних осіб –контрагентів позивача за договорами постачання сировини  (товарів, робіт, послуг)  та т.і.;

не виявлено жодного факту виписки ними податкової накладної, яка б не відповідала вимогам чинного законодавства (підпунктам 7.2.1 та 7.2.4  пункту 7.2 ЗУ №168/97-ВР);

жодного факту використання позивачем незаконно оформленої податкової накладної при визначенні своїх податкових зобов’язань.

4.2.ДПІ по цьому спору дотримується позиції, яка свідчить про фактичне перекладення нею функцій органів державної податкової служби на позивача.

Такий висновок витікає з оцінки підстав, згідно з якими ДПІ дійшла висновку про необґрунтованість вимог позивача –платника ПДВ –про відшкодування йому останнього з бюджету за травень 2005 року та лютий-серпень 2006 року, оскільки ДПІ не змогла здійснити моніторинг господарських правовідносин контрагентів позивача за господарськими договорами останніх  зі своїми контрагентами (тобто НЕВІДОМИМИ, ТРЕТІМИ особами для СП «Інтерсплав»).

Така вимога  суперечить чинному законодавству, а саме:

а)ЗУ №168/97-ВР, - який не містить у собі норми про відповідальність платника ПДВ за дії осіб, які не є ані підпорядкованими йому, ані стороною по господарських угодах, укладених таким платником ПДВ;

б)вимогам ст.ст.203 та 215 Цивільного кодексу України, оскільки у справі немає доказів про визнання нечинною у встановленому законом порядку будь-якої угоди, укладеної  СП «Інтерсплав»;

в)статті 9 Закону України від 25.06.1991 року №1251-ХІІ «Про систему оподаткування», яка  не передбачає обов’язку  платника податку при здійсненні ним своїх господарських повноважень ПЕРЕВІРЯТИ законність та обґрунтованість державної реєстрації  своїх партнерів за договорами, вимагати від них надання даних про їх господарські зв’язки і т.д.;

статті 10 того ж Закону, яка в числі прав платника податків не передбачає таких, про які йдеться у попередньому абзаці;

г)статтей 8, 9 та 10 Закону України від 04.12.1990 року №509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні», - згідно з якими функції здійснення контролю  за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків та зборів (обов’язкових платежів), контролю за наявністю свідоцтв про державну реєстрацію суб’єктів підприємницької діяльності, обліком платників податків, виявленням і веденням обліку надходжень податків, інших платежів і т.д. -  покладено не на суб’єктів підприємницької діяльності - юридичних осіб, а на органи державної податкової служби України;

д) підпункту 7.7.5 та 7.7.6 п. 7.7. ст. 7 ЗУ №168/97–ВР, який покладає на податкові органи  обов’язок провести впродовж 30 днів з дня надходження податкової декларації з ПДВ  невиїзну (камеральну) перевірку заявлених у декларації з ПДВ даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства,  податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову  виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.

Податковий орган зобов’язаний у 5-денний термін після  закінчення перевірки надати органу державного казначейства висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно п.п. 7.7.6 п. 7.7. ст. 7 ЗУ №168/97-ВР, на підставі цього висновку орган Державного казначейства сплачує платнику податку  належну йому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з державного бюджету на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

Аналіз норм, викладених у підпункті 7.7.5 п.7.7 ст. 7 названого Закону, показує, що загальний термін перевірки достовірності розрахунку сум ПДВ, які підлягають відшкодуванню з Державного бюджету на користь платника ПДВ, не може перевищувати двох місяців.

Матеріали справи свідчать, що ДПІ цей термін порушено у кожному з випадків проведення перевірок.

Таким чином, оцінюючи докази, наявні у матеріалах справи, суд дійшов висновку про те, що дії  ДПІ у місті Свердловську при винесенні спірного податкового повідомлення-рішення від 19.12.06 року №/0 –про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість СП «Інтерсплав»за деклараціями за травень 2005 року та лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2006 року на загальну суму 12.166.973,00 грн. і застосування штрафних (фінансових) санкцій у сумі 329.364,00 грн. - не відповідають чинному законодавству, а саме вимогам:

а) статті 19 Конституції України, згідно якій:

правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов’язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України;

б)статті 3 ЗУ №509-ХІІ, згідно якій:

органи державної податкової служби  України у своїй діяльності керуються Конституцією України, законами України, іншими нормативно-правовими актами органів державної влади, а також рішеннями… органів місцевого самоврядування з питань оподаткування, виданими у межах їх повноважень;

в)статтей 8,9 та 10 того ж Закону, - зміст яких наведено вище у цій постанові.

За таких обставин спірне податкове повідомлення-рішення не може залишатися чинним, а позов підлягає задоволенню У ПОВНОМУ ОБСЯЗІ.

Керуючись частиною 1 ст. 94 КАС України, суд стягує з державного бюджету  на користь СП «Інтерсплав»понесені ним судові  витрати у сумі 3,40 грн.

Судом прийнято до уваги те, що відповідач згідно ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України від 21.101.93 року №7/93 “Про державне мито” при зверненні до суду з позовом звільнений від сплати державного мита.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України; ст.ст. 3,8,9 та 10 Закону України від 04.12.1990 року №509-ХІІ «Про державну податкову службу в Україні»; п.1.8 ст. 1;  п.п. 7.2.1, 7.2.4 п. 7.2; п. 7.3; п. 7.4; п.п. 7.7.1, 7.7.2, 7.7.3, 7.7.4, 7.7.5  та 7.7.6 п.7.7. ст. 7 Закону України від 03.04.1997 року №168/97-ВР „Про податок на додану вартість”, ст.ст.9 та 10 Закону України від 25.06.1991 року №1251-ХІІ «Про систему оподаткування», керуючись ст.ст. 94, 158-162 та 167 КАС  України,  суд

п о с т а н о в и в :

1.Позов задовольнити у повному обсязі.

2.Визнати протиправним та нечинним податкове повідомлення-рішення  №/0 від 19.12.06 року, прийняте Державною податковою інспекцією у місті Свердловську Луганської області.

3.Стягнути з Державного бюджету з поточного рахунку 0006, МФО 804013, ОКПО 24046582, отримувач –Управління Державного казначейства у м. Луганську ГУ ДКУ у Луганській області, банк –ГУ ДКУ у Луганській області, код бюджетної класифікації 22090200 - на користь Спільного підприємства з іспанським інвестором «Інтерсплав», ідентифікаційний код 05827201, яке знаходиться за адресою: місто Свердловськ Луганської області, –судові витрати у сумі 3 (три) грн. 40 коп.

Відповідно до частини 4 ст. 167 КАС України у судовому засіданні 06.03.07 року за згодою представників сторін та прокурора оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови.

Постанова набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо такої заяви не буде подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складення  постанови у повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу - з  дня  складення  в  повному обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову у повному обсязі складено та підписано 12.03.2007 року.

Суддя                                                                                                          А.П.Середа