ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"18" січня 2007 р.                                                            Справа №6/6837-А

за позовом  Управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі Хмельницької області м. Дунаївці

до Закритого акціонерного товариства "Дунаєвецька меблева фабрика", м. Дунаївці

про стягнення 50357,95 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат по виплаті доставці  пільгових пенсій

Суддя  Танасюк О.Є.                    Секретар судового засідання  Сарбей О.Ф.

Представники сторін:

від позивача   Снігур В.В. –представник за довіреністю №150/01 від 16.01.07р.

від відповідача   Наголюк М.В. –директор

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи. Ухвала господарського суду  від 22.11.06р. про відкриття провадження у справі та повістки направлені сторонам  рекомендованим листом. (Вих.№01-223 від 22.11.06р.) В зв’язку з неявкою відповідача та відсутністю заяви про розгляд справи без його участі, судове засідання по даній справі відкладалося.

Суть спору: Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 50 357,95 грн. заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку  пільгових пенсій відповідно до Закону України “Про загальнообов’язкове держане пенсійне страхування”. Також,  як на підставу для стягнення заборгованості позивач посилається на  ч. 2 Прикінцевих положень Закону та  п.п.6.8., 6.9 п 6  Інструкції  про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України.

Повноважний представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав, обґрунтовуючи їх наявними у справі матеріалами.

Відповідач у письмових запереченнях на позовну заяву та його повноважний представник в судовому засіданні позовні вимоги визнають, виникнення заборгованості по витратах на виплату та доставку пільгових пенсій  пояснює важким фінансовим становищем та зобов’язується погасити заявлену до стягнення заборгованість по мірі надходження коштів на рахунки підприємства.

Розглядом   матеріалів   справи   встановлено   наступне:

Закрите акціонерне товариство „Дунаєвецька меблева фабрика”, м. Дунаївці є юридичною особою, що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію СПД –юридичної особи №21312784 від 22.08.96р. та довідкою Хмельницького обласного управління  статистики №700 від р., тому відповідно до ст. 1,14 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” є підприємством, яке сплачує  страхові  внески  на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування.

У відповідача станом на 27.10.06р. склалась заборгованість по відшкодуванню пільгових пенсій, призначених за списком №2  за період  з 25.01.04р. по 25.10.06р. у сумі 50 357,95 грн., що  підтверджується розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за 2005р., призначених за списком 2 (пунктів “б”-“з” ст.13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”), довідками відділу виплати пенсій управління Пенсійного фонду України Дунаєвецькому районі, картками особового рахунку платника, розрахунком суми позову

На день розгляду справи заборгованість відповідача не погашена  в добровільному порядку, в зв’язку з чим позивачем подано позов про її стягнення в судовому порядку.

Досліджуючи надані докази та оцінюючи їх у сукупності, до уваги приймається

наступне:

Відповідно ст. 1 Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне  страхування” страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до цього  Закону  сплачують  страхові  внески  на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування; страхові внески  - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов'язкове  державне  пенсійне  страхування,  сплачені згідно  із  законодавством,  що діяло раніше;  кошти,  сплачені на загальнообов'язкове державне пенсійне  страхування  відповідно  до цього Закону.

Відповідно до п. 1 ст. 14 зазначеного Закону страхувальниками відповідно до цього Закону є: роботодавці: підприємства, установи і організації,  створені відповідно до законодавства  України,  незалежно  від  форми   власності,   виду діяльності  та  господарювання,  об'єднання громадян,  профспілки, політичні партії (у тому числі філії,  представництва,  відділення та  інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств,  установ, організацій,  об'єднань громадян,  профспілок,  політичних партій, які  мають  окремий  баланс  і  самостійно  ведуть  розрахунки  із застрахованими особами),  фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності  та  інші особи (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,  які обрали особливий спосіб оподаткування  (фіксований  податок,  єдиний  податок,  фіксований сільськогосподарський  податок,  придбали   спеціальний   торговий патент),   які   використовують  працю  фізичних  осіб  на  умовах трудового договору (контракту) або на інших  умовах,  передбачених законодавством,  або за договорами цивільно-правового характеру.

Відповідно до  п.6 ст. 17 вказаного Закону платник страхових внесків зобов’язаний нараховувати,  обчислювати  і  сплачувати  в   установлені строки та в повному обсязі страхові внески.

Згідно ст. 106 зазначеного Закону у разі виявлення  своєчасно  не  сплачених  сум  страхових внесків  страхувальники зобов'язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею. Суми  страхових  внесків своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки,  визначені  статтею  20  цього Закону, в тому числі обчислені територіальними органами Пенсійного фонду у випадках,  передбачених частиною третьою статті  20  цього Закону, вважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і  стягуються  з  нарахуванням  пені  та застосуванням фінансових санкцій.

Відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” , п.п.6.1 п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затв. Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за №64/9663, відшкодуванню підлягають фактичні витрати Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

У відповідності до п.п.6.1,6.4,6.8 п.6 Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України(затверджено Постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 N 21-1, зареєстровано в Міністерстві Юстиції №64/8663 від 16.01.2004 р.)  відшкодуванню  підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій,  призначених  на  пільгових  умовах в розмірах 100 відсотків фактичних витрат на  виплату і доставку пенсій. Розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів  органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. Підприємства  щомісяця до  25-го числа вносять  до Пенсійного  фонду  зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку  пенсій,  призначених  на  пільгових умовах.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано необхідні докази про наявність у відповідача заборгованості та вжиття заходів її стягнення, відповідно до вимог Закону України “Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування” від 09.07.03 р.

Також, судом приймається до уваги, що заявлена до стягнення заборгованість відповідачем визнається, що підтверджується поясненнями його повноважного представника.

За таких обставин, позовні вимоги позивача щодо стягнення 50 357,95 грн. обґрунтовані, підтвердженні матеріалами справи, відповідають чинному законодавству та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позов Управління Пенсійного фонду України у Дунаєвецькому районі,  м. Дунаївці до Закритого акціонерного товариства „Дунаєвецька меблева фабрика”, м. Дунаївці  про стягнення50 357,95 грн.  заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій  задоволити.

Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Дунаєвецька меблева фабрика”, (м. Дунаївці, вул. ІІІ Інтернаціоналу,23, код 21312784) на користь управління Пенсійного фонду України в Дунаєвецькому районі (м. Дунаївці, вул. Шевченка,71, ) 50 357,95 грн. (п’ятдесят тисяч триста п’ятдесят сім гривень 95 коп.)  заборгованості по відшкодуванню пільгових пенсій.

Згідно    ст.ст. 185-186 КАСУ  сторони та   інші     особи, які   беруть участь у  справі  мають право    оскаржити  в    апеляційному  порядку Постанову повністю або частково. Заява про     апеляційне    оскарження   подається протягом  10 днів дня проголошення,  апеляційна    скарга  подається протягом  20 днів після подання   заяви по апеляційне оскарження. Подаються    до    Житомирського  апеляційного   господарського    суду     через  суд  першої інстанції.

Згідно ст.  254 КАСУ  Постанова , якщо інше не встановлено КАСУ  набирає законної сили  після   закінчення    строку  подання   заяви  про апеляційне   оскарження , якщо таку    заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                                      О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.