ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

19 січня 2007 р.
№ 43/453

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого
Удовиченка О.С.,

суддів:
Панової І.Ю.
Яценко О.В.

розглянувши касаційну скаргу
Печерської районної у місті Києві державної адміністрації

на ухвали
господарського суду міста Києва від 03.07.2006 та 22.09.2006

у справі
господарського суду
№ 43/453
Міста Києва

за  заявою
Приватного підприємства "Таір"

про
Банкрутство

В С Т А Н О В И В :

Подана  Печерською районною у місті Києві державною адміністрацією касаційна скарга від  20.12.2006  № 3063/6-29 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

В касаційній скарзі Печерська районна у місті Києві державна адміністрація просить суд скасувати  ухвали господарського суду  міста Києва від  03.07.2006 р. та від 22.09.2006 у справі № 23/453.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду міста Києва від  03.07.2006 р.   порушено  провадження у справі № 23/453 про банкрутство Приватного підприємства "Таір", в порядку ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Зокрема, такий випадок встановлений частиною першою статті 11113 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до положень якої ухвали місцевого або апеляційного господарського суду можуть бути оскаржені у касаційному порядку у випадках, передбачених цим Кодексом та Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Оскарження ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство   чинним законодавством не передбачено.

Отже в прийнятті касаційної скарги Печерської районної у місті Києві державної адміністрації в частині оскарження ухвали господарського суду міста Києва від 03.07.2006 у справі № 23/453 належить відмовити.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою господарського суду від 22.09.2006 у справі № 23/453 затверджено звіт ліквідатора  та ліквідаційний баланс, ухвалено ліквідувати банкрута –ПП "Таір".

В касаційній скарзі заявник посилається на те, що суд прийняв рішення, що стосується обов'язків державного реєстратора, не залучивши скаржника до участі у справі № 23/453 та не надав своєчасне відповідне повідомлення про час та місце слухання справи.

Відповідно до ст.107 Господарського процесуального кодексу України сторони у справі мають право подати касаційну скаргу, а прокурор касаційне подання на рішення місцевого господарського суду, що набрало законної сили, та постанову апеляційного суду. Касаційну скаргу мають право подати також особи, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийняв рішення чи постанову, що стосується їх прав і обов’язків.

Відповідно до преамбули Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" цей Закон    встановлює    умови   та   порядок   відновлення платоспроможності суб'єкта підприємницької діяльності  -  боржника або   визнання   його   банкрутом  та  застосування  ліквідаційної процедури, повного або часткового задоволення вимог кредиторів.

Колегія суддів  Вищого господарського суду України вважає, що  у справі про банкрутство вирішується завдання справедливого і пропорційного розподілу серед кредиторів майнової( конкурсної) маси боржника.

Відповідно до вимог ст.6 Закону України " Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців" державний реєстратор на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці  проводить державну реєстрацію припинення юридичних осіб та державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичними особами –підприємцями.

Відповідно до вимог ст.17 вказаного Закону в Єдиному державному реєстрі містяться  дата та номер запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, підстава для його внесення.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.09.2006 у справі № 43/453 на підставі  п.5 ст.32,п.6 ст.40 Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" затверджений звіт ліквідатора, затверджений ліквідаційний баланс станом на 22.09.2006 року, ліквідовано банкрута - приватне підприємство " Таір" , як юридичну особу в зв'язку з банкрутством , крім того суд ухвалив направити  копію ухвали направити банкруту, ліквідатору та державному реєстратору для внесення до Єдиного державного реєстру відповідного запису та повідомлення органів статистики, державної податкової служби, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування про внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення для зняття юридичної особи з обліку.

Провадження у справі № 43/453 припинено.

Відповідно до вимог ч.5 ст.39 Закону України " Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців"  у разі, якщо після завершення ліквідаційної процедури  в процесі банкрутства, яка встановлена законом, судом постановлене рішення про ліквідацію юридичної особи –банкрута, суд, що виніс відповідне рішення, в день набрання ним законної сили направляє його державному реєстратору за місцезнаходженням юридичної особи –банкрута для проведення державної реєстрації припинення юридичної особи.

Отже, виходячи з викладеного Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що в даному випадку, виходячи з вимог вказаної норми Закону, господарський суд зобов'язаний направити після закінчення провадження  у справі,  ухвалу, яка набрала законної сили, про ліквідацію юридичної особи   і припинення провадження у справі  на адресу державного реєстратора для відома та  здійснення останнім своїх функцій в межах компетенції , яка встановлена Законом.

Виходячи з вимог  ст.1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", державний реєстратор не є учасником провадження у справі про банкрутство.

При зверненні з касаційною скаргою  Печерська районна у місті Києві державна адміністрація не надала належного правового обгрунтування  тому факту, що ухвала господарського суду про припинення юридичної особи – банкрута –Приватного підприємства " Таір" стосується її прав і обов'язків.

Виходячи зі змісту Закону України " Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" державний реєстратор не є учасником  правовідносин щодо  відновлення платоспроможності боржника, які регулює  вказаний Закон, а лише здійснює державну реєстрацію факту порушення провадження у справі про банкрутство та  припинення юридичної особи внаслідок процедури банкрутства.

Враховуючи викладене, Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що правові підстави для прийняття касаційної скарги до розгляду відсутні.

Керуючись ст.ст.86, 107, 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В  :

Відмовити Печерській районній у місті Києві державній адміністрації в прийнятті касаційної скарги на ухвали господарського суду міста Києва від 03.07.2006 та 22.09.2006 у справі № 43/453.

Головуючий                                                                                      О.С. Удовиченко

Судді                                                                                            І.Ю. Панова

О.В. Яценко