СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

19.02.07                                                                                 Справа № 9/774ад(12/419)

Судова колегія у складі головуючого Ворожцова А.Г., суддів Доманської М.Л., Середи А.П., розглянувши матеріали справи за позовом

Спільного підприємства з іспанським інвестором “Інтерсплав”, м. Свердловськ

до    1.Відділення Державного казначейства у м. Свердловську

2.Державної податкової інспекції у м. Свердловську

про стягнення 3274905 грн. 27 коп.

за участю представників:

від позивача - Діденко С.О. - заст. нач. юр. відділу, дов. № 84 від 15.01.07,

від 1-відповідача – не прибув,

від 2-відповідача - Баранова С.О. - в.о. нач. юр. відділу, дов. № 7 від 05.06.06, Крівченко М.В. - заст.нач.юр.відділу ДПА в Луг.обл., дов. № 5 від 11.12.06, Мар'янченко Л.Д. - гол. держ. подат. інсп., дов. № 20 від 16.02.07.

Суть спору: Позивачем заявлена вимога про стягнення з Державного бюджету України бюджетної заборгованості з податку додану вартість в сумі 3265183 грн. 00 коп. по декларації за травень 2005р. і проценти в сумі 9722 грн. 27коп., в т.ч. 9348грн., нараховані на суму бюджетної заборгованості з ПДВ в розмірі 2632732грн. (експортне відшкодування) за період з 22.07.2005р. по 02.08.2005р. та в сумі 374грн. 27коп., нараховані на суму бюджетної заборгованості в розмірі 632451грн. (бюджетне відшкодування) за період з 01.08.2005р. по 02.08.2005р. включно.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 22.11.2005. по справі №12/419 рішення господарського суду Луганської області від 03.10.2005. по справі                       № 12/419 залишено без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 05.10.2006. скасовано постанову Луганського апеляційного господарського суду від 22.11.2005. по справі №12/419 та рішення господарського суду Луганської області від 03.10.2005. по справі № 12/419 в частині стягнення на користь СП "Інтерсплав" з Державного бюджету України бюджетної заборгованості з податку додану вартість в сумі 632451 грн. 00 коп. (бюджетне відшкодування), нарахованих на цю суму бюджетної заборгованості процентів за період з 01.08.2005р. по 02.08.2005р. в сумі 374 грн. 24 коп. та в частині стягнення на користь СП "Інтресплав" з ДПІ у м. Свердловську витрат по сплаті державного мита в сумі 5016 грн. 04 коп. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 23 грн. 21 коп.; справу передано на новий розгляд до господарського суду Луганської області.

Таким чином, спір за цією справою стосується лише частини позовних вимог щодо стягнення з Державного бюджету України бюджетної заборгованості з ПДВ в сумі 632 451,0 грн. та нарахованих на цю суму бюджетної заборгованості процентів в сумі 374,24 грн.

Позивач, СП «Інтерсплав», заявою від 13.12.06р. № 2973 уточнив позовні вимоги в частині стягнення процентів, нарахованих на суму бюджетного відшкодування, в якій просить стягнути з Державного бюджету України бюджетну заборгованість з ПДВ в сумі 3 265 183,0 грн. за декларацією за травень 2005 року, проценти в сумі 9 348,0 грн., нараховані на суму бюджетної заборгованості з ПДВ 2 632 732,0 грн. (експортне відшкодування) за період з 22.07.05р. по 02.08.05р. включно та пеню в розмірі 374,27 грн., нараховану на суму бюджетної заборгованості 632 451,0 грн. (бюджетне відшкодування) за період з 01.08.05р. по 02.08.05р. включно. Решта позовних вимог залишена без змін.

Заявою від 12.01.07р. № 39 позивач змінив позовні вимоги та просить суд:

> стягнути з Державного бюджету України бюджетну заборгованість з ПДВ в сумі 3 265 183,0 грн. за декларацією за травень 2005 року, проценти в сумі 9 722,27 грн., у т.ч. в сумі 9 348,0 грн., нараховані на суму бюджетної заборгованості з ПДВ 2 632 732,0 грн. (експортне відшкодування) за період з 22.07.05р. по 02.08.05р. включно та в сумі 374,27 грн., нараховану на суму бюджетної заборгованості 632 451,0 грн. (бюджетне відшкодування) за період з 01.08.05р. по 02.08.05р. включно.

У заяві позивач зазначив, що наказ господарського суду Луганської області від 30.11.05р. № 12/419, виданий на виконання рішення суду від 03.10.05р., в якому зазначена загальна сума бюджетної заборгованості з ПДВ, в частині стягнення з бюджету суми бюджетної заборгованості станом на час розгляду цієї справи не виконано. Залишок бюджетної заборгованості з ПДВ за декларацією за травень 2005 року становить 1 919 280,60 грн. та процентів у розмірі 9772,27 грн.

В обгрунтування цього позивач зазначив таке.

Підставою для отримання бюджетного відшкодування є дані тільки податкової декларації за звітний період відповідно до пп. 7.7.3 ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.97р. № 168/97-ВР (далі –Закон про ПДВ).

Декларація з ПДВ за травень 2005 року була подана позивачем 21.06.05р. разом з розрахунком суми експортного відшкодування. На думку позивача, він мав право на відшкодування:

·          2 632 732,0 грн. (експортного відшкодування) по 21.07.05р. (рядок 23 податкової декларації і рядок 6 розрахунку експортного відшкодування) включно,

·          632 451,0 грн. (бюджетного відшкодування) по 31.07.05р. (рядок 21 –рядок 23 податкової декларації; рядок 7 розрахунку експортного відшкодування) включно.

Розмір пені в сумі 374,27 грн. розрахований позивачем наступним чином:

1. сума бюджетного відшкодування (бюджетний борг) з ПДВ –632451 грн. (додаткове декларування рядок 21 –рядок 23 податкової декларації та рядок 7 розрахунку експортного відшкодування).

2. термін відшкодування –до 01.08.05р.

3. Кількість днів прострочення відшкодування –2 дні (з 01.08.05р. по 02.08.05р.).

4. Облікова ставка НБУ станом на 01 –02.08.05р. –9%.

Розрахунок: 632451 х 9% х 120% : 365 х 2 = 374,27 грн.

Щодо доводів 2-го відповідача, викладених у запереченні на позовну заяву, позивач виклав наступне.

Пунктом 1.8 Закону про ПДВ (зі змінами і доповненнями, які діяли в період виникнення спірних правовідносин) визначено, що бюджетне відшкодування –це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим законом. Жодна норма Закону про ПДВ не містить в собі твердження про те, що бюджетному відшкодуванню підлягають лише суми, які фактично були сплачені платником податку до Державного бюджету.

Відповідно до пп. 7.7 ст. 7 Закону про ПДВ ці суми визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов’язань, що виникли у зв’язку з будь-якою поставкою товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду. У разі, коли за результатами звітного періоду сума, визначена згідно з п. 7.7.1 цієї статті, має від’ємне значення, така сума підлягає відшкодуванню платнику податку з Державного бюджету України протягом місяця, наступного після подачі декларації.

Таким чином, сума бюджетного відшкодування залежить лише від правильності визначення суми податкових зобов’язань та податкового кредиту.

У судовому засіданні 25.12.06р. позивач звернувся до суду із заявою про зміну позовних вимог та просить стягнути з Державного бюджету України бюджетної заборгованості з податку додану вартість в сумі 632 451,0 грн. (бюджетне відшкодування) за декларацією за травень 2005 року та пеню в розмірі 374,24 грн., нараховану на суму бюджетної заборгованості 632451,0 грн. за період з 01.08.05р. по 02.08.05р. включно.

2-й відповідач, ДПІ у м. Свердловську, проти позову заперечує та посилаючись на п. 1.8 ст. 1, пп. 7.4.1, пп. 7.7.1 ст. 7 Закону про ПДВ стверджує, що право позивача на відшкодування ПДВ виникає лише при фактичній надмірній сплаті сум ПДВ до Державного бюджету України, а не з самого факту існування зобов’язання по сплаті ПДВ. За 13 запитами податкового органу на суми укладених позивачем угод (17243,2 тис. грн.) факт надмірної сплати ПДВ за спірною декларацією не підтверджено.

Щодо нарахування відсотків на невідшкодовану заборгованість з ПДВ, 2-й відповідач вважає, що позивачем не було враховано, що Законом України від 25.03.05р. «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік»та деяких інших законодавчих актів України»№ 2505 були внесені зміни до Закону про ПДВ, відповідно до яких у підпункті 7.7 ст. 7 Закону про ПДВ відсутнє таке поняття як нарахування процентів на суму бюджетної заборгованості.

Позивач стверджує, що правильність визначення ним суми податкових зобов’язань та податкового кредиту за травень 2005 року підтверджено ДПІ у м. Свердловську у довідці податкової служби від 02.09.05р. № 343/232/05827201 Про результати документальної перевірки правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум податку на додану вартість СП «Інтерсплав»за період з 01.05.05р. по 30.06.05р., а саме:

З питання правильності визначення сум податкового зобов’язання у періоді, що перевіряється, порушень не виявлено. Порядок обчислення і сплати податку на додану вартість, згідно ст. 7 Закону про ПДВ підприємством дотримується (стор. 11 Довідки),

З питань достовірності визначення сум податкового кредиту декларації з ПДВ по СП «Інтерсплав»у періоді, що перевіряється, порушень не виявлено.

Позивач наполягає на тому, що чинне законодавство України встановлює обов’язок покупця сплачувати ПДВ в ціні товару саме постачальнику (продавцю), а сума ПДВ, що включена до ціни товару, є податковим зобов’язанням продавця товару, і саме продавець товару несе обов’язок по сплаті цього податку до бюджету. У разі, коли отриманий від покупця ПДВ постачальником (продавцем) товару або іншим суб’єктом господарювання не буде сплачено до бюджету, то це не є підставою для невідшкодування з Державного бюджету покупцю сум ПДВ, сплаченої в ціні товару.

Крім того, додає позивач, він не уповноважений законодавчо проводити перевірки для встановлення фактів сплати чи несплати ПДВ постачальниками (продавцями) до бюджету. Більш того, отримані дані за результатами запитів 2-м відповідачем, якими він підтверджує факт відсутності надмірної сплати ПДВ, не можуть впливати на права та обов’язки позивача, оскільки він законодавчо не зобов’язаний нести відповідальність за дії контрагентів своїх постачальників (продавців) за господарськими угодами (договорами).

Оцінивши доводи позивача та відповідача і надані докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених вимог частково з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій»суди при здійсненні правосуддя повинні забезпечувати на засадах верховенства права захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Відповідно до п.п. 7.7.1 п.7.7 ст.7 Закону України “Про податок на додану вартість” (в редакції чинній на дату виникнення спору), суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов‘язань, що виникли у зв‘язку з будь-якою поставкою товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду.

Підпунктом 7.7.3 зазначеної статті встановлено, що  у разі, коли за результатами звітного  періоду сума, визначена згідно з підпунктом 7.7.1 цієї статті, має від‘ємне значення, така сума підлягає відшкодуванню платнику податку з Державного бюджету України протягом місяця, наступного після подачі декларації (експортне відшкодування протягом 30 днів з дня надання розрахунку).

Підставою для отримання відшкодування є дані тільки податкової декларації за звітний період.

Відшкодування здійснюється шляхом перерахування відповідних грошових сум з бюджетного рахунку на рахунок платника податку в установі банку, що його обслуговує, або шляхом видачі казначейського чека, який приймається до негайної оплати  (погашення) будь-якими банківськими установами.

Суми, не відшкодовані платнику податку протягом визначеного у цьому пункті строку, вважаються бюджетною заборгованістю. На суму бюджетної заборгованості нараховуються проценти на рівні 120 відсотків від облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент її виникнення, протягом строку її дії, включаючи день погашення. Платник податку має право у будь-який момент після виникнення бюджетної заборгованості звернутися до суду з позовом про стягнення коштів бюджету.

Як свідчать матеріали справи, сума бюджетного відшкодування за податковою декларацією за травень  2005р. визначена позивачем правильно, але бюджетне відшкодування своєчасно та в повному обсязі не проведене.

Суд погоджується з доводами  2-го відповідача, що  в Законі про ПДВ термін "бюджетне відшкодування" визначений як  сума, що підлягає  поверненню платнику податку з бюджету  у зв‘язку з надмірною сплатою  податку у випадках, визначених цим Законом".

Таким чином, право покупця товарів (робіт, послуг) на отримання бюджетного  відшкодування не пов‘язується з надмірною сплатою податку його контрагентами, які декларують  податкові зобов‘язання, утримують у покупців ПДВ та перераховують його до бюджету.

Щодо вимоги позивача про стягнення нарахованих на суму бюджетної заборгованості процентів за період з 01.08.2005р. по 02.08.2005р. в сумі 374 грн. 24 коп. суд вважає, що ця вимога не підлягає задоволенню, оскільки пункт 7.7.8 Закону про ПДВ був викладений у новій редакції згідно Закону України від 07.07.05р. № 2771-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про державний бюджет України на 2005 рік та деяких інших законодавчих актів України», який набрав чинності з 28.07.05р. Цей пункт не містить вимоги щодо сплати процентів, нарахованих на суму бюджетної заборгованості.

З огляду на докази, надані позивачем у судовому засіданні, суд погоджується з доводами позивача щодо правильності визначення податкових зобов’язань та суми податкового кредиту, а також правильності визначення суми бюджетного відшкодування, тому позовна вимога щодо стягнення з Державного бюджету України бюджетної заборгованості з ПДВ в сумі 632 451,0 грн. підлягає задоволенню.

Письмовими поясненнями від 27.01.07р. ГУДК у Луганській області зазначило, що за висновком ДПІ у м. Свердловську за декларацією за травень 2005 року позивачу було частково відшкодовано з Державного бюджету суму 695 757,0 грн.

Згідно довідки ДПІ у м. Свердловську від 30.12.05р. за № 15840/190 залишок бюджетної заборгованості за декларацією за травень 2005 року становить 2 560 476,60 грн.          Позивач надав суду письмові пояснення від 19.02.07р. № 429, згідно з якими на рахунок СП «Інтерсплав»перераховано державне мито в сумі 25500,0 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118,0 грн. згідно рішення господарського суду № 12/419 від 03.10.05р.

Позивач підтвердив факт виконання рішення господарського суду від 03.10.05р. та наказу, виданого на виконання цього рішення, в частині щодо стягнення з 2-го відповідача витрат по сплаті держмита в сумі 25500 грн. і на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118 грн. та просить стягнути з 2-го відповідача витрати по сплаті держмита в сумі 5 016,04 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 23,21 грн. (в частині, що є предметом цього судового розгляду та повернено постановою ВАСУ від 05.10.05р. на новий розгляд).

Оскільки наказ господарського суду Луганської області від 30.11.05р. № 12/419, виданий на виконання рішення суду від 03.10.05р., в якому зазначена загальна сума бюджетної заборгованості з ПДВ, знаходиться на виконанні виконавчої служби, суд виконавчий лист на стягнення бюджетного відшкодування у розмірі 632 451,0 грн. не видає.          Згідно ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що постанову у повному обсязі буде виготовлено протягом 5-денного строку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 158 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,   суд

п о с т а н о в и в:

1.  Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного бюджету України на користь позивача, СП «Інтерсплав», Луганська обл., м. Свердловськ, , бюджетну заборгованість з ПДВ в сумі 632 451,0 грн. за декларацією за травень 2005 року.

3. В решті позову відмовити.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 26.02.2007р.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Головуючий                                                             А.Г. Ворожцов

Судді                                                                                М.Л.Доманська

А.П. Середа