ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04.04.07 р.                                                                               Справа № 12/4а

Господарський суд Донецької області у складі судді Склярук О.І.

при секретарі судового засідання Здоренко В.В.

за участю представників сторін

від позивача – Гербут Н.П.

від відповідача – Чмирьова Л.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Етна” м.Маріуполь

До Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго в особі Приазовськи електричні мережі  м. Маріуполь

про скасування рішення комісії по розгляду актів за порушення ППЕЕ від 28.09.2006 року про нарахування згідно  п.2.6. Методики за період 12 місяців згідно акту № 022708 від 22.09.2006 року ( протокол № 28) та зобов'язання прийняти на зберігання обладнання встановлене ТОВ „Етна” на ТП -704 та укласти договір зберігання обладнання згідно глави 20 Господарського кодексу України

В судовому засідання оголошувалася перерва з 02.04.2007 року по 04.04.2007 року

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю „Етна” м.Маріуполь звернулося до господарського суду з позовною заявою  до Відкритого акціонерного товариства „Донецькобленерго в особі Приазовськи електричні мережи

м. Маріуполь про скасування рішення комісії по розгляду актів за порушення ППЕЕ від 28.09.2006 року про нарахування по  п.2.6. Методики за період 12 місяців згідно акту № 022708 від 22.09.2006 року ( протокол № 28)   та зобов'язання прийняти на зберігання встановлене ТОВ „Етна” обладнання  на ТП -704 та укласти договір зберігання обладнання згідно глави 20 Господарського кодексу України.

В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на відмову відповідача укласти з ним договір, Господарський кодекс України та інші обставини, викладені у позовній заяві.

Відповідач проти позову заперечував з підстав, викладених в відзиві на позовну заяву.

Дослідивши обставини справи, вислухав пояснення представників сторін господарський           суд встановив

22.09.2006 року  складено акт за № 022708 про порушення „Правил користування електричною енергією”, згідно якого встановлено самовільне підключення споживача електроустановок ( позивача по цій справі)  к мережі енергопередающей організації - ( відсутен договір на постачання електроенергії).

В цьому ж акті позивач запрошувався на засідання комісії по розгляду актів порушень, засідання якої відбудеться 28.09.2006 року о 13 год за адресою:  пер Кузнечний  3а.

Акт вручено представнику позивача, про що є  відмітка.

28.09.2006 року відбулося засідання комісії.  Представники позивача на засідання комісії не з'явилися. За підсумками роботи комісії прийнято рішення нарахування по акту за  № 022708,  відповідно до п.2.6. Методики (постанова НКРЕ № 562 від 04.05.2006 року) за 12 місяців.  Сума збитків складає 96 677 грн 63 коп.

Згідно п.5.1. Правил користування електричною енергією,  договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Споживання електричної енергії без договору не допускається.

Між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом та споживачем, за взаємною згодою сторін, можуть бути укладені окремі договори про постачання електричної енергії за кожною площадкою вимірювання.

Пункт 6.41. вказаних Правил встановлює, що  у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень.

В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень.

Акт складається в двох примірниках, один з яких передається або надсилається споживачеві.

У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації).

Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці.

Згідно п. 6.42. Правил , на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків та виписуються споживачу додаткові розрахункові документи для сплати відповідно до законодавства України.

Комісія з розгляду актів порушень створюється постачальником електричної енергії (електропередавальною організацією) і має складатися не менше ніж з трьох уповноважених представників постачальника електричної енергії.

Споживач має бути повідомлений про час і дату засідання комісії не пізніше ніж за 5 робочих днів до призначеного дня засідання і має право бути присутнім на засіданні комісії.

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності через 10 робочих днів після вручення протоколу споживачу, за винятком випадків оскарження цього рішення в судовому порядку.

Пункт 6.43 Правил встановлює, що  кошти за недовраховану електричну енергію перераховуються споживачем на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом або поточний рахунок постачальника електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Споживач має оплатити рахунки за недовраховану електричну енергію протягом 5 операційних днів від дня отримання рахунка.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач не довів, що споживав електричну енергію на підставі договору, укладання якого передбачено п.5 Правил користування електричною енергією.

Надані до справи договори на користування електричною енергією від 21.06.1996 року  стосується об'єкта який розташований по вул. Італ”янська 35.

В той же час, спірний акт складено відносно об'єкта, який розташований за адресою вул.Боткіна,15

Посилання позивача, що ним неодноразово пропонувалося відповідачу укласти договір на користування електричною енергією на вказаному об'єкті та відмова відповідача підписати вказаний           договір судом не може бути взято до уваги з наступних підстав.

Згідно статті  187 Господарського кодексу України   спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Позивач не звернувся до суду з відповідним  позовом. А тому підстав вважати, що споживання електричної енергії відбувалося у відповідності з договором , не має.

З огляду на вищевикладене,  суд в задоволені  першої позовної  вимоги відмовляє.

Позивач просить суд зобов'язати відповідача прийняти на зберігання обладнання встановлене позивачем  на ТП-704 та укласти договір зберігання обладнання . Вказану позовну вимогу обгрунтовує ст.ст.179, 180,181,187 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають з Закону або договору ( правочину)

Стаття 181 Господарського кодексу України встановлює загальний порядок укладання господарських договорів.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Згідно статті  187 Господарського кодексу України   спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна із сторін повинна довести ті обставини справи на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень

Позивач надіслав на адресу відповідача проект договору   зберігання, який лишився не підписаним.

Як зазначалося вище,  спори щодо укладання договір розглядаються судом,  при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом ( ст.187 ГК України)

Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суді у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

В даному випадку, позивач не довів, що укладання договору зберігання є обов'язковим, або є згода сторін на передачу вказаного спору до господарського суду.

Посилання позивача на ст. 940 ЦК України,  в обгрунтування  обов'язковості укладання спірного договору судом не може взято до уваги, так як відповідач не є професійним зберігачем, в розумінні ст. 940 ЦК України, а відповідно до його статуту взагалі не має право займатися вказаною діяльністю.

За таких обставин суд в задоволені другою позовною вимоги відмовляє.

Судові витрати покласти на позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 33,43,49, ст.ст.82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ

В задоволені позову відмовити

Суддя                                                                         Склярук О.І.