ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

25 квітня 2007 р.

№ 9/207

Вищий
господарський  суд  України
у складі колегії суддів:

Стратієнко Л.В. (головуючого),

Харченко В.М.,

Гончарука П.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні касаційну скаргу Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 на постанову  Донецького
апеляційного господарського суду   від 22
січня  2007 року  та рішення господарського суду  Донецької області   від 20 вересня 2006 року у справі  № 9/207 за позовом  Акціонерного товариства закритого типу
“Торговий Дім ”Астрон” до Суб'єкта підприємницької діяльності -фізичної особи
ОСОБА_1 про  стягнення збитків  у сумі
8347,65 грн., -

В
С Т А Н О В И В:

У червні 2006 року Акціонерне
товариство закритого типу “Торговий Дім ”Астрон” звернулось до  господарського суду  Донецької області  з позовом до Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 про
стягнення збитків  у сумі  8347,65 грн.

Рішенням господарського суду  Донецької області   від 20 вересня 2006 року, залишеним без змін
постановою Донецького апеляційного господарського суду  від 22 січня 2007 року, позов задоволено,
стягнуто з  Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 збитки у сумі  8347,65 грн.

У касаційній  скарзі
Суб'єкт підприємницької діяльності -фізична особа ОСОБА_1 просить  скасувати
рішення господарського суду
Донецької області   від 20 вересня
2006 року та постанову Донецького апеляційного господарського суду  від 22 січня 2007 року, вказуючи на   порушення
судами  попередніх  інстанцій
норм  матеріального  та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу
Акціонерне товариство закритого типу “Торговий Дім ”Астрон” просить залишити
без змін винесені у справі судові рішення,

Доповідач : Гончарук П.А.

а касаційну скаргу  залишити без задоволення, посилаючись на
безпідставність доводів касаційної скарги.

Заслухавши пояснення представників
сторін, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги та
заперечення проти них, суд вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з
таких підстав.

Рішенням господарського суду
Донецької області від 8 серпня 2005 року по справі № 12/84в зобов'язано СПД
ОСОБА_1 звільнити кімнати ІНФОРМАЦІЯ_1 які розташовані в приміщенні АДРЕСА_1 та
передати ключі від цих кімнат АТЗТ " Торговий дом " Астрон" м.
Краматорськ. На виконання зазначеного рішення 19 серпня 2005 року господарським
судом Донецької області виданий наказ. Державною виконавчою службою у м.
Краматорськ відкрито виконавче провадження. Відповідно до акту прийому
приміщення   від    07.06.2006 р.  СПД ОСОБА_1 передав, а АТЗТ “ Торговий дом
”Астрон”  прийняло нежитлове приміщення -
кімнати ІНФОРМАЦІЯ_1 площею 61,1 кв. м. на першому поверсі за адресою :
АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судами попередніх інстанцій, між позивачем та ПП “Продторг” укладений
договір оренди НОМЕР_1, відповідно до якого позивач зобов'язувався
передати  ПП “Продторг” протягом двох
днів з дати підписання договору в оренду
нежитлове приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 кімнат
ІНФОРМАЦІЯ_1, проте не зміг  цього зробити
, оскільки відповідач своєчасно не звільнив вказане приміщення.

Предметом  даного спору є  вимоги про стягнення збитків, у вигляді
неодержаного прибутку (втраченої вигоди) заподіяних внаслідок неправомірних дій
відповідача щодо неповернення згаданого майна на виконання рішення суду, в
період з 3 вересня  2005 року по 7
червня  2006 року.

Відповідно до статті 22 ЦК України
збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена
вигода).

Таким чином, у вигляді упущеної
вигоди відшкодовуються тільки ті збитки, які б могли бути реально отримані при
належному виконанні зобов'язання.

Як встановлено судом першої
інстанції, сума збитків, яку просить стягнути позивач, обґрунтовується
припущенням про можливість отримання прибутку позивачем в результаті передачі
майна в оренду.

Суд першої інстанції, з яким
погодився і апеляційний господарський суд, стягуючи вказану суму збитків не
врахував, що за таких обставин наявність теоретичного обґрунтування можливості
отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення.

Стягнення збитків у вигляді
упущеної вигоди є одним із видів цивільно-правової відповідальності.

Для застосування такої міри
відповідальності потрібна наявність усіх елементів складу цивільного
правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між
протиправною поведінкою боржника та збитками, і вини. За відсутності хоча б
одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Проте, попередні судові інстанції
належним чином  не з'ясували
правовідносини сторін та якими нормами матеріального права вони регулюються, не
встановили наявність всіх необхідних елементів складу цивільного
правопорушення, як необхідної умови для покладення на відповідача
цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків, та дійшли
необґрунтованих та передчасних висновків про необхідність задоволення позовних
вимог.

При цьому суди, встановивши, що
позивач має право власності на нерухоме майно, частка якого складає 884/1000,
не перевірили та не спростували доводів відповідача про відсутність у позивача
права власності  на кімнати
ІНФОРМАЦІЯ_1  площею 61,1 м2  у будівлі, розташованій за адресою: АДРЕСА_1.

Неповне дослідження фактичних
обставин та неналежне з'ясування дійсних прав і обов'язків сторін унеможливлює
правильне застосування матеріального закону, що регулює спірні правовідносини.

Враховуючи викладене, судові
рішення у справі про стягнення 8347,65 грн. збитків не можна визнати законними
й обґрунтованими, у зв'язку з чим вони підлягають скасуванню, а справа
-передачі на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду
необхідно врахувати викладене і вирішити спір з дотриманням вимог закону.

З огляду наведеного та керуючись
ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського
процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Донецького апеляційного
господарського суду   від 22 січня  2007 року
та рішення господарського суду
Донецької області   від 20 вересня
2006 року у справі  № 9/207  скасувати, а справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції в іншому складі суддів.

Головуючий          Стратієнко Л.В.

Судді
Харченко В.М.

Гончарук П.А.