ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

Від  "10" травня 2007 р.                                             по справі  № 7/21-38

За позовом Закритого акціонерного товариства "Украгробізнес", м. Київ до відповідачів: Виробничо-комерційного підприємства "Волиньагробізнес",               м. Луцьк

та                   Малого колективного підприємства "Агрос", с. Гірка Полонка Луцького району

про стягнення 16 500 грн.

Суддя          Шум М.С.

За участю представників сторін:

від позивача: Демидас Д.А., юрисконсульт (доручення №Д6100 від 13.12.2006р.)

від відповідачів: Лящук В.З., заст. директора ВПК "Волиньагробізнес" та співзасновник МКП "Агрос", Незнаюк І. О. - представник ВКП "Волиньагробізнес"

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України представнику позивача було роз'яснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. В судовому засіданні учаснику судового процесу на підставі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України було роз'яснено його процесуальні права та обов'язки. Заяв та клопотань від останнього на розгляд господарського суду не поступило.

Суть спору: позивач - закрите акціонерне товариство "Украгробізнес" звернулося до господарського суду із позовом про стягнення солідарно з виробничо-комерційного підприємства "Волиньагробізнес" та малого колективного підприємства "Агрос" 16 500 грн., в тому числі  15 000 грн. заборгованості по оплаті вартості частки у власності підприємства та 1500 грн. штрафу за прострочення проведення сплати.

На адресу господарського суду 04.04.2007р. надійшла заява товариства "Украгробізнес" про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідачів ВКП "Волиньагробізнес" та МКП "Агрос" 33000 грн., в тому числі 30 000 грн. заборгованості по оплаті вартості частки у власності підприємства та 3000 грн. штрафу.

Відповідач - ВКП "Волиньагробізнес" у відзиві № 28 від 11.04.2007р. пред'явлені позовні вимоги заперечило, мотивуючи тим, що частка  ВКП "Волиньагробізнес" у статутному фонді ЗАТ "Украгробізнес" здійснена в сумі 102 278 грн., в т.ч. валютою 42 214 грн., офісним обладнанням на суму 19 285 грн. та матеріальними засобами  40 879 грн. За роки співпраці з ЗАТ "Украгробізнес" техніка працювала виключно на його обслуговування, зносилась, проте ЗАТ "Украгробізнес" ніяких відшкодувань на її відновлення не робив, маючи за ці роки від співпраці з ВАТ "Волиньагробізнес" чистого прибутку 357,70 тис. дол. США. При цьому ВАТ "Волиньагробізнес" щорічно мав від діяльності збитки. Враховуючи, що станом на 11.04.2007р. ЗАТ "Украгробізнес" сплачено 49000 грн., що перекрило внесені у частку кошти, вимогу відшкодувати зовнішні матеріальні засоби, які працювали виключно на ЗАТ "Украгробізнес", вважаємо необґрунтованою.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення, доводи та заперечення представників сторін, господарський суд, - ВСТАНОВИВ: 20 листопада 2004 року між закритим акціонерним товариством "Украгробізнес" та виробничо-комерційним підприємством "Волиньагробізнес" було укладено договір купівлі-продажу (відступлення) частки участі в ВКП "Волиньагробізнес" за №4110/Д.

16 червня 2006 року між закритим акціонерним товариством "Украгробізнес" та виробничо-комерційним підприємством "Волиньагробізнес" було укладено додаткову угоду №1 про зміну і доповнення договору купівлі-продажу (відступлення) частки участі в ВКП "Волиньагробізнес" №4110/Д від 20.11.2004р.

З метою забезпечення зобов'язань, 16 червня 2006 року між малим колективним підприємством "Агрос", закритим акціонерним товариством "Украгробізнес" та виробничо-комерційним підприємством "Волиньагробізнес" було укладено договір поруки за №6051/ДП.

Укладені угоди предметом судового розгляду не виступали, недійсними судом не визнавалися, сторонами розірвані не були, у зв'язку з чим в господарського суду відсутні підстави вважати зазначені угоди недійсними або неукладеними.

Згідно умов договору №4110/Д від 20.11.2004р. товариство "Украгробізнес" взяло на себе зобов'язання передати у власність підприємство "Волиньагробізнес" свою частку у виробничо-комерційному підприємстві "Волиньагробізнес", а підприємство "Волиньагробізнес" в свою чергу зобов'язувалось прийняти та оплатити вартість цієї частки.

Додатковою угодою №1 від 16.06.2006р., зокрема п. 2 встановлено, що підприємство "Волиньагробізнес" зобов'язувалось сплатити товариству "Украгробізнес" вартість частки, зазначену в п. 2.1. договору (102 278 грн.), у відповідності з наступним графіком: 33 000 грн. в строк до 16.06.2006р., 15 000 грн. - до 30.09.2006р., 15 000 грн. - до 31.12.2006р., 15 000 грн. - до 31.03.2007р. та 24 278 грн. - до 30.06.2007р.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Однак, ВКП "Волиньагробізнес" в порушення умов договору, оплату вартості частки в строк визначений договором та додатковою угодою не здійснило, внаслідок чого в останнього виникла заборгованість в сумі 30 000 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, інших правових актів законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності із ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно п. 5.5. договору №4110/Д від 20.11.2004р. якщо покупець (в даному випадку ВКП "Волиньагробізнес") прострочить сплату ціни зо даним договором, він сплачує продавцю (в даному випадку - ЗАТ "Украгробізнес") штраф у розмірі 10% від суми боргу, що згідно розрахунку становить 3 000 грн.

Разом з цим, згідно договору поруки №6051/ДП від 16.06.2006р. поручитель - мале колективне підприємство "Агрос" взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором (в даному випадку - товариство "Украгробізнес") за виконання боржником (в даному випадку - підприємство "Волиньагробізнес") своїх зобов'язань, що виникли за договором купівлі-продажу (відступлення) частки участі в ВКП "Волиньагробізнес" №4110/Д від 20.11.2004р. та додатковою угоду до нього №1 від 16.06.2006р.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

З огляду на викладене, враховуючи не проведення підприємством "Волиньагробізнес" при цьому всіх належних розрахунків, позовні вимоги пред'явлені до ВКП "Волиньагробізнес" та МКП "Агрос", підставні і підлягають до задоволення.

Оскільки спір до суду доведений з вини відповідача, витрати, що пов'язані з поданням позовної заяви до суду та розглядом справи господарським судом (сплата державного мита та оплата інформаційно-технічного забезпечення судового процесу), які поніс позивач, підлягають відшкодуванню у відповідності із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України солідарно за рахунок відповідачів.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 509, 526, 554, 628 Цивільного кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з солідарно виробничо-комерційного підприємства "Волиньагробізнес" (м. Луцьк, вул. Карбишева, 4, ) та малого колективного підприємства "Агрос" (с. Струмівка Луцького району, ) на користь закритого акціонерного товариства "Украгробізнес" (м. Київ, пров. Тбіліський, 4/10, ) 30 000 грн. заборгованості та 3 000 грн. штрафу, всього на суму             33 000 грн., 330 грн. в повернення витрат по сплаті державного мита та 118 грн. в повернення витрат по оплаті інформаційно-технічного забезпечення судового процесу.

Суддя