ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" лютого 2007 р.
Справа № 12/307

За позовом Державної податкової
інспекції у Кіцманському районі

до відповідача Приватного
підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1

про стягнення 25914,89 грн.

Суддя
Бутирський А.А.

Представники:

Від позивача -Коубіш А.П. -завідувач
сектору з юридичної роботи (довіреність від 09.01.2007 року)

Від відповідача -не з'явився

В засіданні приймали участь

СУТЬ СПОРУ: Державна
податкова інспекція у Кіцманському районі звернулася з позовом до Приватного
підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 про стягнення 25914,89 грн. податкового боргу, у
тому числі: 25118,00 грн. по податку на додану вартість згідно декларації від
20.06.2006 року та 796,89 грн. єдиного податку за серпень-листопад 2006 року.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, натомість надав заяву про перенесення слухання справи у зв'язку із
його відсутністю у межах міста.

У задоволенні поданої заяви слід
відмовити, оскільки відповідач нічим не підтвердив факт відсутності у межах
міста. Крім того, ухвалою від 12.02.2007 року розгляд справи вже відкладався на
прохання відповідача у зв'язку з відрядженням, хоча об'єктивних доказів, на
підтвердження поданої заяви, відповідач також не надав.

Такі дії відповідача суд розцінює
як безпідставне затягування вирішення спору, а відтак справа підлягає розгляду
по суті. При цьому судом враховано, що 26.02.2007 року закінчується
двохмісячний строк, передбачений для розгляду справи статтею 122 Кодексу
адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи,
з'ясувавши фактичні обставини справи, суд

ВСТАНОВИВ:

14.12.2005 року відповідач
звернувся до позивача із заявою про застосування спрощеної системи
оподаткування на 2006 рік, вказавши при цьому видом діяльності -виготовлення та
реалізація продукції по Україні, інші види діяльності.

Розмір ставки єдиного податку для
даного виду діяльності встановлено у розмірі 200,00 грн. на місяць згідно
рішення Кіцманської районної ради від 20.01.2005 року.

Свідоцтво платника єдиного податку
отримано відповідачем 15.12.2005 року.

Відповідно до пункту 6 частини 2
Указу Президента України “Про спрощену систему оподаткування, обліку та
звітності суб'єктів малого підприємництва” від 03.07.1998 року № 727/98 суб'єкт
підприємницької діяльності -фізична особа сплачує єдиний податок щомісяця не
пізніше 20 числа наступного місяця на окремий рахунок відділень Державного
казначейства України.

Як встановлено судовим слуханням, у
серпні-листопаді 2006 року відповідач єдиний податок не сплачував, що, з
урахуванням переплати у сумі 3,11 грн., призвело до виникнення податкового
боргу у сумі 796,89 грн., який підлягає стягненню.

09.03.2006 року відповідач
зареєстрований платником податку на додану вартість.

20.06.2007 року відповідачем подано
податкову декларацію з податку на додану вартість, якою визначено суму податку
на додану вартість, що підлягає сплаті і яка становить 25118,00 грн.

Згідно пункту 5.1 статті 5 Закону
України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами
та державними цільовими фондами” (далі - Закон), податкове зобов'язання,
самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається
узгодженим з дня податкової декларації, або розраховується контролюючим органом
у випадках, передбачених підпунктом 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 Закону.

Враховуючи приписи даної норми
права, у відповідача існує узгоджене податкове зобов'язання по сплаті податку
на додану вартість у сумі 25118,00 грн., яке не сплачене.

Внаслідок несплати податкових
зобов'язань у відповідача утворився податковий борг у сумі 25914,89 грн.
(796,89 грн. єдиного податку та 25118,00 грн. податку на додану вартість).

Наявність боргу підтверджується
також актами звірки (а.с. 35-36).

Відповідачу направлялися податкові
вимоги, які залишені без реагування.

Відповідно до підпункту 3.1.1
пункту 3.1 статті 3 Закону активи платника податків можуть бути примусово
стягнуті в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду,
у зв'язку з чим з відповідача стягується 25914,89 грн. (796,89 грн. єдиному
податку та 25118,00 грн. податку на додану вартість).

Судові витрати, у частині
державного мита, покласти на відповідача, з вини якого спір безпідставно
доведено до розгляду судом.

Керуючись статтями 71, 159, 160,
161, 162, 163, 167, пунктами 3, 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Стягнути з Приватного підприємця
ОСОБА_1, код НОМЕР_1,АДРЕСА_1

-          у дохід відповідного бюджету в особі
Державної податкової інспекції у Кіцманському районі -796,89 грн. єдиного
податку та 25118,00 грн. податку на додану вартість;

-          у дохід державного бюджету 259,15
грн. державного мита.

3.          Відповідно до частини першої статті
185, частини першої-третьої, п'ятої статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, сторони які беруть участь у справі, мають право оскаржити
в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, які подаються в
апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване
рішення.

Заява про апеляційне оскарження
даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України, з дня складання у повному обсязі.
Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом двадцяти днів після
подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

4. Постанова суду першої інстанції,
якщо інше не встановлено цим Кодексом набирає законної сили після закінчення
строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом,
якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про
апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений
строк, встановлений цим кодексом, постанова набирає сили після закінчення цього
строку.

У разі надання апеляційної скарги,
постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

А.А. Бутирський