СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ  АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
Ухвала

Іменем України

18 січня 2007 року

Справа № 2-25/15230-2006А

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  Фенько Т.П.,

суддів                                                                      Волкова К.В.,

Дугаренко О.В.,

секретар судового засідання                                        Казанова О.В.

за участю представників сторін:

позивача: Стиранка І.Є., дов.№1 від 10.01.2007

відповідача: Бисикало Т.А., дов.№4574/5 від 06.10.2006

розглянувши апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим на постанову господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя  Маргарітов М.В.) від 30.10.2006 по справі № 2-25/15230-2006А

за позовом           Відкритого акціонерного товариства "Пансіонат "Море" (вул. Набережна, 25, місто Алушта,98500)

до           Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим (вул. Леніна 22-а, місто Алушта,98500)

про визнання нечинним податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

Постановою господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Маргарітов М.В.) від 30.10.2006 у справі № 2-25/15230-2006А задоволено позов Відкритого акціонерного товариства „Пансіонат „Море” до Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим. Визнано нечинним податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Алушта від 21.08.2006 № /1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування за листопад 2003 року на 163 890,80 гривень.

Крім того, з Державного бюджету України на користь ВАТ «Пансіонат «Море»стягнен 3,40 грн. державного мита.

Не погодившись з постановою господарського суду першої інстанції, Державна податкова інспекція у місті Алушті Автономної Республіки Крим звернулась до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати, у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обгрунтування своєї апеляційної скарги відповідач - ДПІ у м. Алушті вказала на те, що судом необґрунтовано зроблений висновок про відсутність факту порушення п.п. відповідно до п.п. 1.8. ст.. 1, п.п. 7.4.1. п.п. 7.4. ст. 7 Закону України «Про податок на додану вартість»від 03.04.1997 № 168/97-ВР, тому що від ДПІ, де зареєстровані постачальники не підтверджена сплата до бюджету вказаної суми ПДВ.

Розпорядженням Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.01.2007 склад судової колегії змінено, головуючого суддю Голика В.С. замінено на суддю Фенько Т.П. Призначено головуючим суддею Фенько Т.П.

Розпорядженням Севастопольського апеляційного господарського суду від 18.01.2007 склад судової колегії змінено, суддю Градову О.Г. замінено на суддю Волкова К.В.

Розглянувши справу у порядку, передбаченому статтею 195 Кодексу адміністративного судочинства України, судова колегія встановила наступне.

Державною податковою інспекцією в м. Алушта проведена виїзна позапланова перевірка Відкритого акціонерного товариства „Пансіонат „Море” з питань достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок. За результатами перевірки складений акт від 27 липня 2006 року № 1077/23/19011733 і  прийняте податкове повідомлення-рішення від 27 липня 2006 року № /0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування за листопад 2003 року на 163 890,80 гривень. ВАТ „Пансіонат „Море” у порядку апеляційного узгодження звернулося до ДПІ в м. Алушта із скаргою від 07.08.2006 за № 375 про скасування  податкового повідомлення-рішення від 27 липня 2006 року № /0.

За результатами розгляду скарги відповідачем прийняте рішення від 24.08.2006 №3653/10/23, яким первинна скарга ВАТ „Пансіонат „Море” залишена без задоволення й заступником керівника Державної податкової інспекції у м. Алушті Мусаєвою Л. С. прийняте нове податкове повідомлення –рішення від 21.08.2006 № /1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування за листопад 2003 року на 163 890,80 гривень. Оскільки в ході зустрічних перевірок, проведених ДПІ, не підтверджено, що постачальники сплатили ПДВ до бюджету, відповідно до п.п. 1.8. ст.. 1, п.п. 7.4.1. п.п. 7.4. ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, по декларації за листопад 2003 року, від ДПІ де зареєстровано постачальників не підтверджена сплата до бюджету вказаної суми ПДВ.

Позивач, не погоджуючись зі зменшенням суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, посилається на підпункт 7.7.2. ст. 7 Закону України “Про податок на додану вартість”, який передбачає, принцип відображення в податковій декларації суми податку, згідно якого платник податку має право вимагати відшкодування йому на розрахунковий рахунок: „а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг); б) залишок від’ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.”

Перевірка правильності заявленої до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість  за листопад 2003 року проводилася з 19.05.2004 по 06.08.2004, за результатами якої був складений акт від 09.08.2004 р. № 60/23-2-8/19011733, у п.п. 1.12.1. якого зазначено, що по отриманні матеріалів, що не підтверджують дані обліку підприємства, буде складено додатковий акт до даного акту перевірки або керівником ДПІ у м. Алушта будуть вжиті заходи щодо проведення позапланової виїзної перевірки. В акті від 24.07.2006 № 1077/23/19011733 і йдеться мова про відповіді на запити про проведення зустрічних перевірок, на підставі яких зі складу податкового кредиту виключена сума в розмірі 163 890,80 гривень. Так, ДПІ в Солом’янському районі м. Києва повідомляє про незнаходження контрагента ВАТ „Пансіонат „Море” - ТОВ „Експобуд” за юридичною адресою, ДПІ в Печерському районі м. Києва відповідає на запит ДПІ у м. Алушта про неможливості проведення зустрічної перевірки у зв'язку з тім, що ДП „АТ Трейд Україна” знято з обліку, згідно рішення господарського суду про визнання банкрутом. Від ДПІ у Святошинському районі м. Києва  отримано відповідь про неможливість проведення зустрічної перевірки, тому що  на сьогоднішній день підприємство не звітує, згідно проведених оперативних даних за юридичною адресою не знаходиться, засновники за даними АБ на значаться.  Вищезазначені підстави ніяк не обґрунтовують твердження ДПІ у м. Алушта, що сума ПДВ не була сплачена до бюджету, а тому і не підлягає поверненню ВАТ „Пансіонат „Море”. Більш того, Закон № 168 у п.п. 7.2.6. регламентує підстави для нарахування податкового кредиту, перелік яких є вичерпним. Основною з них є податкова накладна, надана платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, а відповідно суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг) не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.п. 7.2.6.) не підлягають включенню до складу податкового кредиту. Те що сума податкового кредиту підтверджена податковими накладними ДПІ у м. Алушта не заперечує. Тому немає підстав для виключення суми податку з податкового кредиту й зменшення бюджетного відшкодування.

Крім того, описова частина акту не відповідає його висновкам та оспорюваному рішенню, оскільки за результатами перевірки і у податковому повідомленні - рішенні сума бюджетного відшкодування зменшується на 163 890,80 гривень, якщо в акті (а.а. 7) зазначені  запити контрагентам товариства на загальну суму 52 726 гривень:

-          на 17 283 гривень по взаємовідносинам з ТОВ „Експобуд”;

-          на 35 478 гривень – з ТОВ „Воля Промоушн”.

Підпунктом 7.7.5. Закону № 168 регламентується порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та порядок проведення розрахунків: „протягом 30 днів, наступних за днем отримання податкової декларації, податковий орган проводить документальну невиїзну перевірку (камеральну) заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав вважати, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, податковий орган має право протягом такого ж строку провести позапланову виїзну перевірку (документальну) платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування.” Тобто Закон № 168 встановлює граничний строк відшкодування з бюджету надмірно сплачених сум ПДВ –   30 днів, тому проведення перевірок контрагентів та інші попередні дії не повинні перевищувати вказаного терміну.

Пунктом 1.8. статті 1 Закону України „Про податок на додану вартість” визначається, що бюджетне відшкодування - це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв'язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом. Зазначений пункт дає загальне розуміння поняттю „бюджетне відшкодування” і є відсильною нормою, оскільки безпосередньо не встановлює порядок визначення суми бюджетного відшкодування, та відсилає до інших норм цього Закону.

Такою нормою є підпункт 7.7.1. пункту 7.7. статті 7 Закону № 168, який у період, до якого відносяться спірні правовідносини, передбачав, що суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між загальною сумою податкових зобов'язань, що виникли у зв'язку з будь-якою поставкою товарів (робіт, послуг) протягом звітного періоду, та сумою податкового кредиту звітного періоду..

Згідно з підпунктом 7.4.5. пункту 7.4. статті 7 Закону № 168 не дозволяється включення до податкового кредиту будь-яких витрат по сплаті податку, що не підтверджені податковими накладними.

Отже Закон № 168, визначає два випадки неможливості включення витрат по сплаті податку на додану вартість до податкового кредиту звітного періоду:

-          у разі, коли вартість придбаних товарів не відноситься до складу валових витрат виробництва (обігу) чи основних фондів;

-          у разі не підтвердження витрат по сплаті податку на додану вартість податковими накладними.

Згідно акту перевірки ДПІ в м. Алушті (аркуш акту 7) зі складу податкового кредиту виключається податок, сплачений за двома операціями із придбання товарів:

-          17 283 грн. по взаємовідносинам з ТОВ „Експобуд” (м. Київ), та

-          35 478 грн. по взаємовідносинам з ТОВ „Воля промоушн” (м. Київ).

Факт сплати вартості товарів з цих операцій з урахуванням ПДВ ДПІ у м. Алушті не оспорюється, надані податкові накладні недійсними не визнані, заповнені згідно вимог п.п. 7.2.1. п. 7.2. Закону № 168, витрати з придбання цих товарів віднесені до складу валових витрат, що також не оспорюється ДПІ у м. Алушта.

При таких обставинах, судова колегія згодна з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог позивача та визнання нечинним спірного податкового повідомлення-рішення ДПІ у м. Алушта та вважає, що постанова господарського суду першої інстанції є законною  та підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями  24, 195, 198, 205, 206 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у місті Алушті Автономної Республіки Крим залишити без задоволення.

Постанову господарського суду Автономної Республіки Крим від 30 жовтня 2006 року у справі № 2-25/15230-2006 залишити без змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого Адміністративного суду України  протягом одного місяця з дня складення ухвали в повному обсязі.

Головуючий суддя                                        Т.П. Фенько

Судді                                                                      К.В. Волков

О.В. Дугаренко