КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.06.2007                                                                                           № 41/568

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                              Отрюха  Б.В.

суддів:                                          Верховця А.А.

Тищенко  А.І.

при секретарі:

За участю представників:

від позивача - Гаспарова Л.В.- юрист

від відповідача -не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислове підприємство "Укргазнафторесурс"

на рішення Господарського суду м.Києва від 24.11.2006

у справі № 41/568 (Пилипенко О.Є.)

за позовом                               Товариство з обмеженою відповідальністю "Гараж-плюс"

до                                                   Товариство з обмеженою відповідальністю "Торгівельно-промислове підприємство "Укргазнафторесурс"

третя особа відповідача

третя особа позивача

про                                                  зміну господарського договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.11.2006 р. у справі № 41/568  позов  задоволено, змінено умови договору оренди б/н від 01.01.2003 року укладеному між ТОВ «Синтез ЛТД» та ТОВ «ТПП Укргазнафторесурс»  відповідно до умов, викладених у Додатковій угоді від 09.08.2005 року по Договору оренди нежитлового приміщення б/н від 01.01.2003 року. Також з відповідача на користь  позивача підлягає стягненню  85 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач  звернувся  з апеляційною скаргою, просить  його  скасувати, посилаючись на те, що судом неповно з’ясовано обставини,  що мають значення для справи, порушено  норми  матеріального  права.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших окремих випадках, передбачених законодавством. Ні законом ні договором не передбачено право позивача на односторонню зміну орендної плати.

В судове засідання представник відповідача не з’явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Колегія заслухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розгляд справи у відсутності представника  відповідача, оскільки в справі достатньо матеріалів для її розгляду по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників  позивача, дослідивши матеріали справи, колегія встановила наступне.

Позивач є власником нежилих приміщень № 1 - № 21 ( група приміщень № 41) загальною площею 250,30 кв.м., які розташовані за адресою: м.Київ, вул. Ш. Руставелі, 12 літера А. Зазначене нерухоме майно позивач набув у власність шляхом його передачі учасником товариства Кацалапом Ю.С. у власність створеної ним юридичної особи ТОВ «ГАРАЖ-плюс», що підтверджується Актом оцінки та прийому-передачі № 1 від 30.03.05р., видане Головним управлінням комунальної власності м.Києва виконавчого органу Київської міської ради ( Київської міської державної адміністрації).

Під час розгляду позову в місцевому суді відповідач заперечував право власності позивача на зазначене приміщення.

Рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 19.07.2006 року № 22-7415 визнано право власності ТОВ «ГАРАЖ-плюс» на нежиле приміщення № 41 загальною площею 250,30 кв.м., яке розташоване в м.Києві по вул..Ш.Руставелі, 12, літ.А.

Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 06.10.2006р. зазначене рішення залишено без змін.

Відповідно до ст. 35 ГПК України рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, є обов»язковим  для господарського суду щодо фактів, встановлених судом і мають значення для вирішення спору.

До набуття право  власності на приміщення ТОВ «ГАРАЖ-плюс» між попереднім власником ТОВ «Синтез ЛТД» та відповідачем було укладено Договір оренди б/н від 01.01.2003р. термін дії якого спливає 31.12.2009року.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, Цивільний кодекс України (далі ЦК України) застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Також, згідно п.4 Прикінцевих положень ГК України, що набрав чинності 01.01.2004 р. Господарський  кодекс України застосовується  до  господарських відносин, що виникли після набрання чинності його положеннями.

До господарських  відносин,  що виникли  до  набрання  чинності відповідними положеннями Господарського кодексу України, зазначені  положення застосовуються щодо тих прав і обов'язків,  які   продовжують  існувати або виникли  після набрання чинності цими положеннями.

Пунктом 6 ст. 283 Господарського кодексу України встановлено, що  до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст.770 ЦК України та ст. 23 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»  договір оренди зберігає чинність для нового власника.

Статтею 286 ГК України та п.1 ст. 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Як зазначено в ч.4 ст. 1 Закону «Про оренду державного та комунального майна»: «Оренда майна інших форм власності може регулюватися положеннями цього Закону, якщо інше не передбачено законодавством та договором оренди».

Пунктами 1.1., 1.2 Додатку №  1 від 01.01.2003р. до договору оренди б/н від 01.01.2003р. сторони погодили, що орендна плата за період з 01.01.2003р. по 31.12.2003 року встановлюється в розмірі 5 400, 00 грн. на місяць. Починаючи з 01.01.2004р. орендна плата встановлюється в розмірі, визначеному сторонами додатково.

Позивач  звернувся до відповідача з пропозицією щодо зміни умов договору в частині збільшення орендної плати, додавши Додаткову угоду, яка була отримана відповідачем 12.08.05р., що підтверджується поштовим повідомленням про вручення.

Відповідач не надав позивачу відповідь на пропозицію і не повідомив про своє рішення щодо змін умов договору.

В судовому засіданні відповідач заперечив проти вимог позивача, вважає їх безпідставними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.02.2007р. № 41/568 було призначено будівельно-технічну та бухгалтерську експертизи для з»ясування питання щодо технічного стану нежилих приміщень № 1 по № 21 (група приміщень № 41) загальною площею 250,30 кв.м., які розташовані за адресою: м.Київ, вул. Ш. Руставелі, 12 літера А. та для визначення ринкової ціни на оренду 1 кв.м.

В зв»язку з тим, що відповідачем не було проведено попередню оплату за проведення експертизи, матеріали справи № 41/568 були повернути КНДІСЕ на адресу суду без проведення експертизи.

По справі також призначалась експертиза на вирішення якої ставилось питання про вартість оренди 1 кв.м. приміщення площею 250,30 кв.м., яке розташоване за адресою: м.Київ, вул. Ш. Руставелі, 12 літера А. Яка також була повернута до Господарського суду м.Києва без проведення експертизи в зв»язку з тим, що відповідач не оплатив вартість експертизи.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що відповідач ухиляється від оплати експертизи, справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

Договором оренди передбачено, що будь-які зміни розміру орендної плати  узгоджуються сторонами і оформляються додатками до договору (п.5.3. договору). Зазначена обставина не позбавляє орендодавця права звернутися до суду на підставі ст.. 286 ГК України та п.1 ст. 21 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» в разі незгоди орендаря на збільшення розміру орендної плати.

В Роз»ясненні Президії ВАСУ № 02-5/237 від 25.05.00р. «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про оренду державного та комунального майна» зазначено, ч.3 ст. 10 Закону встановлено загальне правило, згідно з яким прийняті після укладення договору оренди законодавчі акти, які погіршують становище орендаря, не поширюються на взаємини останнього з орендодавцем за раніше укладеним договором. Винятком з цього правила є ст.. 21 Закону, згідно з якою збільшення цін і тарифів може бути підставою для відповідної  зміни на вимогу однієї з сторін розміру орендної плати, хоча б це і погіршувало фінансове становище орендаря. Отже збільшення цін і тарифів може тягти за собою внесення відповідних змін до договору оренди.

Господарським судам слід виходити того, що зміна умов господарювання, наприклад, зміни у податковій політиці, у рівні попиту на товари, роботи, послуги тощо, можуть бути підставою для зміни розміру орендної плати, якщо це не передбачено договором оренди (п.14.2 Роз»яснення).

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємство- це самостійна, ініціативна, систематична, на власний  ризик господарська діяльність, що здійснюється суб»єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Принципами підприємницької діяльності відповідно до ст.. 44 ГК України є вільний вибір видів підприємницької діяльності та комерційний розрахунок.

Відповідно до п. 2.1. Статуту  ТОВ «Гараж-плюс», товариство створене з метою отримання прибутку шляхом задоволення потреб підприємств, установ та організацій всіх форм власності і громадян у товарах та послугах, що виробляються у сферах, визначених предметом діяльності товариства, для реалізації за рахунок прибутку соціальних та економічних інтересів учасника.

Згідно довідки ГУ статистики у Запорізькій області, основним видом діяльності позивача є здавання під найм власної нерухомості. Таким чином, підприємницька діяльність позивача спрямована на  отримання прибутку від

Здавання в найм нежитлового приміщення, що розташоване у м.Києві по вул..Ш.Руставелі,12 літ.А, яке є предметом договору оренди б/н від 01.01.2003р.

Висновком № 6524 Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 19.06.2005 року встановлено, що рівень справедливої ринкової ціни за користування нежитловим приміщенням загальною площею 250, 30 кв.м. за адресою: м.Київ, вул..Ш.Руставелі,12 з цільовим призначенням «заклад громадського харчування» (кафе-бар) становить 202 грн. з урахуванням ПДВ.

Враховуючи вищевикладене колегія погоджується з висновком місцевого суду що орендна плата, визначена діючими умовами договору оренди між сторонами не відповідає діючому справедливому рівню цін і є менша від такого у 10 разів.

Виходячи з наведеного, колегія вважає, що позовні вимоги про зміну умов договору  оренди б/н від 01.01.2003р. укладеному між ТОВ «Синтез» та ТОВ «ТПП Укргазнафторесурс» відповідно до умов, викладених у Додатковій угоді від 09.08.2005р. до Договору оренди нежитлового приміщення б/н від 01.01.2003р.  підлягають задоволенню.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м. Києва обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже, підстав для його скасування не вбачається, у зв’язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ТПП Укргазнафторесурс»   залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду  м.Києва від 24.11.2006 року по справі № 41/568  залишити без змін.

Матеріали справи № 41/568 повернути  Господарському суду  м.Києва.

Головуючий суддя                                                                      Отрюх  Б.В.

Судді                                                                                          Верховець А.А.

Тищенко  А.І.