ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

25.01.07                                                                                       Справа №7/258/06-25/177/06-7/289/06

Колегія суддів Запорізького апеляційного господарського суду у складі:

Головуючий суддя Мірошниченко М.В. судді  Мірошниченко М.В.    , Мойсеєнко Т. В.  , Кричмаржевський В.А.

при секретарі Соколові А.А.

за участю представників:

позивача:          Іванников В.А., довіреність  від 23.01.2007р.;

відповідача:     Святашов  А.М., довіреність від 01.12.2006р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу      Товариства з обмеженою відповідальністю  «Південний

завод гідротехнічного устаткування», м. Бердянськ,

Запорізької області

на рішення                   господарського суду Запорізької області від 18.10.2006 року

у справі                         №  7/258/06-25/177/06-7/289/06

за позовом                    Закритого акціонерного товариства «Укр-Інвест»,

м. Бердянськ, Запорізької області

до відповідача             Товариства з обмеженою відповідальністю  «Південний

завод гідротехнічного устаткування», м. Бердянськ,

Запорізької області

про                                 стягнення суми 95215,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

Закритим акціонерним товариством  «Укр-Інвест», м.Бердянськ заявлений позов до Товариства з обмеженою відповідальністю  «Південний завод гідротехнічного устаткування», м. Бердянськ про стягнення суми 95215,91грн., яка складається з: суми 72200грн. основного боргу, суми 16674,46грн. витрат від інфляції та суми 6341,45грн  3% річних ( відповідно до заяви про уточнення позовних вимог – том 1, а.с. 135).

Розглянувши справу по суті, господарський суд Запорізької області своїм рішенням від 18.10.2006р. у справі № 7/258/06-25/177/06-7/289/06  (суддя Кутіщева Н.С.)  позов задовольнив частково і стягнув з відповідача на користь позивача суму 72200грн. основного боргу, суму 4612,94грн.  витрат від інфляції та суму 1945,60 грн. 3% річних. В іншій частині в позові відмовив.

Не погоджуючись з прийнятим у справі судовим рішенням, у поданій апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю  «Південний завод гідротехнічного устаткування», м. Бердянськ (відповідач) вказує, що рішення місцевого господарського суду прийнято внаслідок неправильного застосування норм матеріального права. Зазначає, що на підставі Контракту № 82/ю-04 від 21.11.04р. позивач перерахував на користь відповідача суму 200000грн.  у якості попередньої оплати.  Контрактом обумовлено  виконання відповідачем  робіт по виготовленню обладнання та передачу його позивачу. Частину коштів відповідач повернув позивачу, а частину залучив до виробничого циклу робіт. У відповідача була відсутня можливість своєчасно повернути кошти позивачу.

Суд при прийнятті рішення обмежився застосуванням ст. 693 ЦК України, незважаючи на те, що  предмет Контракту не зводиться лише до правовідносин купівлі-продажу, а й включає умови щодо виробництва обладнання. При цьому суд не врахував, що фактично позивач в односторонньому порядку відмовився від договору.

Просить рішення господарського суду Запорізької області від 18.10.2006р. у справі № 7/258/06-25/177/06-7/289/06   скасувати та припинити провадження у справі.

Закрите акціонерне товариство  «Укр-Інвест», м.Бердянськ (позивач) у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти викладених в ній доводів. Вказує, що Контракт № 82/ю-04 за своїм змістом є договором купівлі-продажу у відповідності до ст. 655 ЦК України.

Безпідставним є твердження відповідача про односторонню відмову позивача від договору. Так, при виконанні умов договору відповідач постійно допускав прострочку виконання зобов’язань. Внаслідок неналежного виконання зобов’язань, сторони у відповідності до  ст. ст. 611, 615 ЦК України змінили зобов’язання відповідача, внаслідок чого, 27.12.05р. відповідач прийняв на себе грошове зобов’язання у сумі 120164грн., що підтверджується листуванням сторін та фактом перерахування відповідачем на користь позивача частини грошових коштів. При цьому в платіжних дорученнях  призначенням платежів відповідач визначив: «повернення заборгованості у зв’язку з невиконання умов Контракту № 82/ю-04 від 21.11.04р. згідно до листа № 202 від 27.12.05р.».

Просить рішення господарського суду Запорізької області від 18.10.2006р. у справі № 7/258/06-25/177/06-7/289/06    залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 3588 від 12.12.2006р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Коробки Н.Д., Кричмаржевського В.А.

В судовому засіданні 13.12.06р. на підставі ст. 77 ГПК України була оголошена перерва до 25.01.2007р.

Розпорядженням голови Запорізького апеляційного господарського суду № 154 від 24.01.2007р. справу призначено до розгляду у складі колегії – Мірошниченка М.В. (головуючий), суддів Мойсеєнко Т.В., Кричмаржевського В.А.

В судових засіданнях представники сторін підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї.

За клопотанням представників сторін розгляд справи вівся без застосування засобів технічного забезпечення фіксації судового процесу.

За згодою представників сторін в судовому засіданні 25.01.07р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови Запорізького апеляційного господарського суду.

Як випливає з матеріалів справи, 21.11.2004 р. між позивачем (Покупець) та відповідачем (Продавець) було укладено контракт № 82/Ю-04, у відповідності до умов якого продавець (відповідач) зобов'язується передати у власність покупця (позивача) товар, а покупець прийняти та оплатити його у відповідності до умов контракту (п.1.1 контракту).

Загальна вартість контракту складає 200 000 грн.00 коп. з урахуванням ПДВ (п.2.1 контракту).

У відповідності до умов контракту, позивач зобов'язався провести 100% попередню оплату за товар на загальну суму 200000грн.00 коп. (п.3.1 контракту), а відповідач зобов’язався  поставити оплачений товар в повному обсязі на протязі 90 днів з часу надходження попередньої оплати на його розрахунковий рахунок (п.3.2).

Згідно до Специфікації № 1  до Контракту, товаром є – Ротор , № 5М.01.00 у кількості 5 штук на загальну суму 200000грн. ( із ПДВ).

13.12.2004          р.  відповідач виставив позивачеві для оплати рахунок-фактуру № СФ-0000121 на загальну суму 200 000 грн.00 коп.

Платіжним дорученням № 13 від 13.12.2004 р. позивач здійснив попередню оплату за товар в розмірі 200 000 грн.00 коп., чим в повному обсязі виконав свої зобов'язання по оплаті за товар, згідно до умов контракту.

Зобов'язання по поставці товару, в обумовлений в контракті строк, відповідач не виконав і на протязі 90 днів з моменту надходження коштів ( тобто з 13.12.2004р.) товар позивачу не передав.

25.07.2005р.,  відповідач та позивач уклали Додаткову угоду № 1  до Контракту,  відповідно до якої, у зв’язку з неможливістю виготовлення та поставки товару, вказаного в Специфікації № 1, сторони домовились ввести Специфікацію № 2  на поставку запасних частин.

Здійснену оплату по Специфікації № 1, сторони узгодили вважати оплатою за товар по Специфікації № 2 та наступних Специфікацій до договору – до повного погашення заборгованості (п.2 Додаткової угоди № 1).

Тобто, за грошові кошти  в розмірі 200 000 грн.00 коп., перераховані позивачем,   відповідач  зобов'язався  поставити  товар  згідно  до Специфікації № 2 від 25.07.2005р. та наступних Специфікацій до контракту, до повного погашення  заборгованості.  Всього у відповідності до  Специфікацій № 2, № 3, № 4, № 5 відповідачем було поставлено позивачеві товару (запасних частин) на суму 79836 грн.00 коп., що підтверджується видатковими накладними №№: РН-000085 від 03.10.05р., РН-0000098 від 19.10.05р., РН-0000099 від 19.10.05р., РН-0000100 від 19.10.05р., РН-0000101 від 19.10.05р., РН-0000118 від 02.12.05р.

Таким чином відповідач неналежним чином виконав зобов’язання по поставці запасних частин.

27.12.2005 р. позивачем був направлений відповідачеві лист № 202, в якому позивач у зв’язку з невиконанням умов Контракту № 82/ю-04  просив відповідача повернути  борг ( залишок попередньої оплати) в розмірі 120164 грн.00 коп.

Відповідач фактично визнав дану вимогу, направивши 27.12.2005 р. позивачеві лист № 180 з графіком погашення заборгованості.  При цьому відповідач визначив наступний графік повернення  заборгованості: 28.12.05р. -  20164грн.; 30.01.06р. – 16600грн.; 27.02.06р.- 16600грн.;  30.03.06р. – 17000грн.;  27.04.06р. – 17000грн.;  30.05.06р. – 17000грн.;  29.06.06р. – 15800грн.

Платіжними дорученнями №№: 1204 від 27.12.05р., 66 від 30.01.06р., 67 від 31.01.06р., 325 від 02.06.06р., 768 від 22.09.06р. відповідач повернув позивачу грошові кошти на загальну суму 47964грн. При цьому у графі призначення платежу відповідач вказав: «Повернення заборгованості у зв’язку з невиконанням умов Контракту № 82/ю-04 від 21.11.04р. згідно до листа № 202 від 27.12.2005р.».

У відповідності до ст. 509 ЦК України зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Згідно до п.2 ст 604 ЦК України зобов’язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов’язання новим зобов’язанням між тими ж сторонами (новація).

Таким чином, дії сторін у вигляді направлення позивачем листа № 202 від 27.12.05р. (про повернення коштів), і, відповідно, визнання відповідачем листом № 180 від 27.12.05р. грошового зобов’язання, а також часткове повернення грошових коштів відповідачем, свідчать про припинення зобов’язання відповідача щодо поставки товару за Контрактом № 82/ю-04, та заміну цього (первісного ) зобов’язання, новим зобов’язанням – у вигляді сплати грошових коштів відповідачем на користь позивача.

Таким чином доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі про неможливість повернення коштів у зв’язку з залученням їх до виробництва не має значення для вирішення спору, оскільки  відповідач зобов’язався їх (грошові кошти) повернути.

У відповідності до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов’язується передати майно (товар) у власність іншій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Зміст п.1.1  Контракту № 82/ю-04 повністю відповідає вимогам цієї норми.

Відповідно   до   п.2   ст.693   ЦК   України,    якщо   продавець,   який   одержав   суму попередньої   оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно до ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Позивач сплатив відповідачу попередню оплату в розмірі 200000грн.

Відповідач поставив товар на загальну суму 79836грн. Також відповідач частково повернув  грошові кошти на загальну суму 47964грн.

Таким чином, станом на момент прийняття рішення місцевим господарським судом основний борг відповідача склав суму:

200000грн. – (79836грн.  + 47964грн.) = 72200грн.

Відповідач суму боргу не  сплатив, в зв'язку з чим, на час розгляду справи, за ним залишилась заборгованість в розмірі 72200 грн.00 коп., що підтверджується також Актом звірки взаєморозрахунків сторін станом на 16.10.2006 р.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 72200 грн.00 коп. боргу, є обґрунтованою, підтверджується матеріалами  справи та підлягає задоволенню.

Згідно до уточненого (перевіреного) в судовому засіданні розрахунку, підлягає частковому задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних та суми втрат від інфляції виходячи з наступного:

Захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст.625 ЦК України, відносяться річні проценти та втрати від інфляції.

Так, згідно до п.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми.

Тобто, діючим законодавством передбачено нарахування 3% річних та індексу інфляції за невиконання чи за неналежне виконання саме грошових зобов'язань.

Грошові зобов'язання у відповідача перед позивачем виникли 27.12.2005 р. (з моменту направлення ЗАТ «Укр-Інвест» відповідачеві листа-вимоги № 202 про повернення передплати в сумі 120164 грн.00 коп.) та, відповідно,  визнання даного боргу ТОВ «Південний завод гідротехнічного устаткування» (лист № 180 від 27.12.2005 р.). До цього моменту у відповідача перед позивачем мало місце зобов'язання по поставці товару. Відповідно до вимог ст.530 ЦК України, нарахування 3% річних та збитків від інфляції починається з 04.01.2006 р.

Розмір витрат  від інфляції, за період з 04.01.2006 р. по 30.09.2006 р., складає суму 4612 грн.94 коп.; розмір суми 3% річних, за період з 04.01.2006 р. по 18.10.2006 р. складає суму 1945 грн.60 коп.

В іншій частині заявлених до стягнення сум індексу інфляції та 3% річних слід відмовити, як нарахованих необґрунтовано та безпідставно.

Перевірка розрахунку виконана судом з врахування листа Верховного Суду України № 62-97р. від 03.04.1997р. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ».

Фактичні обставини справи досліджені судом першої інстанції на підставі наданих в судове засідання сторонами доказів. Порушення або неправильного застосування норм матеріального і процесуального права не вбачається, підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду відсутні.

Судові витрати по апеляційній скарзі покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України,  Запорізький апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю  «Південний завод гідротехнічного устаткування», м. Бердянськ залишити без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 18.10.2006р. у справі №  7/258/06-25/177/06-7/289/06 – без змін.

Головуючий суддя Мірошниченко М.В.

судді  Мірошниченко М.В.

Мойсеєнко Т. В.  Кричмаржевський В.А.