ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
м. Луганськ, вул. Коцюбинського, 2
___________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

01.03.2007  року                                                            Справа № 15/104

Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:                                        Семендяєвої І.В.

суддів                                                            Єжової С.С.

Медуниці О.Є.

за участю секретаря

судового засідання:                              Антонової І.В.

та представників сторін:

від  позивача:                                         Лізогуб Н.Г., представник за довіреністю,

довіреність від 07.07.06 б/н;

від відповідача:                                                Колбасс С.Л., юрисконсульт,

довіреність від 19.02.07 № 58,

розглянув у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу                                      Товариства з обмеженою відповідальністю

„Донбаспромпоставка”, м. Луганськ

на рішення

господарського суду                                  Луганської області

від                                                                  11.04.05

у справі                                                          № 15/104 (суддя Якушенко Р.Є.)

за позовом                                                 Товариства з обмеженою відповідальністю

„Донбаспромпоставка”, м. Луганськ

до відповідача                                               Комунального підприємства

„Краснодонське тролейбусне управління”,

м. Краснодон Луганської області

про                                                            стягнення 50971 грн. 09 коп.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Донбаспромпоставка”,                                            м. Луганськ (далі за текстом –ТОВ „Донбаспромпоставка”, позивач) звернулося до господарського суду Луганської області з позовною заявою до Комунального підприємства „Краснодонське тролейбусне управління”, м. Краснодон Луганської області (далі за текстом –КП „Краснодонське тролейбусне управління”, відповідач) про стягнення матеріальної шкоди в результаті дорожньо –транспортної пригоди (далі за текстом - ДТП) у розмірі 14615 грн. 69 коп., вартості ремонту автомобіля у розмірі 33455 грн. 40 коп., оплати послуг експерта у розмірі 400 грн., оплати ремонту автомобіля ЗАЗ – 1103 у розмірі 1500 грн. 00 коп., витрат на юридичні послуги у розмірі 700 грн. 00 коп., оплати за виготовлення державного номеру у розмірі 300 грн. 00 коп.

Рішенням від 11.04.05 у справі № 15/104 господарський суд Луганської області відмовив у задоволенні позовних вимог, оскільки позивач не довів суду про те, що його автомобіль DАF ТЕ 47W435, державний номер 12252 АР, був пошкоджений в результаті ДТП та незаконних дій працівника відповідача –водія Михєєва С.А. тролейбуса № 035, що належить відповідачу за справою.

Не погоджуючись з даним рішенням, позивач звернувся до Луганського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, якою просить рішення скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог (з урахуванням уточнення до апеляційної скарги від 31.05.05).

В обґрунтування своїх апеляційних вимог заявник вказує, що висновок суду про те, що позивач не надав доказів, які обґрунтовують його позовні вимоги, не відповідає фактичним обставинам справи; що має місце порушення судом норм процесуального права, оскільки рішення прийнято без участі представника позивача, який за поважними причинами не мав можливості прийняти участі у справі та скористатися своїми правами, передбаченими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України; що суд посилається не на рішення, а на постанову з адміністративно –правових правовідносин, що не відповідає змісту ст. 35 Господарського процесуального кодексу України.

Розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду для розгляду апеляційної скарги ТОВ „Донбаспромпоставка” призначено судову колегію у складі: головуючий суддя - Семендяєва І.В., суддя –Єжова С.С., суддя –Парамонова Т.Ф.

У зв”язку з відпусткою судді Парамонової Т.Ф. розпорядженням голови Луганського апеляційного господарського суду виключено із складу колегії суддю Парамонову Т.Ф. та введено до складу судової колегії суддю Медуницю О.Є.

Відповідно до ст. 98 Господарського процесуального кодексу України Луганський апеляційний господарський суд ухвалою від 04 травня 2005 року у справі № 15/104 прийняв апеляційну скаргу позивача до апеляційного провадження.

Відповідач відзивом на апеляційну скаргу вважає, що рішення суду, яке оскаржується, є законним та обґрунтованим, а доводи скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права –безпідставними.

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 16 червня 2005 року у цій справі на підставі ст. 79 Господарського процесуального кодексу України зупинено апеляційне провадження, порушене по апеляційній скарзі позивача на вказане вище рішення суду до вирішення Ленінським районним судом м. Луганська пов’язаної із нею справи про притягнення до адміністративної відповідальності Вишнякова І.М. –водія автомобіля DАF ТЕ 47 W 435, державний номер 12252АР, який належить позивачу та був пошкоджений внаслідок дорожньо –транспортної пригоди, винною особою якого позивач вважає водія тролейбуса, який порушив правила дорожнього руху під час аварійної зупинки.

Провадження по справі було поновлено ухвалою суду від 07.06.06.

20 червня 2006 року провадження у цій справі знову було зупинено у зв’язку з призначенням судом проведення судової автотехнічної експертизи до отримання відповідного висновку експерта, про що винесено судом апеляційної інстанції ухвалу (з урахуванням ухвали суду від 06.09.06 про виправлення описки).

Ухвалою першого заступника голови Луганського апеляційного господарського суду від 09.02.07 продовжено строк розгляду справи на один місяць –до 20.03.07.

Ухвалою Луганського апеляційного господарського суду від 13.02.07 провадження по справі поновлено у зв’язку з усуненням підстав, які зумовили зупинення провадження, та призначено розгляд скарги на 20.02.07.

У судовому засіданні 20.02.07 оголошена перерва до 01.03.07.

Відповідачем по справі подано клопотання від 27.02.07 № 73 про витребування матеріалів про перереєстрацію технічного паспорту на автомобіль  DАF, яке відхиляється судовою колегією, оскільки дані матеріали не мають суттєвого значення для вирішення спору по даній справі.

Також відповідачем подано клопотання від 27.02.07 № 75 про встановлення судом апеляційної інстанції, куди зник протокол огляду транспорту (3шт.), який складався на місці ДТП 22.12.04. Дане клопотання відхиляється у зв’язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення від 24.12.04 (а. с. 30, т. 1) був доданий до матеріалів справи № 15/104 без вказаного у нього протоколу огляду транспорту (3шт.).

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Апеляційний господарський суд не зв’язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухав пояснення представників сторін, обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи і встановлено місцевим господарським судом, 22.12.04 о 9 годині на автошляху Київ –Луганськ –Ізваріно (на 923 км) у                                                                  с. Молодогвардійськ сталася ДТП за участю автомобілів ЗАЗ –1103, державний номер 74156 ЕК, який належить Пефтібай П.І. та DAF TE 47W435, державний номер 12252АР, який належить позивачу - ТОВ „Донбаспромпоставка”. Ці автомобілі зіткнулись, оскільки автомобіль DAF ТЕ 47W435 був змушений об’їхати зліва тролейбус № 035, який належить відповідачу –КП „Краснодонське тролейбусне управління”, водієм якого був Михєєв С.А. Із-за невиправності (обрізу тролейбусної лінії) водій тролейбуса Михєєв С.А. був змушений зупинити рух тролейбуса. Автомобіль DAF ТЕ 47W435, який рухався за автомобілем ЗАЗ - 1103, був змушений здійснити об’їзд тролейбуса також зліва, але зачепився за обірвану контактну тролейбусну лінію, машину розвернуло і сталось зіткнення з автомобілем ЗАЗ –1103. Внаслідок зіткнення автомобілі DAF ТЕ 47W435 і ЗАЗ –1103 були пошкоджені.

Згідно висновку № 19 від 02.02.05 автотоварознавчої експертизи вартість матеріальної шкоди, понесеної позивачем, за позовною заявою складає 14615 грн. 69 коп. (а. с. 16, т. 1); вартість ремонту автомобіля DAF –складає 33455 грн. 40 коп.; оплата послуг експерта –400 грн.; оплата по ремонту автомобіля ЗАЗ –1103 –1500 грн.; оплата за наданні юридичні послуги –700 грн.; оплата за виготовлення державного номеру –300 грн., а усього позивач просить стягнути з відповідача 50971 грн. 09 коп. на підставі ст. 1172 Цивільного кодексу України, так як вважає спричинення зазначених сум шкоди внаслідок незаконних дій водія тролейбуса.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність позовних вимог з наступних підстав.

Частина 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України передбачає, що юридична  або  фізична  особа  відшкодовує шкоду,  завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський   суд   оцінює   докази   за  своїм  внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді  в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі  докази  не  мають  для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Визнання однією стороною фактичних даних  і  обставин,  якими інша  сторона  обґрунтовує  свої  вимоги  або  заперечення,  для господарського суду не є обов'язковим.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України  господарський   суд  приймає  тільки  ті  докази,  які  мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені  певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В матеріалах справи відсутні документальні докази того, що саме працівник відповідача (водій тролейбуса Михєєв С.А.) завдав шкоди позивачу під час ДТП.

У протоколі огляду місця дорожньо - транспортної пригоди від 22.12.04 (а. с. 42-43, т.1), складеному інспектором ДПС ДАІ ст. лейтенантом міліції Захарченко О.В., зазначені тільки такі транспортні засоби: автомобіль DАF –на проїзній частині, автомобіль  ЗАЗ –на обочині.

За схемою ДТП (а. с. 29, т. 1) за тролейбусом № 035 на відстані 19 м. мається знак аварійної зупинки (позначка 5 на схемі), автомобіль позивача знаходиться поперед тролейбуса по напрямку руху на відстані 55 м. від місця зіткнення автомобіля DАF та автомобіля ЗАЗ –1103.

Автомобіль ЗАЗ –1103 находиться на зустрічній колії руху на відстані 17,7 м. по напрямку руху від тролейбуса.

У протоколі про адміністративне порушення від 24.12.04 (а. с. 30, т. 1) зазначено, що 22.12.04 в 9 год. на 923 км. автошляху Київ-Луганськ-Ізварино Вишняков І.М. керував автомобілем, не вибрав безпечну дистанцію та здійснив зіткнення з автомобіль ЗАЗ – 1103, який рухався попереду, чим порушив п.13.1 Правил дорожнього руху. Транспортному засобу заподіяно механічні ушкодження. Даний протокол у встановленому порядку не скасований, хоча постановою Ленінського районного суду м. Луганська по справі № 3-2397 про адміністративне  порушення від 19.04.06 у відношенні Вишнякова І.М. по ст. 124 Кодексу України про  адміністративні правопорушення провадження по справі припинено.

Стаття 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення порушення водіями   транспортних  засобів  правил  дорожнього руху,  крім передбачених статтею 123,  частинами першою або другою статті  130 цього Кодексу,  що спричинили пошкодження транспортних засобів,  вантажів,  шляхів,  шляхових та інших споруд  чи  іншого майна, - тягнуть  за  собою  накладення  штрафу від одного до чотирьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування  транспортними  засобами  на  строк  від  трьох до шести місяців.

Отже, постанова апеляційного суду Луганської області стосується наявності підстав адміністративної відповідальності водія Вишнякова І.М. по Кодексу України про адміністративні правопорушення, за які може бути накладений штраф або позбавлено права керування тролейбусним засобом, а не взагалі порушення Правил дорожнього руху.

У вказаній постанові висновок про вину водія тролейбусу Михєєва С.А. в скоєні ДТП відсутній. За поясненнями Михєєва С.А, наданими 22.12.04 інспектору ДПС ДАІ ст. лейтенанту міліції Захарченко О.В. (а. с. 114, т. 1) та Ленінському районному суду м. Луганська (а. с. 91, т. 1), 22.12.04 він керував тролейбусом  № 035, здійснював рух на виїзді із с. Молодогвардійськ; штанга тролейбуса обірвала розтяжку, яка кріпить проводи контактної мережі (тролеї), яка зависла над проїзною частиною у супутньому напрямку; внаслідок обриву крепіжного тросу (розтяжки) стався провис проводів контактної мережі на колії зустрічного напрямку, проводи нависли над вантажною машиною (бетонозмішувач), яка проїжджала по зустрічній колії, та зачепилась поміж кабіною та бетонозмішувачем, внаслідок чого стався обрив контактної мережі. Цей автомобіль виїхав на колію руху тролейбуса та витягнув на проїзну частину обірвані проводи; через 10 хвилин водій Михєєв А.С. виставив знак аварійної зупинки на місці, вказаному на схемі до протоколу огляду місця ДТП, сповістив диспетчерську службу відповідача, спробував самостійно убрати провід з проїзної частини, а коли пішов до тролейбусу за красною тканиною  для позначення на проїзній частині обірваних проводів контактної мережі, сталось ДТП за участю автомобілю „Славута” и DАF.

Пояснення водіїв Вишнякова І.М. (а. с. 112, т. 1) та Пефтибай П.І., надані ІДПС ДАІ 22.12.04 (а. с. 113, т. 1), не спростовують пояснення водія тролейбуса Михєєва С.А.

Так, водій автомобілю DAF Вишняков І.М. пояснив, що при під’їзді до виїзду з с. Молодогвардійськ він побачив, що водій ЗАЗ - 1103 став гальмувати і забирати наліво; він також став пригальмовувати, але побачив перед своєю кабіною обірвану лінію контактної мережі, перестав гальмувати, бо не знав під напругою вона чи ні; коли лінія контактної мережі зачепилась за кабіну, тягач розвернуло і стався удар у заднє праве колесо автомобілю „Таврія”; він трошки проїхав та зупинився. Водій ЗАЗ –1103 Пефтибай П.І. пояснив, що при під’їзді до виїзду з с. Молодогвардійськ з боку м. Краснодон він побачив, що поперек проїзної частини лежить лінія контактної мережі; він почав приймати вліво, але проїзна частина була слизькою, і він наїхав на лінію контактної мережі правим колесом, а потім автомобіль відчув удар в задню частину автомобіля; автомобіль розвернуло і він від’їхав на колію зустрічного руху.

За клопотанням позивача Луганським апеляційним господарським судом була призначена судова автотехнічна експертиза, яка була проведена Луганським відділенням Донецького науково –дослідного інституту судових експертиз, за результатами якої складений висновок № 1322/18 від 27.12.06 (а. с. 2-6, т. 2).

За даним висновком у дорожній обстановці водій автомобілю ЗАЗ-1103, державний номер 74156 ЕК, Пефтибай          П.І. та DAF ТЕ 47W35 державний номер 12252АР, Вишняков І.М. при виникненні небезпеки повинні були прийняти заходи до зниження швидкості аж до зупинення транспортного засобу, тобто вони були повинні діяти згідно з вимогами п.12. 3 Правил дорожнього руху.

Цей пункт передбачає, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити,  він  повинен  негайно  вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.

Також у висновку автотехнічної експертизи зазначено наступне.

Згідно наданих матеріалів справи (пояснень учасників пригоди) автомобіль DAF ТЕ 47W35 контактував до задньої правої частини автомобілю ЗАЗ –1103, який рухався вперед, не маневрируя до колії руху DAF ТЕ 47W35.

За наявності вказаних обставин настання пригоди односторонніми діями водія автомобіля ЗАЗ –1103 Пефтибай П.І. не визначалось, тобто він не мав технічної можливості запобігти пригоду, а у його діях не відповідності вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору могли бути у причинному зв’язку з настанням події пригоди, яка розглядається, не вбачалося.

Аналіз та оцінка дій водія автомобіля DAF ТЕ  47W35 державний номер 1225 АР Вишнякова І.М. на предмет наявності (відсутності) у нього технічної можливості запобігти контакт з обірваної контактної лінії, а також наявність (відсутність) причинного зв’язку між діями та настанням події, яка розглядається, не надається можливим із –за відсутності наступного комплексу даних:

-          наявність (відсутність) підйому або спуску протягом руху автомобілів (у градусах, відсотках);

-          наявність (відсутність) дорожніх знаків, які обмежують швидкість руху, зона дії яких застосовуються на місто ДТП; завантаження автомобілів; розташування транспортних засобів в момент виникнення небезпеки для руху водія автомобіля DAF-ТЕ 47W35 (відносно межі проїзної частини, відносно друг та друга, відносно обірваної контактної колії та відносно встановленого знаку аварійної зупинки);

-          швидкість руху автомобіля DAF-ТЕ 47W35 під час виникнення небезпеки для руху.

Аналіз та оцінка дій водія тролейбуса № 035 Михєєва С.А. не вимагають застосування спеціальних автотехнічних пізнань та могуть бути виконані органом, якій назначив експертизу самостійно, примінімо вимогам розділу 9 „Попереджувальні сигнали” Правил дорожнього руху України.

Згідно з п. п. 9.9 Правил дорожнього руху України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі вимушеної зупинки на дорозі.

Підпункт 9.10 вказаних Правил разом  з  увімкненням  аварійної світлової сигналізації слід установити знак аварійної  зупинки  або  миготливий  червоний ліхтар на відстані,  що забезпечує безпеку дорожнього руху, але не ближче 20 м до транспортного засобу в населених  пунктах  і  40  м поза ними, у разі: вимушеної  зупинки в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менше 100 м.

Суд апеляційної інстанції на підставі викладеного дійшов висновку про наступне.

За вказаними вище пунктами Правил дорожнього руху України водій транспортного засобу повинен встановити або знак аварійної зупинки, або блимаючий красний ліхтар; документально встановлено органами ДАІ на місці ДТП що, знак аварійної зупинки був встановлений водієм тролейбуса за 19 м. Правилами дорожнього руху України передбачено, що цей знак встановлюється в населених пунктах не ближче 20 м. ДТП сталось саме в населеному пункті - с. Молодогвардійськ, про що свідчить довідка Краснодонського міського відділу земельних ресурсів № 203/4 від 03.06.05 (а. с. 78, т. 1). Суд апеляційній інстанції вважає, що поставлений на відстані 19 м знак аварійної зупинки є достатнім заходом попередження про аварійну зупинку тролейбуса, і 1м, недостаючи до 20м відстані назад від тролейбуса, на яку повинний поставити знак, не міг запобігти скоєні ДТП.

Отже, документально не встановлено та матеріалами справи не доведено, що  водій тролейбусу Михєєв С.А. порушив Правила дорожнього руху України і саме його дії призвели до скоєння ДТП за участю автомобілів DAF ТЕ 47W35 та ЗАЗ - 1103.

Суд апеляційної інстанції приймає до уваги доводи відповідача, викладені у наданому суду листі від 27.02.07 № 76, стосовно того, що маються розбіжності у складених по факту ДТП та інших документах відносно марки автомобіля, який належить позивачу.

Протокол про адміністративне правопорушення складений у відношенні автомобіля марки  DAF –380АТІ, державний номер 1225АР, а позивач у своїй позовній заяві № 01-9 від 22.02.05 вказує автомобіль  марки DAF ТЕ 47W35.

У скарзі, поданій Вишняковим І.М. до апеляційного суду Луганської області на дії судді Ленінського районного суду м. Луганська Волик О.П. (а. с. 56, т. 1), Вишняков І.М. також послався на те, що 23.12.04 була відправлена телеграма, згідно якої викликався представник КП „Краснодонське тролейбусне управління” для проведення огляду автомобіля DAF -380АТІ, державний номер 12252 АР.

Про те, що під час скоєння ДТП Вишняков І.М. керував автомобілем DAF380 АТІ зазначено також у постанові по справі про адміністративне правопорушення № 3-2397 від 19.04.06 (а. с. 87, т. 1).

Копію технічного паспорту на автомобіль DAF позивач подає тільки 21.07.06, який був виданий 26.01.06; на момент подання позовної заяви 22.02.05 копія технічного паспорту на автомобіль у додатках до позовної заяви не надавалась.

Аркуш справи № 7 (т. 1) містить висновок № 19 дослідження спеціаліста –авто товарознавця, складений 02.02.05 відносно автомобіля марки DAF-ТЕ 47W35, технічний паспорт АІС № 605302, але у матеріалах справи на аркушах справи 119-121 (т. 1) містяться фото (додатки) характеру та ступені тяжкості пошкодження автомобіля DAF державний номер 19995АХ.

Причини розбіжності даних у вказаних документах судом апеляційної інстанції не з’ясовуються у компетентних органах, оскільки встановлення причин таких розбіжностей доцільно у випадку доведення вини відповідача у скоєні ДТП, яка у даному випадку не встановлена, і такі розбіжності лише свідчать про необґрунтованість позовних вимог позивача.

На підставі вищевикладеного, судова колегія Луганського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення місцевого господарського суду від 11.04.05 у справі № 15/104 ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді всіх обставин та відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України державне мито по апеляційній скарзі покладається на заявника скарги (позивача у справі); витрати по проведенню судової автотехнічної експертизи покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 43, 49, 85, 99, 101, п. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Луганський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів

ПОСТАНОВИВ :

1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю „Донбаспромпоставка”, м. Луганськ на рішення господарського суду Луганської області від 11.04.05 у справі № 15/104  залишити без задоволення.

2.          Рішення господарського суду Луганської області від 11.04.05 у справі                         № 15/104 залишити без змін.

Відповідно ч. 3, ч. 4 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України постанова набирає законної сили з дня її прийняття та надсилається сторонам у справі в п’ятиденний строк з дня її прийняття.

Головуючий суддя                                                              І.В.  Семендяєва

Суддя                                                                                  С. С. Єжова

Суддя                                                                                 О.Є. Медуниця