ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2007 р.
№ 7/334

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого, Ковтонюк Л. В., Плюшка І. А., за участю представників: позивача –Остапенка Є. С. дов. № 5 від 23.04.2007 року, відповідача –Носика Б. М. дов. № 1 від 25.12.2006 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 січня 2007 року у справі господарського суду Дніпропетровської області за позовом ТОВ "Будтехмонтаж" до ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" про зобов’язання вчинити дії та за зустрічним позовом ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" до ТОВ "Будтехмонтаж" про визнання договору недійсним,

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2005 року ТОВ "Будтехмонтаж" (далі –позивач) звернулось до суду з позовом до ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" (далі –відповідач) про спонукання  підписати акти приймання виконаних підрядних робіт та довідок про вартість будівництва, посилаючись на невиконання відповідачем своїх зобов’язань в цій частині.

ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" звернулось до суду з зустрічним позовом до ТОВ "Будтехмонтаж"  про визнання недійсним договору підряду № 323/04 на будівництво ПС 35/10-6 кВ "Набережна", укладеного між сторонами, з мотивів його невідповідності вимогам закону, а саме: з мотивів порушень при визначенні генпідрядника та відсутності у останнього ліцензій на ряд проектно –будівельних робіт.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2006 року позов ТОВ "Будтехмонтаж" задоволено. У зустрічному позові відмовлено.

ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" зобов’язано в 5-денний строк з моменту набрання рішенням суду законної сили підписати акти виконаних робіт і довідки про вартість будівництва загалом на суму 38683831 гривню 39 коп.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 січня 2007 року рішення суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі ВАТ "ЕК "Дніпрообленерго" просить скасувати судові рішення, задовольнити зустрічний позов та відмовити в позові ТОВ "Будтехмонтаж", посилаючись на неправильне застосування судом  ст. 9 п.30 Закону України "Про ліцензування певних видів господарської діяльності", ст.236 ч.1 ЦК України та ч.3 ст.207 ГК України.

Зазначає, що ТОВ "Будтехмонтаж" не мало ліцензії на виконання ряду проектно –будівельних робіт, а вимога про зобов’язання підписати акти виконаних робіт та довідок про їх вартість взагалі не підлягає задоволенню, тому що це не порушує права позивача.

Вислухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, 22 березня 2004 року між сторонами за результатами тендеру укладено договір підряду № 323/04, за яким підрядник –ТОВ "Техбудмонтаж" –зобов’язався виконати комплекс робіт з проектування та будівництва ПС 35/10-6 кВ "Набережна" по вул.Колодязній, будівництву ОРУ 35кВ на ПС "Привокзальна", прокладці двохланцюгової кабельної лінії 35 кВ ПС "Привокзальна –ПС "Набережна".

Вартість робіт сторони визначили в сумі 36 мільйонів гривень.

Пунктом 2.3 договору встановлено, що остаточна вартість проектних, будівельних, монтажних та пусконалагоджувальних робіт, а також склад та вартість обладнання затверджуються керівником замовника на підставі локальних кошторисів, розроблених в процесі проектування. Остаточна вартість не може перевищувати вартість, зазначену в тендерній пропозиції.

Порядок здачі –прийняття робіт встановлений розділом 5 договору, пунктом 5.4 якого визначено, що при виконанні будівельних робіт сторони щомісячно складають двохсторонній акт виконаних робіт форми КБ –2в та КБ –3, які підписуються повноважними представниками сторін.

У період з 30 серпня 2004 року по 9 лютого 2005 року сторони додатковими угодами № 1- 6 до договору підряду погоджували вартість окремих видів будівельних робіт і локальні кошториси.

Згідно ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиві відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обгрунтованими.

Однак, суд, вирішуючи спір, на викладене уваги не звернув, і не з’ясував, чи дійсно відмова відповідача від підписання актів виконаних робіт і довідок про їх вартість порушує права позивача і які саме і чи відповідає обраний ним спосіб захисту своїх прав ст.16 ЦК України.

Крім того, суд, в порушення ст.ст.38, 43, 65, 84 і 105 ГПК України, неповно перевірив доводи відповідача і не з’ясував суттєві для справи обставини.

Так, суд не перевірив доводи відповідача щодо відсутності у позивача на момент укладення і виконання спірної угоди ліцензій на проектування спеціальних енергетичних споруд, електричних підстанцій і розподільних пристроїв; проектування внутрішніх інженерних мереж, систем і споруд водопроводу та каналізації, опалення, вентиляції та кондиціонування повітря, автоматизації і КВП, зв’язку, сигналізації, радіо, телебачення інформаційних систем; проектування зовнішніх інженерних мереж, систем і споруд водопостачання, каналізації, зв’язку, сигналізації, радіо, телебачення, інформаційних систем; розроблення спеціальних розділів проектів, зокрема, оцінки впливу на оточуюче середовище; технологічне проектування об’єктів паливно –енергетичного комплексу; антикорозійний захист конструкцій, устаткування та мереж; монтаж технологічного устаткування паливно –енергетичного комплексу; пусконалагоджувальні роботи паливно –енергетичного комплексу.

Враховуючи, що вказані обставини можуть суттєво вплинути на правильність юридичної оцінки обставин справи, судові рішення визнати законними не можна, тому вони підлягають скасуванню, а справа –передачі до місцевого господарського суду на новий розгляд в іншому складі суду.

Під час нового розгляду господарському суду необхідно врахувати наведене, більш ретельно перевірити доводи сторін, встановити дійсні обставини справи і прийняти рішення відповідно до вимог закону.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 30 січня 2007 року і рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2006 року.

Справу передати до господарського суду Дніпропетровської області на новий розгляд в іншому складі суду.

Головуючий                                                                              Т.Козир

Судді                                                                                          Л. Ковтонюк

І. Плюшко