СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.04.07                                                                                 Справа № 10/177ад.

Суддя  господарського суду Луганської області Мінська Т.М.  при секретарі  Бахарєвій І.Є., розглянувши матеріали  справи за позовом

Стахановської  об’єднаної державної податкової інспекції

до Відкритого акціонерного товариства  «Кіровська швейна фабрика  «КІФАДО»,  м. Кіровськ

про звернення  стягнення  на активи  на суму  186948  грн.  48  коп.

Представники  сторін:

від позивача -   Кузьміна Н.О.  (дов. № 3 від 09.01.2007.);

від відповідача – Мінакова Н.О.,  голова правління.

Згідно з п. 2-1  Прикінцевих і перехідних положень  Кодексу адміністративного судочинства  України  не здійснювалась звукова фіксація судового процесу за клопотанням сторін.

Суть  спору: позивачем заявлено  вимогу  про стягнення з відповідача податкового боргу з податку на додану вартість  у розмірі  186948 грн. 48 коп. шляхом звернення стягнення на активи.

Відповідач  письмовий відзивна позов не надав,  але  в  судовому  засіданні  усно заявив про визнання позову  в  сумі  184912 грн. 37 коп.  з урахуванням  часткової оплати,  про  що  підписано  акт  звірення.

Згідно ст. 121 КАСУ  судовий розгляд за згодою позивача  розпочато  у  день попереднього судового засідання.

Розглянувши матеріали справи,  додатково надані документи, вислухавши представників сторін, суд

в с т а н о в и в:

Відкрите акціонерне товариство  «Кіровська швейна фабрика  «КІФАДО» (відповідач  у  справі)  зареєстровано  виконавчим комітетом Кіровської  міської ради  08.06.2000р.,  взято на податковий облік  в  Кіровському  відділенні  Стахановської  ОДПІ,   зареєстровано  платником  податку  на  додану  вартість,  про що видано свідоцтво  № 16244195  від 14.07. 2000р.

На підставі  декларацій з податку  на  додану  вартість  і  уточнюючих розрахунків   № 775  від 01.12.2005., № 791 від 15.03.2006., № 1841 від 20.04.2006., № 2387 від 17.05.2006., № 2469 від 01.04.2006., № 2466 від 01.03.2006., № 2469 від 09.06.2006.,      №  2466 від 09.06.2006.,  № 2594 від 19.06.2006., № 3353 від 19.07.2006., № 3927 від 17.08.2006., № 4166 від 20.09.2006., №  4998  від 19.10.2006., №  5209 від 01.08.2006., №  5210 від 01.09.2006., №  5208 від 01.07.2006.,  № 5209 від 02.11.2006., № 6014 від 19.12.2006., №  323 від 01.10.2006., № 323 від 26.01.2007., №  6708 від 19.01.2007., №  679 від 19.02.2007., №  949 від 20.03.2007.  за  період з березня  2006 року  по  лютий  2007 року    у  відповідача   виник  податковий борг з податку  на додану вартість   в загальній сумі  184912  грн. 37 коп.,  в  тому числі: основний платіж – 177003 грн. 74 коп.,  пеня 7908 грн. 63 коп.    Відповідач  визнав  наявність  даного податкового боргу.

Оцінивши  матеріали  справи,    суд   визнає  позовні  вимоги частково  обґрунтованими  з  огляду  на  наступне:

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 9 Закону України  “Про систему оподаткування” платники податків і зборів (обов’язкових платежів) зобов’язані сплачувати належні суми податків і зборів (обов’язкових платежів)  у  встановлені  законами  терміни.

Відповідно  до  п.11) ст. 10  Закону України  “Про державну податкову службу в Україні”  податкові органи подають   до  судів  позови  до  підприємств,  установ,  організацій та громадян   про  стягнення  заборгованості  перед бюджетом і державними цільовими  фондами  за  рахунок  їх майна.

За змістом  пунктів  1.2),  1.3)  ст.  1 Закону 2181  податкове  зобов'язання - зобов'язання платника податків  сплатити до бюджетів або державних цільових фондів відповідну суму  коштів  у  порядку  та у строки,  визначені цим Законом або іншими  законами України;     податковий борг (недоїмка) - податкове  зобов'язання  (з  урахуванням   штрафних   санкцій   за  їх  наявності),  самостійно  узгоджене  платником податків або узгоджене в адміністративному чи  судовому  порядку,  але  не сплачене у встановлений строк, а також  пеня,  нарахована на суму такого податкового зобов'язання.

Відповідно до п.п. 3.1.1 п. 3.1 ст. 3 Закону  України  від 21.12.2000 р. № 2181-ІІІ   “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  активи платника податків можуть бути примусово стягнені в рахунок погашення його податкового боргу виключно за рішенням суду.

Активами платника податків за змістом п. 1.7 ст. 1 Закону № 2181 є кошти, матеріальні  та нематеріальні цінності, що належать юридичній або фізичній особі за правом власності або повного господарського відання.

Оцінивши  всі  вищевикладені  обставини,   суд  закінчив розгляд справи в судовому засіданні 26.04.2007.  і  постановив   задовольнити позов   в загальній  сумі 184912  грн. 37 коп.  В решті вимог слід відмовити  в  зв’язку  з  частковою  оплатою після подання  позову.

Відповідно до п. 4 ст. 94 КАСУ  у справах, в яких позивачем є суб’єкт владних повноважень, а відповідачем –фізична чи юридична особа,   судові витрати, здійснені  позивачем, з відповідача не стягуються.

Згідно  ст.   160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України  в судовому засіданні  26.04.2007. проголошено вступну і резолютивну частини постанови.

На  підставі  викладеного та,    керуючись ст.ст.  18, 51, 136, 158 –163,  Кодексу адміністративного судочинства  України,  суд

п о с т а н о в и в:

1. Позов   задовольнити  частково.

2. Звернути стягнення на активи Відкритого  акціонерного  товариства  «Кіровська швейна фабрика  «КІФАДО», м. Кіровськ,  вул. Войкова, 60-а,     на суму податкового боргу з податку на додану вартість  в сумі  184912  грн. 37  коп.  в доход  Державного  бюджету  України.

3. В решті  вимог  відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.  Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк встановлений КАС України,  постанова набирає законної сили після закінчення цього строку.  У разі подання  апеляційної скарги постанова набирає законної сили,  якщо її не скасовано, після закінчення апеляційного розгляду скарги.

Про апеляційне оскарження постанови спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга  подаються  до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції,  який ухвалив оскаржувану  постанову. Копії апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови подається протягом десяти  днів  з дня складення  постанови в повному обсязі.   Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти  днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Згідно  ст. 160 ч. 3  Кодексу адміністративного судочинства  України постанова в повному обсязі складена   03.05.2007.

Суддя                                                                                Т.М.Мінська