СЕВАСТОПОЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Постанова

Іменем України

06 червня 2007 року

Справа № 2-7/1174-2007

Севастопольський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді                                                  ,

суддів                                                                      ,

,

за участю представників сторін:

позивача: Заваріна Андрія Володимировича, довіреність № 214 від 30.01.07, Приватне підприємство "Фірма "Окси-Юг-Строй";

відповідача: не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Автохолдінг "Крим-Авто-Транс" на рішення господарського суду Автономної Республіки Крим (суддя Дворний І.І.) від 06.03.2007 у справі № 2-7/1174-2007

за позовом           приватного підприємства "Фірма "Окси-Юг-Строй" (вул. Корчагіна, 54-39,Севастополь,99014); (м. Севастополь, 99003, вул. Адм. Азарова, 21)

до           закритого акціонерного товариства "Автохолдінг "Крим-Авто-Транс" (вул. Севастопольська, 20а,Сімферополь,95000)

про стягнення 75513,83 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.03.2007 у справі № 2-7/1174-2007 позов задоволено.

Стягнуто з закритого акціонерного товариства Автохолдінгу „Крим-Авто-Транс" на користь приватного підприємства „Фірма „Окси-Юг-Строй" суму заборгованості у розмірі 72051,20 грн., штраф у сумі 322,05 грн., 3% річних у розмірі 380,16 грн., інфляційні втрати у розмірі 2760,42 грн., 755,14 грн. державного мита та 118,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

В основу рішення головним чином були покладені загальні норми господарського та цивільного права, а саме норми статей 525, 526 Цивільного Кодексу України і положення статей 193, 230, 231 Господарського кодексу України. Суд дійшов до висновку, що відповідач свої договірні зобов’язання не виконав, доказів оплати за договором підряду суду не надав.

Не погодившись з цим судовим актом, відповідач звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, прийняти нове рішення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що господарський суд порушив норми матеріального та процесуального права.

Так, відповідач посилається на неправомірний розгляд справи у його відсутність. Заявник апеляційної скарги вважає, що суд повинен був слухання справи відкласти. Оголошення рішення у другому судовому засіданні, на думку відповідача, з’явилось порушенням норм статей 22 та 77 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, закрите акціонерне товариство "Автохолдінг "Крим-Авто-Транс" зазначає, що воно мало намір заявити клопотання про проведення судово-будівельної експертизи, для визначення об’єму виконаних робіт.

При цьому, норм матеріального права, які порушив суд першої інстанції, заявник апеляційної скарги, не навів.

Представник позивача у судовому засіданні з доводами апеляційної скарги не погодився, вважає рішення господарського суду Автономної Республіки Крим законним та обґрунтованим, підстав для його скасування не вбачає.

Розпорядженням заступника голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.05.2007 суддю Сотула В.В. замінено на суддю Щепанську О.А.

Розпорядженням виконуючого обв’язки голови Севастопольського апеляційного господарського суду від 16.05.2007 суддю Щепанську О.А. замінено на суддю Горошко Н.П.

Повторно розглянувши справу у порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга закритого акціонерного товариства "Автохолдінг "Крим-Авто-Транс" не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 10.05.2006 між приватним підприємством „Фірма „Окси-Юг-Строй" (Підрядник) та закритим акціонерним товариством Автохолдінгом „Крим-Авто-Транс" (Замовник) був укладений договір підряду № 84 (а. с. 28-31), згідно з пунктом 1.1. якого Підрядник зобов'язується на свій ризик виконати за завданням Замовника з використанням своїх матеріалів або матеріалів Замовника, а замовник зобов'язується оплатити наступну роботу:

- Реконструкція будівлі автостанції за адресою: с. Піщане Бахчисарайського району Відповідно до п. 2.1 Договору ціна договору орієнтовано складає 303967,00 грн., в тому числі ПДВ 50661,17 грн.

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що вказана в пункті 2.1 ціна є попередньою. Остаточна ціна Договору визначається за проектно-кошторисною документацією, наданою Замовником. Ціна договору може бути змінена внаслідок інфляції за взаємним узгодженням сторін.

Згідно з пунктом 3.1 Договору оплата за цим договором здійснюється у вигляді передплати у розмірі 70 % від суми договору. Остаточний розрахунок здійснюється Замовником не пізніше трьох днів після повного закінчення робіт, включаючи усунення виявлених в процесі приймання недоліків.

Дані обставини справи перевірені апеляційною інстанцією в порядку статті 101 Господарського процесуального кодексу України в повному обсязі, підтверджуються матеріалами справи та сторонами не заперечуються.

Обставини справи також свідчать про те, що на виконання умов укладеного договору позивачем були здійснені підрядні роботи на загальну суму 322051,20 грн.

При цьому, господарським судом першої інстанції вірно встановлено, що виконання цих робіт підтверджується актами виконаних робіт:

- акт виконаних робіт за серпень 2006 року на суму 162000,00 грн. (а. с. 34-38);

- акт виконаних робіт за вересень 2006 року на суму 160051,20 грн. (а. с. 47-55).

Оскільки, зазначені акти виконаних робіт були підписані обома сторонами та скріплені печатями підприємств, апеляційною інстанцією не можуть бути прийняти до уваги посилання відповідача на невизначеність і спірність об’єму виконаних робіт та думка про

При цьому, ніяких доказів існування заперечень закритого акціонерного товариства "Автохолдінг "Крим-Авто-Транс" стосовно якості виконання цих робіт, заявником апеляційної скарги суду не надано.

Виписки з банківського рахунку приватного підприємства „Фірма „Окси-Юг-Строй" (а. с. 12-16) свідчать про те, що вартість здійснених робіт була оплачена відповідачем лише частково в розмірі 250000,00 грн.

Таким чином, вбачається обґрунтованим зазначення місцевого суду про те, що заборгованість відповідача перед приватним підприємством „Фірма „Окси-Юг-Строй" складає 72051,20 грн.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Процесуальною нормою закону, а саме статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів оплати заборгованості перед позивачем у розмірі 72051,20 грн., ні суду першої інстанції, ні при здійсненні апеляційного провадження не надав.

При таких обставинах, господарський суд Автономної Республіки Крим вірно прийняв до уваги факт невиконання відповідачем зобов'язань щодо повній та своєчасній оплаті вартості виконаних за договором підряду № 84 від 10.05.2006 робіт і дійшов до висновку про те, що вимоги позивача в частині стягнення з закритого акціонерного товариства Автохолдінг „Крим-Авто-Транс" заборгованості у розмірі 72051,20 грн. повністю обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Крім того, судова колегія вважає обґрунтованими чинним законодавством позовні вимоги в частині нарахування штрафу. Так, частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з частиною 1 статті 548 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, під неустойкою розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З матеріалів справи також вбачається, що позивачем були заявлені грошові вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу за несвоєчасне виконання зобов’язань.

Можливість застосування такої міри відповідальності сторони передбачили у пункті 6.2 Договору, а саме - за порушення сторонами строків виконання зобов'язань за цим Договором, винна сторона сплачує іншій стороні штраф в розмірі 0,1% від ціни Договору.

Так, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо необхідності у даних спірних право відношеннях сторін звертання уваги на норми, які передбачені частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України, відповідно до яких - штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За таких обставин, розрахунок суми штрафу позивачем апеляційною інстанцією вважається вірним та, відповідно, вимоги позивача про стягнення з закритого акціонерного товариства Автохолдінг „Крим-Авто-Транс" штрафу у розмірі 322,05 грн., що дорівнює 0,1% від ціни договору (322051,20 грн.), є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Крім того, частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевірив суми інфляційних втрат у розмірі 2760,42 грн. та 3 % річних у розмірі 380,16 грн., на задоволенні яких наполягав позивач, зокрема в позовної заяві, колегія суддів вважає вірними, а тому висновок господарського суду про необхідність задоволення цих вимог з примусовим стягненням зазначених сум з закритого акціонерного товариства Автохолдінгу „Крим-Авто-Транс" на користь приватного підприємства „Фірма „Окси-Юг-Строй" є обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству.

Стосовно посилань відповідача на порушення господарським судом норм процесуального, що регулюють права сторін забезпечувати явку представників у судове засідання, апеляційна інстанція зазначає наступне.

Матеріали справи свідчать про те, що відповідно до статті 64 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи. Про що відповідачем не заперечується.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України, зобов’язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін –це право, а не обов’язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез’явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Враховуючи достатність наданих документів та доказів в матеріалах справи, а також надання відповідачу можливості забезпечити явку уповноваженого представника у судове засідання в процесі розгляду справи в першій інстанції, що підтверджується протоколом судового засідання та ухвалою про відкладення слухання справи (а. с. 105-107), судова колегія вважає розгляд справи місцевим господарським судом по суті, за відсутності нез'явившихся представників сторін, за наявними документами в матеріалах справи, - правомірним, без порушень прав та інтересів будь-якої сторони.

Судова колегія, також вважає необхідним зазначити, що відповідач, який оскаржує рішення господарського суду Автономної Республіки Крим і зазначаючи порушення його процесуальних прав в частині приймання участі у судовому засіданні та представленні заперечень і відповідних доказів, які обґрунтовують ці заперечення на позовні вимоги, фактично, не з’являючись у судове засідання в апеляційній інстанції, яке неодноразово було відкладено, та не представляючи жодного обґрунтованого доказу, - зловживає наданими йому процесуальними правами, що свідчить про його недобросовісність. При цьому, відповідач, посилаючись на свій намір заявити клопотання у суді першої інстанції, таке право в апеляційній інстанції не реалізував. Підстав призначати судову експертизу за своєю ініціативою судова колегія не вбачає.

З урахуванням викладеного, судова колегія вважає, що рішення господарського суду Автономної Республіки Крим є законним та обґрунтованим, а тому підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтею 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу закритого акціонерного товариства "Автохолдінг "Крим-Авто-Транс" залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Автономної Республіки Крим від 06.03.2007 у справі № 2-7/1174-2007 залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді