ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" березня 2007 р.
Справа  № 25/421-06-10839

За позовом:   Товариства з обмеженою відповідальністю „Медиатранс”, Одеська область, Роздільнянський район,   с. Кучургани

До відповідача: Мале підприємство у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю „Віданта”

Одеської залізниці

про стягнення 173 246,36 грн.

Суддя:  Малярчук І.А.

В судових засіданнях приймали участь представники:

Позивача: Кончакова Т.О., довір. від 07.10.06 р.

Відповідачів: МП у вигляді ТОВ „Віданта” – Коваленко П.І.,  довір.  від 01.11.06 р.

Одеської залізниці –Кіташевський Д.А., довір. від 13.11.06 р., Шинкаренко Ю.В., довір.

В судовому засіданні 13.03.07 р. приймали участь представники:

Позивача: Кончакова Т.О., довір. від 07.10.06 р.

Відповідача: МП у вигляді ТОВ „Віданта” –не з’явився

Одеської залізниці - не з’явився

Суть спору: про стягнення з МП у вигляді ТОВ „Віданта” на користь ТОВ „Медиатранс” безпідставно отримані грошові кошти в сумі 173246,36 грн.

Представник позивача на заявлених позовних вимогах наполягає, подав суду заперечення на відзив на позовну заяву від 05.12.06 р. вх.№ 27569,  пояснення від 01.11.06 р. вх.№ 24388, від 13.03.07 р. вх.№ 5807, від 23.11.06 р. вх.№ 26566, де навів норми законодавства якими регулюються дані правовідносини, обставини справи, обґрунтування суми позову.

Так, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги з врахуванням наданих Одеською залізницею накопичувальних карток та податкових накладних, виписаних Одеською залізницею МП у вигляді ТОВ „Віданта”, позивач зазначив, що в період дії договору № 01-05(П) на транспортно-експедиційне обслуговування від 03.03.05 р.,  з березня 2005 р. по липень 2006р. Одеською залізницею на послуги, які надавались транспортно-експедиційній організації,  а саме  маневрові роботи, плата за послуги вагонами, повідомлення, промивка та інші послуги, нараховувався  податок на додану вартість, що вбачається з графи „3” податкових накладних де зазначається номенклатура поставки товарів (послуг) продавців.

Звідси, позивач відмічає, що Одеською залізницею в порушення п.5.15 ст.5 Закону  України „Про податок на додану вартість”, яким передбачено, що від оподаткування податком  на  додану вартість звільняються операції з поставки послуг по перевезенню (переміщенню) пасажирів та вантажів через територію і порти України, при цьому при експорті товарів та проведенні супутніх такому експорту послуг, ставка податку становить „0” відсотків до бази оподаткування, у зв’язку з чим, що Одеською залізницею за послуги станції було неправомірно нараховано МП у вигляді ТОВ „Віданта” податок на додану вартість, а останній в свою чергу безпідставно виставив рахунки та отримав платежі з ТОВ „Медиатранс” з податком на додану вартість.

Звідси, позивач перераховані ним на користь відповідача за послуги станції по договору № 01-05(П) від 03.03.05 р. за 2005 р. грошові кошти в сумі 146297,83 дол. США, в тому числі ПДВ в сумі 24383 дол. США, а в 2006 р. грошові кошти в сумі 59539,25 дол. США, в тому числі  ПДВ в сумі 9923,21 дол. США, де загалом сума ПДВ складає      173246,36 грн. вважає безпідставно набутим МП  ТОВ „Віданта” майном, тому з посиланням на  ст.1212 ЦК України та на норми Закону  України „Про податок на додану вартість”, просить суд стягнути дану суму з МП у вигляді ТОВ „Віданта”, з яким знаходився в безпосередніх договірних взаємовідносинах.

Клопотання позивача про витребування доказів від 01.11.06 р. вх.№ 24389, від 24.11.06р. вх.№ 26655,  судом задоволено про що  свідчать відповідні судові ухвали.

Заявлене позивачем клопотання про залучення до справи іншого відповідача від 16.01.07р. вх. № 730 судом задоволено, у зв’язку з чим ухвалою від 16.01.07 р. в порядку   ч.1 ст.24 ГПК України залучено до участі у даній справі іншого відповідача Одеську залізницю.

Відповідач, Одеська залізниця заявлений позивачем позов не визнає, однак правових підстав не визнання позову ні в усній формі в судових засіданнях, ні в письмовій формі, до відома суду не довів, надав на вимогу суду супровідним листом від 19.02.07 р. вх. № 4115 витребувані документи.

Відповідач,  МП у вигляді ТОВ „Віданта”, просить суд залишити позовну заяву позивача без розгляду в порядку п.5 ст.81 ГПК України, подав до суду клопотання   від 21.11.06 р. вх. № 26175, відзив на позовну заяву від 21.11.06 р. вх. № 26174, пояснення від 09.01.07 р. вх. № 83, в яких зазначає, що ТОВ „Медиатранс”, зареєстроване в Придністровській Молдавській Республіці відступаючи право вимоги ТОВ „Медиатранс”, зареєстроване в Україні, повинно було надати останньому документи, що підтверджують безпідставне отримання МП ТОВ „Віданта”     грошових коштів. Однак, в позовній заяві та з доданих до неї документів не вбачається на чому саме ґрунтуються позовні вимоги, не надано жодного з доказів їх наявності, обгрунтований розрахунок ціни позову, не зазначено в чому полягає порушення його прав.

Витребувані судом ухвалою від 20.11.06 р. у позивача документи, необхідні для вирішення спору по суті останнім були надані частково, суд ухвалою від 01.11.06 р. зобов’язав відповідача надати документи, які повинен був подати позивач, у зв’язку з чим МП у вигляді ТОВ „Віданта” вважає, що позовна заява ТОВ „Медиатранс” не може бути задоволена за недоведеністю та підлягає залишенню без розгляду відповідно до п.5 ст.81 ГПК України.

Клопотання відповідача від 21.11.06 р. віх. № 26175 щодо залишення позову без розгляду з вищевикладених підстав судом не задовольняється, оскільки з огляду на заявлені позивачем клопотання про витребування додаткових доказі, вбачається про неможливість з підстав відсутності у ТОВ „Медиатранс” документів які би підтверджували правовідносини між МП у вигляді ТОВ „Віданта”  та Одеською залізницею, забезпечити суд належними та допустимими доказами, у зв’язку з чим з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суд витребував документи, які підтверджують обсяг правовідносин у МП у вигляді ТОВ „Віданта” та Одеської залізниці.

Заявлені сторонами справи клопотання про відкладення  розгляду справи та про ознайомлення з матеріалами справи, судом задоволені про що свідчать відповідні судові ухвали та відповідні відмітки на заявах про ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою від 15.12.07 р. Заступником голови господарського суду Одеської області Могилом С.К. було продовжено в порядку ч.3 ст.69 ГПК України строк розгляду справи.

Заява МП у вигляді ТОВ „Віданта” про відвід судді від 19.02.07 р. вх. № 4042  згідно ст.20 ГПК України ухвалою Голови господарського суду Одеської області від 19.02.07 р. залишена без задоволення.

В судовому засіданні згідно ст. 77 ГПК України оголошувалась перерва з 19.02.07 р. по 23.02.07 р.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи сторін, суд встановив наступне:

03.03.05 р. між ТОВ „Медиатранс” (Замовник), зареєстрованим в Придністровській Молдавській  Республіці, м. Тирасполь, та МП ТОВ „Віданта” (Виконавець) був укладений договір № 01-05(П), п.1.1. якого передбачено, що Замовник доручає, а Виконавець за винагороду, від свого імені, і за рахунок Замовника, організовує  роботи по транспортно-експедиційному обслуговуванню експортно-імпортних, транзитних, внутрішніх (Україна) вантажів Замовника,   включаючи оформлення всієї документації, яка необхідна Замовнику для отримання вантажу на ст.Кучурган Одеської залізниці.

Серед зобов’язань Виконавця договір містить такі умови щодо обов’язку по складанню актів виконаних робіт, який після підпису повноважними представниками сторін є   обов’язковим для обох сторін, своєчасного інформування Замовника про зміни чинного законодавства або вперше введених нормативних актів, які стосуються питань організації доставки ватажу (п.п. 2.1.3., 2.1.7. договору).

Згідно п.п. 1.1., 1.2., 1.3. договору № 01-05(П) оплату всіх витрат Виконавця по організації і виконанню умов цього договору, його винагорода, визначаються по взаємній угоді сторін і вказуються в Додатках до цього договору, які є  невід’ємною частиною цього договору; розрахунки між сторонами провадяться шляхом 100% передоплати згідно виставленого Виконавцем рахунку; Замовник виплачує рахунок на протязі трьох банківських днів з дати його отримання; валюта платежу –долар США; остаточні розрахунки провадяться між сторонами по факту виконаних робіт на підставі звітів Виконавця, які складені та підписані уповноваженими представниками сторін, з вказанням всіх витрат за результатами звітного місяця...

Цей договір вступає в силу з моменту підписання сторонами і діє  до 31.12.05 р., а в частині   взаєморозрахунків сторін –до їх повного закінчення. Якщо ні одна із сторін не заявила про закінчення строку його дії, договір автоматично продовжується на наступний календарний рік (п.п. 8.1., 8.3. договору).

Додатком № 1 до договору № 01-05(П) від 03.03.05 р. передбачено, що розмір оплати станційних послуг по ст.Кучурган, Одеської залізниці, визначається тарифами, які діють на момент виставлення рахунків. Внагорода Виконавця за оформлення документації для отримання вантажу на ст.Кучурган Одеської залізниці складає 10 дол.США/вагон.

Доказом виконання сторонами зобов’язань за договором № 01-05(П) від 03.03.05 р. є подані позивачем до матеріалів справи акти виконаних робіт за період з 01.04.05 р. по 31.05.06р., інвойси, заяви на перевід вільноконвертованої валюти, із яких вбачається надання   МП ТОВ „Віданта” для ТОВ „Медиатранс” послуг по транзиту вантажів, транспортно-експедиційному обслуговуванню вантажу та оплата останнім цих наданих послуг в повному розмірі.

Так, за  2005 р. вартість послуг станції, згідно виставлених  відповідачем до оплати актів виконаних робіт склала 46297,83 дол. США, а в 2006 р. –59539,24 дол. США, при цьому відповідно до поданих в судових засіданнях Одеською залізницею накопичувальних карток з актами загальної форми та податкових накладних, виставлених останнім МП ТОВ „Віданта”, ТОВ „Медиатранс” зазначає, про неправомірне виставлення відповідачем йому до оплати і в наступному проведення ним такої оплати, вартості послуг станції з нарахуванням податку на додану вартість, в розмірі загалом 34306,21 дол. США, який відповідно до офіційного курсу Національного банку України на день подання позову визначений позивачем в сумі 173246,36 грн.

ТОВ „Медиатранс”, резидент України, подало дану позовну заяву відповідно до прийнятого на себе права вимоги ТОВ „Медиатранс”, який є нерезидентом України, зареєстрований в Придністровській Молдавській Республіці, м. Тирасполь, з МП ТОВ „Віданта”  безпідставно отриманих грошових коштів, у вигляді ПДВ, з вартості наданих станцією Кучурган послуг в розмірі 34306,21 дол.США, що  визначено договором відступлення права вимоги від 07.10.06 р., укладеним між ТОВ  „Медиатранс”, резидентом України, з ТОВ „Медиатранс”,  нерезидентом України.

Проаналізувавши вищенаведені матеріали справи, доводи сторін, норми чинного законодавства суд дійшов висновку про обгрунтованість заявлених позивачем позовних вимог з огляду на наступне.

Між Одеською залізницею (Залізниця) та МП ТОВ „Віданта” (Вантажовласник) був укладений договір № 156114 про організацію перевезень і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги від 15.04.05 р., п.п. 1.1., 3.1. якого передбачено, що предметом договору є надання Залізницею  Вантажовласнику послуг, пов’язаних з перевезенням вантажів, та проведення розрахунків за ці послуги; розмір попередньої оплати та періодичність її внесення визначається Вантажовласником, виходячи із очікуваного обсягу перевезень на підставі діючих тарифів.

Із поданих Одеською залізницею до матеріалів справи накопчувальних карток з актами загальної форми за період з лютого 2005 р. по червень 2006 р., вбачається надання останньою МП ТОВ „Віданта”  послуг у відношенні транзитних вантажів клієнтам ТОВ  „Медиатранс”,  транспортно-експедиційне обслуговування яких здійснювалось відповідачем  на виконання договору № 01-05(П) від 03.03.05 р., укладеного з ТОВ „Медиатранс”. Оплату Одеській залізниці цих послуг МП ТОВ „Віданта” здійснювало з нарахованим податком на додану вартість за ставкою 20%, про що свідчать наявні в матеріалах справи податкові накладні, видані  Одеською залізницю МП ТОВ „Віданта” в період з лютого 2005 р. по червень 2006 р., і як наслідок цього останнім виставлено до оплати ТОВ „Медиатранс” інвойси, відповідно до визначеної Одеською  залізницею вартістю послуг станції з податком на додану вартість за ставкою 20%. У зв’язку з цим ціна позову, яка уявляє собою оплачений  позивачем податок на додану вартість, розрахований з вартості станційних послуг, зазначеної в актах виконаних робіт, що загалом складає  173246,36 грн.

Дані висновки судом роблено з огляду на існуючі договірні взаємовідносини ТОВ „Медиатранс” та МП ТОВ „Віданта”, які випливають із договору № 01-05(П) від 03.03.05 р., протилежність яких МП ТОВ „Віданта”   суду не доведено та необґрунтовано належними та допустимими доказами та з врахуванням наступних положень законодавства.

Згідно п.п. 3.1.1. п.3.1. ст. 3 Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.97 р. № 168/97-ВР, чинного на момент існування оспорюваних правовідносин, об’єктом оподаткування є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України...

База оподаткування операцій з поставки товарів (послуг) визначається виходячи з їх договірної (контрактної) вартості, визначеної за вільними цінами, але не нижче за звичайні ціни, ... (ч.1 п.4.1 ст.4 Закону України „Про податок на додану вартість”).

Об’єкти оподаткування, визначені в ст. 3 цього закону, за винятком  операцій, звільнених від оподаткування, та операцій, до яких застосовується нульова ставка згідно з цим Законом, оподатковуються за ставкою 20 відсотків. Податок становить 20 відсотків бази оподаткування, визначеної ст.4 цього Закону, та додається до ціни товарів (робіт, послуг)  (пп.. 6.1.1. п.6.1., п.6.1. ст. 6 Закону України „Про податок на додану вартість”).

Звільняються від оподаткування операції з поставки послуг по перевезенню (переміщенню) пасажирів та вантажів транзитом через територію і порти України (п.5.15 ст.5 Закону України „Про податок на додану вартість”).

В абз. 3 п.п. 6.2.4. п.6.2. ст.6 Закону України „Про податок на додану вартість” встановлено, що в порядку, передбаченому п.5.15., оподатковуються також операції з поставки послуг платником податку, пов’язані з перевезенням (переміщенням) пасажирів і вантажів транзитом через територію України.

Відповідно до п.1 ст.306 Господарського кодексу України перевезенням вантажів у цьому Кодексі визнається господарська діяльність, пов’язана з переміщенням продукції виробничо-технічного призначення та виробів народного споживання залізницями, автомобільними дорогами, водними та повітряними шляхами, а також транспортування продукції трубопроводами.

Пунктом 23) ст.1 Митного кодексу України визначено, що переміщенням товарів через митний кордон України у вантажних відправленнях є переміщення товарів через митний кордон України при здійсненні експортно-імпортних операцій, а також інших операцій, пов’язаних із ввезенням товарів на митну територію України, вивезенням товарів за межі митної території України або переміщенням їх митною територією України транзитом.

Учасниками транзиту є вантажовласники та суб’єкти підприємницької діяльності (перевізники, порти, станції, експедитори, морські агенти, декларанти та інші), які у встановленому порядку  надають (виконують) транзитні послуги. Транзитними вантажами  є  насипні, наливні, навалочні, штучні, тарно-штучні товари, вантажобагаж, що прийняті до перевезення згідно з договором (контрактом) в прямому або змішаному (комбінованому) сполученні, котре являється частиною повного маршруту перевезення, що розпочинається і закінчується за межами території України (ст.ст.1, 5 Закону України „Про транзит вантажів” від 18.05.04 р. № 1172-ХІV).

Звідси, із аналізу зазначених норми вбачається, що законодавцем до поняття переміщення товарів включено інші операції, пов’язані  з транзитом, учасниками якого є як залізниця, так і підприємства, що надають транспортно-експедиційні послуги, тому включення Одеською залізницею у вартість наданих станцією послуг у відношенні транзитного вантажу, транспортно-експедиційне обслуговування у правовідносинах з якою здійснювалось МП ТОВ „Віданта”, податку на додану вартість, і подалі  включення його до платежів ТОВ „Медиатранс”,  на думку суду, є неправомірним. У зв’язку з цим, з врахуванням того, що  правовідносини щодо надання станцією послуг були врегульовані  між ТОВ „Медиатранс” та МП ТОВ „Віданта” саме згідно договору від 03.03.05 р. № 01-05(П), сума ПДВ, визначена Одеською залізницею в податкових накладних з врахуванням відомостей, зазначених в них, щодо об’єму послуг, здійснених у відношенні вантажу клієнтів ТОВ „Медиатранс”, також була неправомірно  внесена МП ТОВ „Віданта” до вартості послуг станції, наведених в актах виконаних робіт.

Згідно ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов’язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов’язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного   за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов’язанні; 4)  відшкодування шкоди особою, яка незаконного набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

З врахуванням вище встановленого, на думку суду,  є обґрунтованими заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з МП ТОВ „Віданта”, як учасника договірних відносин з позивачем по транспортно-експедиційному обслуговуванню вантажу, безпідставно набутого майна у вигляді грошових коштів в розмірі  173246,36 грн., неправомірно набутого ним  в результаті  виконаного ТОВ „Медиатранс” зобов’язання згідно договору № 01-05(П) від 03.03.05 р., що уявляє собою  нарахований відповідачем та оплачений позивачем податок на додану вартість за надані послуги по станції.

Позиція  МП ТОВ „Віданта” щодо відсутності порушених прав позивача  за захистом  яких він  звернувся до суду з даним позовом, спростовується змістом договору відступлення права  вимоги від 07.10.06 р. та ст.ст.512-516 ЦК України, якими врегульовано відносини щодо заміни кредитора у зобов’язанні.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Таким чином, заявлені  позивачем позовні вимоги ТОВ „Медиатранс” щодо  стягнення  з МП ТОВ „Віданта” безпідставно отримані грошові кошти у сумі 173246,36 грн. є обґрунтованими, що дає суду підстави їх задовольнити в повній мірі.

Згідно ст. 49 ГПК України в разі  задоволення заявлених позивачем позовних вимог витрати пов’язані зі сплатою державного мити, витрати на оплату  інформаційно-технічного забезпечення судового процессу покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.44, 49,  ст.ст. 82- 85 ГПК  України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.          Задовольнити позов повністю.

2.          Стягнути з Малого підприємства у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю „Віданта” (65023, м. Одеса, Соборна площа, 6 кв.2, )  на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Медиатранс” (67450, Одеська область,  Роздільнянський район, с.Кучурган, вул. Шевченко, 4, код ЄДРПОУ 3430582) 173246 (сто сімдесят три тисячі двісті сорок шість) грн. 36 коп. безпідставно отриманих грошових коштів, 1734 (одна тисяча сімсот тридцять чотири) грн. 46 коп. державного мита, 118 (сто вісімнадцять) грн.. витрат на оплату ІТЗ.

Рішення господарського суду набирає законної  сили згідно зі ст. 85 ГПК України, після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                       Малярчук І.А.