ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

13.04.2007
Справа  № 10/15

За позовом  Приватного підприємця ОСОБА_1,                                     смт.
Міжгір”я

до відповідача ВАТ
ЕК „Закарпаттяобленерго”, м. Ужгород-Оноківці

про  стягнення суми 14400 грн. відшкодування
збитків

Суддя   І.В.Івашкович

Представники:

від позивача: не
з'явився

від відповідача Кайла
Д.І. -юрисконсульт, довіреність № 267 від 23.01.07

У судовому засіданні 03.04.07 за
участю представників позивача -ОСОБА_1. -приватний підприємець, ОСОБА_2.
-адвокат, довіреність від 14.06.06; від відповідача -Кайла Д.І. -юрисконсульт,
довіреність
№ 267 від 23.12.07, оголошувалась перерва до 13.04.07 11 годин 30
хвилин.

Після оголошеної судом перерви
позивач або його уповноважений представник для участі в судовому засіданні не
з'явились, про причини неявки суду не повідомлено.

СУТЬ СПОРУ: приватний
підприємець ОСОБА_1,
смт. Міжгір'я звернулась з позовом до ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго”,                        м. Ужгород-Оноківці про  стягнення суми 14400 грн. відшкодування
збитків.

Позов мотивує тим, що рішенням господарського
суду Закарпатської області від 15.09.06 по справі 10/154 визнано неправомірними
дії ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго”, в особі його структурного підрозділу
Міжгірського РЕМу, по припиненню електропостачання до належного їй об'єкту
-магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Міжгір”я, АДРЕСА_1, що мало місце 04.03.06,
відповідача зобов'язано вжити заходи щодо негайного відновлення
електропостачання до магазину.

Позивач вказує, що після винесення
судом рішення  постачання електроенергії
до її об'єкту було відновлено 24.10.06, а отже, протягом                             8 місяців, в
результаті  неправомірного відключення
від електромережі, була порушена нормальна робота магазину  та заподіяні збитки, яких можна було б
уникнути при належному виконанні та дотриманні з боку ВАТ ЕК
„Закарпаттяобленерго” правил здійснення своєї господарської діяльності.

При
обґрунтуванні понесених збитків в розмірі 14400 грн. у вигляді
неотриманих доходів, позивач посилається на довідки Міжгірського відділення
Хустської ОДПІ, згідно  з якими отримані
нею доходи в період з січня 2005 р. по березень 2006 р. (до припинення
електропостачання) складали 63500 грн. (12700 грн. в квартал), а за 2-3
квартали 2006 р. (в період припинення електропостачання) -11000 грн. (5500 грн.
за квартал). Виходячи з різниці отриманого доходу  від здійснення підприємницької діяльності за
період до припинення електропостачання та за період, коли електропостачання
було припинено, позивач стверджує про
неотриманий нею дохід в розмірі                        14400 грн., який має
бути відшкодовано відповідачем на підставі                                            ст.
224 Господарського кодексу України.

Позивачем та її представником в
процесі судового розгляду позовні вимоги підтримано в повному обсязі. Додатково
подано довідку № НОМЕР_1 ДПІ у Міжгірському районі про отриманий дохід за 4
квартал 2006 р., тобто після відновлення електропостачання до спірного
магазину.

Відповідач подав письмовий відзив
на позов (заява № 6-5-77 від 27.02.07) та доповнення до відзиву (заява № 6-5-143
від 13.04.07), згідно з якими проти позовних вимог повністю заперечує.

При обґрунтуванні заперечень
відповідач стверджує про недоведеність            з боку позивача  факту настання для нього економічно
несприятливих наслідків у вигляді неодержаного доходу (упущеної вигоди).
Посилаючись на
норми   ст.225 п. 7 Господарського
кодексу України, зазначає, що склад збитків, що підлягають відшкодуванню у
внутрішньогосподарських відносинах, визначається з урахуванням специфіки
діяльності відповідного суб'єкта господарювання. Виходячи із специфіки
господарської  діяльності позивача, яка
полягає у реалізації мебельних виробів, стверджує, що відсутність
електроенергії безпосередньо не вплинула на обсяги реалізації  продукції, зміну асортименту, не призвела до
зростання витрат, пов'язаних із здійсненням підприємницької діяльності, а отже
не мав місце факт заподіяння збитків  у
вигляді упущеної вигоди.

Відповідач стверджує, що подані
позивачем довідки ДПІ про отримані доходи не є підтвердженням реального рівня
доходів позивача та послідуючого визначення неодержаного прибутку (упущеної
вигоди). Зазначає, що при обчисленні шкоди у вигляді неотриманого прибутку  необхідно керуватися Тимчасовою методикою
визначення розміру шкоди (збитків), заподіяної порушенням господарських  договорів, затвердженою Державною
комісією  Ради Міністрів СРСР з
економічної реформи  від 21.12.1990 р.

Окрім того, відповідач стверджує
про недоведеність позивачем наявності причинного зв'язку між протиправною
поведінкою та настанням для  нього
несприятливих наслідків у вигляді зниження доходів.

У доповненні до відзиву відповідач
зазначає, що на обсяг реалізації продукції впливає ряд факторів, в т.ч.  зростання конкуренції на ринку, якість
продукції, її асортимент.

Заперечення згідно з письмовим
відзивом на позов представником відповідача в процесі судового розгляду
підтримано .

Заслухавши доводи та заперечення
сторін, дослідивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Сторони перебувають у
господарських правовідносинах, що виникли з підстав укладеного між ними
договору № НОМЕР_2  про постачання
електричної енергії. Додатком № 4.1 до договору передбачено, що об'єктом
споживання електроенергії споживача приватного підприємця ОСОБА_1. є магазин
ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Міжгір”я.

Рішенням господарського суду
Закарпатської області від 15.09.06 по справі 10/154 було визнано неправомірними
дії ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго” в особі структурного підрозділу Міжгірського
РЕМу, як постачальника електроенергії за договором № НОМЕР_2, по припиненню
електропостачання до об'єкту споживача приватного підприємця ОСОБА_1, а саме до
магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Міжгір”я, АДРЕСА_1, що мало місце 04.03.06.
Відповідача ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго” вказаним рішенням суду зобов'язано
вжити заходи щодо негайного відновлення електропостачання до об'єкту  - магазину ІНФОРМАЦІЯ_1 в смт. Міжгір”я,
АДРЕСА_1.

Таким чином, рішенням господарського
суду від 15.09.06 по справі 10/154 встановлено факт порушення відповідачем умов
договору № НОМЕР_2 про постачання електроенергії та вимог Правил користування
електричною енергією, що полягає у безпідставному припиненні
електропостачання  до об'єкту позивача.

Відповідно до умов договору № НОМЕР_2
(п. 3.2.2), а також норм ст. 25 Закону України „Про електроенергетику”; п. 8.4,
пп. 6 п.10.4 Правил користування електричною енергією споживач має право
вимагати відшкодування збитків, завданих йому внаслідок порушення
постачальником його прав. Збитки споживача внаслідок перерви в
електропостачанні з вини постачальника електроенергії за регульованим тарифом
відшкодовуються останнім відповідно до законодавства  України.

Загальні засади відшкодування
збитків, як одного із способів захисту цивільних прав і інтересів судом,
встановлено нормами ст. ст. 16, 22 Цивільного кодексу України.

За змістом норм ст. ст. 611, 623
Цивільного кодексу України встановлені договором або  законом такі правові наслідки, як
відшкодування збитків настають за порушення зобов'язання і є мірою
цивільно-правової відповідальності.

Аналогічно до наведених вище
норм  Цивільного кодексу України нормами
Господарського кодексу України передбачено настання  відповідальності у вигляді відшкодування збитків
за порушення господарського зобов'язання (ст. ст. 216. 217, 218, 224, 225, 226
Господарського кодексу України).

Системний аналіз норм Цивільного
кодексу України та Господарського кодексу України, що регламентують умови та
порядок відшкодування збитків за порушення зобов'язань, показує, що для
застосування такої міри відповідальності необхідною є наявність всіх елементів
складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного
зв'язку між протиправною поведінкою та понесеними збитками, вина боржника.
Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення виключає настання
відповідальності, в т.ч. у вигляді відшкодування понесених збитків.

Виходячи з приписів  ст. 33 Господарського процесуального кодексу
України щодо обов'язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона
посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень, позивач в даному випадку
несе тягар доказування наявності протиправної поведінки відповідача, понесених
збитків, їх розміру, причинного зв'язку між протиправною поведінкою і збитками.

Відповідач повинен довести
відсутність своєї вини.

Як зазначено вище, факт протиправної
поведінки відповідача, що полягає у неправомірному припиненні
електропостачання  до об'єкту позивача,
встановлено рішенням господарського суду Закарпатської області від 15.09.06 по
справі 10/154, яке за правилами ст. 35 Господарського процесуального кодексу
України має преюдиційне значення при вирішенні даного спору.

Посилаючись на встановлений судом
факт неправомірного припинення відповідачем електропостачання, позивач
стверджує, що в результаті нею було понесено збитки у вигляді упущеної вигоди,
розмір яких за увесь період відсутності електропостачання (з березня по жовтень
2006 р.) складає  14400 грн., що
становить розмір неодержаних доходів від підприємницької діяльності, а саме,
продажу меблевих виробів у магазині ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначений розмір збитків
визначений позивачем шляхом співставлення даних про одержані доходи за період з
січня 2005 р. по березень 2006 р. (до припинення електропостачання) та за 2-3
квартали 2006 р. ( за період відсутності електропостачання).

Дані про отримані приватним
підприємцем ОСОБА_1. (позивачем) доходи за вищевказаний період взяті згідно з
поданими нею деклараціями, що підтверджено довідками ДПІ у Міжгірському районі.
За своєю природою  отриманий від
підприємницької діяльності дохід, про розміри якого суб'єкт підприємницької
діяльності подає податкову звітність, являє собою сукупний валовий дохід господарюючого
суб'єкта та має значення для визначення обраної ним системи оподаткування.
Таким чином, такий дохід не ототожнює розміру чистого прибутку підприємця, на
отримання якого він міг розраховувати за звичайних обставин. Зниження рівня
доходу позивача згідно з поданими податковими деклараціями  засвідчує
зменшення обороту товару в процесі торгівельної діяльності.

Окрім того, позивачем в даному
випадку не доведено наявність безпосередньо причинно-наслідкового зв'язку між
протиправною  поведінкою відповідача та
такими негативними  наслідками
господарської діяльності, як зменшення доходу від торгівлі товарами (меблевими
виробами).

Так, подавши довідки ДПІ у
Міжгірському районі про отримані доходи починаючи з січня 2005 р., позивач стверджує,
що раніше цього терміну підприємницькою діяльністю у спірному магазині не
займалась, а оскільки у будівлі  магазину
необхідно було провести ремонтні роботи.

Разом з тим, договір № НОМЕР_2 про
постачання електроенергії було укладено 12.02.04, тобто за 11 місяців  до початку ведення торгівлі у магазині, із
чого слідує висновок про те, що споживання електроенергії по спірному об'єкту
позивача здійснювалось не виключно з метою забезпечення умов торгівлі товарами.

Окрім того, констатуючи висновок про
відсутність безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку між порушенням
відповідача та  настанням негативних
наслідків  ведення позивачем торгівлі у
спірному магазині, суд погоджується з доводами відповідача про те, що в умовах
ринкового самоврегулювання економічних відносин на обсяги реалізації продукції
вплив може мати зростання конкуренції на ринку, зміна конкурентної спроможності
товару, власний комерційний ризик, тощо.

Таким чином, оскільки позивачем не
доведено наявності та розміру понесених ним збитків, а також безпосереднього
причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою відповідача і
негативними наслідками підприємницької діяльності позивача, відсутні правові
підстави для покладення на відповідача цивільно-правової діяльності у вигляді
відшкодування  збитків, вимогу про яке
заявлено у позові.

У задоволенні позову слід відмовити
повністю.

Керуючись ст. ст.  32, 33, 34, 36, 43, 49, 82,  84, 85 Господарського процесуального кодексу
України,   суд

ВИРІШИВ:

1.          В
задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення
може бути оскаржено в порядку, передбаченому ГПК України.

Суддя
І.В.Івашкович

Рішення, оформлене відповідно до ст. 84 ГПК
України і підписано 24.04.07