ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" березня 2007 р.                                                                              Справа  № 19/71

За позовом  Товариство з обмеженою відповідальністю "Північно-Східна Промислово-Продовольча Компанія"

до відповідача  Відкрите акціонерне товариство "Рівнесільмаш"

про стягнення в сумі 185 016 грн. 00 коп.

Суддя Тимошенко О.М.

Представники:

Від позивача  : представник  Кудін С.П.

Від відповідача : представник Равриш Х.Є.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з відповідача 185016 грн.- вартості незаконно реалізованого майна. Вимоги обгрунтовує тим, що відповідач погодив реалізацію майна позивача, яке знаходилось на відповідальному зберіганні, в рахунок погашення податкового боргу ВАТ "Рівнесільмаш". В судовому засіданні позовні вимоги, відповідно до права, наданого  статтею 22 ГПК України, підтвердив.

Відповідач проти позову заперечив мотивуючи тим, що позивач не має права ставити вимогу про відшкодування вартості незаконно реалізованого майна, оскільки обсяг прав за договором уступки вимоги може стосуватися тільки вимог про повернення майна з відповідального збереження. Просить в позові відмовити.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши подані ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Суд виходив з такого.

12 жовтня 2006 року між ТзОВ “Північно-Східна Промислово-Продовольча Компанія” та АТЗТ “Стоймак-Синтез” було укладено договір № 2-У про відступлення права вимоги. За даним договором АТЗТ “Строймак-Синтез” (Первісний кредитор) відступає, а позивач набуває право вимоги, належне Первісному кредитору у відповідності з договором відповідального зберігання б/н від 11.09.2002 року (Основний договір), укладеним між Первісним кредитором і відповідачем.

За цим договором Позивач одержує право замість Первісного кредитора вимагати від відповідача наступне:

1.          Повернення з відповідального зберігання наступного обладнання, визначеного у статті 1 Основного договору: багатоцільовий обробляючий центр FKrSRS630 та горизонтально-фрезерний станок FH 400х1600.

2.          Відшкодування збитків, завданих Первісному кредитору внаслідок реалізації Відповідачем пресу зусиллям 800 т.с. КГ 3539, переданого на зберігання згідно статті 1 Основного договору, на суму 185016, 00 грн.

Між первісним кредитором та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу № 98 від 16.04.2002 р. Згідно умов даного договору відповідач продав, а первісний кредитор купив продукцію, зазначену у специфікаціях до договору на загальну суму 264109,39 грн.

Відповідно до договору відповідач продав, крім іншого, прес зусиллям 800 т.с. КГ 3539.

За поставлене обладнання первісний кредитор розрахувався в повному обсязі шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог за векселями, емітованими відповідачем.

Обладнання було передано на зберігання за договором відповідального зберігання б/н від 11.09.2002 р. За умовами даного договору первісний кредитор передав, а відповідач прийняв на збереження, крім іншого, прес КГ 3539, який повинен бути переданий первісному кредитору з відповідального зберігання на першу вимогу.

В жовтні 2005 року первісному кредитору стало відомо про відсутність обладнання, переданого на зберігання відповідачу, у зв'язку з його арештом та продажем Державною податковою інспекцією в Рівненському районі.

З наданих документів вбачається, що 01 серпня 2003 року між Підприємством Рівненського обласного відділення Всеукраїнського благодійного фонду "Професіонал" Інформаційно-технічним центром "Професіонал", яке діє від імені Державної податкової інспекції в Рівненському районі та Приватним підприємством "Виробничо-комерційна фірма "Край" (Покупець) було укладено Спотовий біржовий контракт № 216/060с-03, за умовами якого у власність Покупця було передано прес КГ 3539, інвентарний номер 12176, рік вводу в експлуатацію -1989, рік випуску - 1988-1989, стіл 2500х1600 за ціною 185016, 00 грн.

Продаж було здійснено на підставі ст.ст. 8, 10 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", наказу ДПА України № 294 від 26.06.2002 р. "Про затвердження Порядку проведення цільових аукціонів з продажу активів платника податків, які перебувають у податковій заставі" та протоколу проведення прилюдних торгів на РМУТМБ "Прайс" № 209-с від 01.08.2003 р.

В абз. 4 п. 2.1 Контракту зазначено, що власником майна, що продається, є ВАТ "Рівнесільмаш".

Таким чином продаж вказаного майна на біржових торгах було проведено в порядку здійснення Державною податковою інспекцією у Рівненському районі заходів щодо залучення додаткових джерел погашення суми податкового боргу ВАТ "Рівнесільмаш" шляхом звернення стягнення на його активи. Дана обставина підтверджується Актом опису активів № 27 від 29.07.2003 року проведеного Державною податковою інспекцією в Рівненському районі. Опис активів було проведено в присутності голови правління ВАТ "Рівнесільмаш" Шпитального В.І., головного бухгалтера Свирид І.А.

Первісний кредитор - АТЗТ "Строймак-Синтез" звертався до господарського суду Рівненської області з позовною заявою до Державної податкової інспекції в Рівненському районі та до ВАТ "Рівнесільмаш" про стягнення 185016,00 грн. збитків, як вартості неправомірно реалізованого майна. Рішенням суду від 17.07.2006 р. у справі № 7/115 в задоволенні позовних вимог відмовлено з підстави недоведеності неправомірних дій ДПІ в Рівненському районі.

Разом з тим, рішенням суду встановлено, що на час опису майна присутні голова правління та головний бухгалтер платника податків ВАТ "Рівнесільмаш" не заявили і не надали документів про наявність обставин за п. 7.3 ст. 7 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", а навпаки - підписали акт опису активів, де зазначено, що активи (прес КГ 3539) належать платникові податків ВАТ "Рівнесільмаш". При цьому податковій інспекції була надана накладна № 30 від 11.09.2002 р., відповідно до якої АТЗТ "Строймак-Синтез" (Первісний кредитор) прийняв від ВАТ "Рівнесільмаш" обладнання згідно з угодою від 16.04.2002 р. в т.ч. - прес КГ 3539 потужністю 800 т.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. За умовами ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Відповідно до п. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності. Частиною 1 статті 942 ЦК України визначено, що зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі. Згідно ст. 949 ЦК України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернута поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

За умовами ст.ст. 950, 951 ЦК України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах. Збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) речі відшкодовуються зберігачем - у розмірі її вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, за договором від 12.10.2006 року № 2-у про відступлення права вимоги, до нового кредитора перейшли права вимоги, що випливають із договору відповідального зберігання б/н від 11.09.2002 року. Враховуючи, що первісним кредитором було встановлено відсутність переданого на зберігання пресу КГ 3539 зусиллям 800 т.с., про що свідчить звернення останнього до господарського суду з позовом про стягнення збитків, як вартості неправомірно реалізованого майна, до нового кредитора перейшло і право вимоги щодо відшкодування збитків, завданих втратою (нестачею) речі, оскільки зобов'язання переходять в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. За таких обставин заперечення відповідача стосовно того, що новий кредитор має право вимоги тільки щодо повернення майна з відповідального зберігання не заслуговують на увагу.

Представником відповідача не заперечується той факт, що прес КГ 3539 зусиллям 800 т.с. знаходився на відповідальному зберіганні і належав АТЗТ "Строймак-Синтез". Будь-яких інших пресів такої ж конструкції на підприємстві не було і на даний час немає.

За змістом ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, тощо.

Згідно ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства. Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення.

Враховуючи, що прес КГ 3539 було відчуджено третій особі - ПП ВКФ "Край" внаслідок умисних або необережних дій посадових осіб відповідача, які були присутні при описі та арешті майна та не зазначили того факту, що воно знаходиться на зберіганні, зазначена обставина свідчить про порушення взятого на себе господарського зобов'язання. Зважаючи на ту обставину, що дане майно було реалізовано за Спотовим біржовим контрактом по ціні 185016,00 грн., суд прийшов до висновку про відшкодування вартості збитків виходячи із останньої ціни продажу майна.

З урахуванням вищевикладеного позовні вимоги про стягнення з відповідача вартості незаконно реалізованого майна підтверджуються матеріалами справи, а тому підлягають задоволенню з покладенням на відповідача витрат по сплаті держмита та витрат по оплаті інформаційно-технічних послуг по забезпеченню судового процесу.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 811, 82-85 Господарського процесуального кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити .

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Рівнесільмаш"  (вул. Індустріальна 6,Квасилів,Рівненський район, Рівненська область,35350,   , розрахунковий рахунок № 260014577,  банк: АППБ "Аваль" м. Рівне,   МФО банку 333227) на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Північно-Східна Промислово-Продовольча Компанія" (вул. Глибочицька 28,Київ 53,04053,  ) - вартість незаконно реалізованого майна в сумі 185016 грн. 00 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 1850грн. 16коп., витрат на оплату послуг за інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в сумі 118грн 00коп. Наказ видати після набрання рішенням законної сили відповідно до частини 3-4 статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

Повний текст рішення суддею підписано "20" березня 2007 р.