ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

19.02.07                                                                                           Справа№ 4/177-26/19

За позовом: Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком”, м. Київ в особі Центру телекомунікаційних послуг Львівської філії ВАТ „Укртелеком”, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства „Фортуна-Львів”, м. Львів

Про стягнення 3 806,19 грн.

Суддя  Ю.Б. Деркач

при секретарі: Боровець Я.

Представники:

від позивача Непийвода Ю.В. –юрисконсульт

від відповідача не з’явився

Представнику позивача роз’яснено його права та обов’язки

передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору: Відкрите акціонерне товариство „Укртелеком”, м. Київ в особі Центру телекомунікаційних послуг Львівської філії ВАТ „Укртелеком”, м. Львів звернулося до господарського суду з позовом до Приватного підприємства „Фортуна-Львів”, м. Львів про стягнення 3 806,19 грн.

Ухвалою суду від 22.01.2007 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в засіданні на 19.02.2007 р.

Представник позивача в судове засідання з’явився, позовні вимоги підтримав.

Відповідач в судове засідання не з’явився, вимог ухвали суду від 22.01.2007 р. не виконав, проти позовних вимог у встановленому порядку не заперечив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне:

18.10.2005 р. між сторонами укладено договір № ЛВ 5082 про надання послуг бізнес-мережі „Утел” (далі по тексту –договір).

Позивачем відповідно до ст. 3 Закону України „Про телекомунікації” від 18.11.2003 р. № 1280-IV, Постанови Кабінету Міністрів „Про затвердження Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг” від 09.08.2005 р. № 720 надано телекомунікаційні послуги абоненту (відповідачу), за що останній повинен був вносити відповідну плату.

Згідно п. 3.2. договору відповідач зобов’язувався оплачувати виставлених позивачем рахунок за послуги протягом десяти календарних днів з моменту його отримання, шляхом перерахування належної до сплати суми на розрахунковий рахунок Утел.

Відповідно до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов’язанні встановлений строк Ґ(термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач за надані позивачем послуги, на підставі виставлених рахунків, належним чином оплати не здійснював.

Згідно розрахунку позовних вимог станом на 01.01.2007 р. у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за надані послуги на загальну суму 2 024,40 грн.

Відповідно до п. 2 ст. 36 Закону України „Про телекомунікації” у разі затримки плати за надані оператором, провайдером телекомунікаційні послуги споживачі сплачують пеню, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня. Позивачем нараховано відповідачу пеню на загальну суму 91,11 грн.

Згідно п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем нараховано відповідачу інфляційні втрати на загальну суму 236,75 грн. та 3% річних на загальну суму 70,40 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Крім того, позивач в позовній заяві зазначив, що для отримання доступу до мережі Internet відповідачу передано у користування (згідно Додатку № 2.1. до договору) ISDN-термінал „Elcon NT + multi”.

Вартість переданого позивачем відповідачу обладнання становить 1 383,53 грн. Позивач вказує, що відповідач зазначеного вище обладнання не повернув і у зв’язку з чим просив суд стягнути з відповідача 1 383,53 грн. вартості неповернутого обладнання.

Умовами договору не передбачено оплатного переходу у власність відповідача вказаного обладнання. Доказів наявності зобов’язання відповідача повернути вартість переданого у користування обладнання позивачем не подано.

Таким чином позивачем неправильно вибрано спосіб захисту порушеного права щодо відшкодування вартості обладнання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги обгрунтовані, підставні та такі, що підлягають до задоволення частково.

Судові витрати слід покласти на обидві сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.

З огляду на викладене, керуючись Законом України „Про телекомунікації”, ст.ст. 526, 530 ЦК України та ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд –

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задоволити частково.

2.          Судові витрати покласти на обидві сторони пропорційно до задоволених позовних вимог.

3.          Стягнути з Приватного підприємства „Фортуна-Львів”, м. Львів, вул. Шевська, 1                          (р/р 2607 в ЗГРУ „Приватбанк”, МФО 325321, ) на користь Відкритого акціонерного товариства „Укртелеком” в особі Центру телекомунікаційних послуг Львівської філії ВАТ „Укртелеком”, м. Львів,              вул. Ген. Чупринки, 70 (р/р в ЛОД ВАТ „Райффайзен Банк Аваль”, МФО 325570, ) 2 024 грн. 40 коп. основного боргу, 91 грн. 11 коп. пені, 236 грн. 75 коп. інфляційних втрат, 70 грн. 40 коп. –3% річних, 65 грн. 00 коп. державного мита та 75 грн. 11 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

5.  В частині позовних вимог щодо стягнення 1 383,53 грн. вартості обладнання,      37,00 грн. державного мита та 42,89 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу в задоволенні позову відмовити.

Суддя                                                                                                       Деркач Ю.Б.