ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

05.02.07                                                                                           Справа  № 16/204

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого –судді  -  О.Л. Мирутенко

суддів                           -  Г.М. Гнатюк

-  Н.М. Кравчук

Розглянувши апеляційну скаргу Управління МВСУ в Івано-Франківській області

на рішення господарського  суду Івано-Франківської  області від 01.12.2006 року.

у справі № 16/204

позивач: АТЗТ «Опорядспецбуд»

відповідач: Управління МВСУ в Івано-Франківській області

про стягнення 49828,67 грн.

за участю представників:

від позивача –Осадець С.М. -  представник (довіреність №1/4 від 11.01.2007р.)

від відповідача – не з’явився.

ВСТАНОВИВ :

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2006р., суддя Калашник В.О., первісний позов АТЗТ «Опорядспецбуд»було задоволено частково. Стягнуто з відповідача - Управління МВСУ в Івано-Франківській області на користь позивача заборгованість за виконані роботи в сумі 45810,89 грн., з яких 32683,12 грн. –сума основного боргу, 1865,18 грн. –пеня, 8648,74 грн. –інфляційні витрати, 2613,85 грн. –річні, а також 458,10 грн. державного мита і 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В задоволенні решти суми позовних вимог було відмовлено. В задоволенні зустрічного позову Управління МВСУ в Івано-Франківській області було відмовлено.

З даним рішенням не погодився відповідач - Управління МВСУ в Івано-Франківській області і оскаржив його в апеляційному порядку з тих підстав, що рішення суду винесене з порушенням норм матеріального права при неповному з’ясуванні обставин, що мають значення для справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю, а рішення  Господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2006р. у справі № 16/204 скасувати, враховуючи наступне.

Відповідно до ст.. 104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, неповне з’ясування обставин, що мають значення для справи.

Відповідно до ст.. 63 ЦК УРСР (в редакції 1963р.), угода укладена від імені другої особи, не уповноваженою на укладення угоди або з перевищенням повноважень, створює, змінює і припиняє цивільні права і обов’язки для особи, яку представляють, лише в разі дальшого схвалення угоди цією особою. Наступне схвалення угоди особою, яку представляють, робить угоду дійсною з моменту її укладення.

Відповідно до ст.. 48 вказаного Кодексу недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

Як встановлено апеляційним судом, 29.10.2001р. між АТЗТ «Опорядспецбуд»та Івано-Франківським міським відділом внутрішніх справ був укладений договір на виконання опоряджувальних робіт.

Згідно п. 2. вказаного договору вартість всіх доручених підряднику робіт визначається на основі динамічної договірної ціни, що складається з суми визначеної Актами виконаних робіт (форми №КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних робіт (форми №КБ-3), які замовник підписує протягом 3-х днів з дня представлення Підрядником, але не пізніше останнього поточного місяця.

10.12.2003р. був укладений договір №62 між цими ж сторонами по ремонту службових приміщень міського відділу МВС.

Відповідно до п. 9.4, 9.6 Положення про Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області, начальник управління в області приймає рішення про розподіл бюджетних коштів, розпорядником яких є УМВС, та звіт про виконання цих рішень та затверджує положення про структурні підрозділи (а.с. 73).

Відповідно до п. 14 вказаного Положення УМВС є юридичною особою, має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного Герба України і своїм найменуванням.

Згідно п. 9 Положення про Івано-Франківський відділ УМВС України в Івано-Франківській області (а.с. 84-86) відділ має самостійний баланс, печатку із зображенням Державного герба України та власним найменуванням.

Як вбачається із наведеного Положення, Івано-Франківський відділ УМВС України в Івано-Франківській області є підпорядкованим підрозділом Управління МВС України в Івано-Франківській області та не є юридичною особою. Отже начальник Івано-Франківського відділу УМВС України, як керівник структурного підрозділу,  не мав права укладати вказані договори самостійно, без погодження із Управлінням МВС України в Івано-Франківській області. Управління МВС України в Івано-Франківській області не доручало Івано-Франківському відділу укладати спірні договори та не знало про їх існування. В подальшому керівництво Управління МВС України в Івано-Франківській області спірні угоди не схвалило та подало зустрічний позов про визнання угод на опоряджувальні роботи недійсними з наведених вище підстав(а.с.63-64).

За таких обставин справи апеляційний суд погоджується з твердженнями апелянта про невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та визнає недійсними договори №48 від 29.10.2001р. та №62 від 10.12.2003р. по ремонту службових приміщень міського відділу МВС, відповідно до вимог ст..ст.48, 63 ЦК УРСР, з підстав укладення угод неуповноваженою особою.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦК УРСР по недійсній угоді кожна з сторін зобов’язана повернути другій стороні все одержане за угодою, а при неможливості повернути одержане в натурі –відшкодувати його вартість у грошах, якщо інші наслідки недійсності угоди не передбачені законом.

Однак апеляційний суд позбавлений можливості застосувати наведену норму матеріального закону, оскільки позивач по справі не довів суду, відповідно до вимог ст.. 33 ГПК України, обставини, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, а саме : долучені до позовної заяви акти виконаних робіт не підписані уповноваженою особою замовника, не завірені гербовою печаткою замовника, в актах відсутнє посилання на конкретний договір. Долучені до позовної заяви акти та довідки про вартість виконаних робіт можуть являтися доказом існування між сторонами по справі позадоговірних відносин. Вказані обставини перешкоджають апеляційному суду визначити вартість ремонтних робіт, виконаних позивачем, а отже застосувати двосторонню реституцію відповідно до ч. 2 ст. 48 ЦК УРСР.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2006р. не ґрунтується на матеріалах і обставинах справи та не відповідає нормам матеріального закону, а тому підлягає скасуванню.

Апеляційний суд постановляє нове рішення, яким задовольняє зустрічні позовні вимоги та визнає недійсними договори №48 від 29.10.2001р. та №62 від 10.12.2003р. по ремонту службових приміщень міського відділу МВС, та відмовляє в задоволенні позовних вимог за первісним позовом з наведених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 101,103,104,105 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу  Управління МВСУ в Івано-Франківській області задовольнити повністю.

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 01.12.2006 р. у справі №16/204 скасувати повністю.

Постановити нове рішення.

В задоволенні первісного позову АТЗТ «Опорядспецбуд»відмовити.

Зустрічний позов Управління МВСУ в Івано-Франківській області задовольнити повністю. Визнати недійсними договори №48 від 29.10.2001р. та №62 від 10.12.2003р. укладені між АТЗТ «Опорядспецбуд»та Івано-Франківським міським відділом внутрішніх справ.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються до господарського суду  Івано-Франківської області.

Головуючий-суддя                                                                       О.Л. Мирутенко

Судді:                                                                                                  Г.М. Гнатюк

Н.М. Кравчук