ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

08.06.07р.

Справа № А37/133(А17/410-06)-07

за позовом  Гаражно-будівельного кооперативу "Лівобережний-3", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

до  Виконавчого комітету Дніпровської районної ради, м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області

Третя особа без самостійних вимог  Відкрите акціонерне товариство  "Дніпродзержинський  домобудівельний комбінат", м. Дніпродзержинськ

про визнання недійсним рішення № 227 від 20.09.2006р.

Головуючий суддя         Кеся Н.Б.

Судді          Би шевська Н.А.

Татарчук В.О.

Представники:

Від позивача:    Яфізов Р.Ф.

Від позивача:    Шураков Б.І.

Від відповідача: Чуйко Ж.В.

Від 3-ї особи: Чорний Г.І.

Від 3-ї особи: Гришанков В.Л.

На підставі ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства  України в судовому засіданні оголошена тільки вступна та резолютивна частина постанови.

СУТЬ СПОРУ:

Гаражно-будівельний кооператив "Лівобережний-3" (далі –позивач) звернувся з позовом до Виконавчого комітету Дніпровської районної ради Дніпропетровської області (далі –відповідач) і просить суд визнати рішення відповідача № 227 від 20.09.2006р.оку недійсним. Позовні вимоги мотивовані тим, що спірне рішення є необґрунтованим, містить висновки, які не узгоджуються з законодавством, яке діяло в період спірних обставин, так і з чинним законодавством.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що спірне рішення пов’язується з тим, що позивач незаконно вніс до власного Статуту зміни, які порушують права та інтереси засновника кооперативу. Також відповідач стверджує про те, що спірне рішення прийнято в межах його повноважень.

Відкрите акціонерне товариство  "Дніпродзержинський  домобудівельний комбінат" (далі  - третя особа) заявою від 03.04.2007року просить залучити його до участі у справі в якості третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, однак протягом розгляду справи самостійні вимоги не висунула. Проти позову третя особа заперечує, посилається на те, що позивач без участі комбінату незаконно вирішив питання про його виключення зі складу засновників кооперативу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд

В с т а н о в и в :

Розпорядженням виконавчого комітету Дніпровської районної ради народних депутатів Дніпропетровської області від 14.08.1996року №215р зареєстрований суб’єктом підприємницької діяльності гаражно-будівельний кооператив „Лівобережний-3”, а також зареєстрований його Статут. Відповідно до п.1 зазначеного Статуту кооператив створений на базі ВАТ „Дніпродзержинський  домобудівельний комбінат", який є його засновником.

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради Дніпропетровської області від 21.01.2004року №08, враховуючи вимоги Закону України „Про об’єднання громадян”, затверджений статут гаражно-будівельного кооперативу „Лівобережний-3” в новій редакції. Відповідно до п.1 згаданого статуту кооператив є об’єднанням громадян –власників гаражів для зберігання транспортних засобів індивідуального користування.

Рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради Дніпропетровської області від 15.09.2004року №207, з метою приведення Статут у відповідність із Законом України „Про кооперацію”, Статут кооперативу зареєстрований  в новій редакції.

Пунктом 1 рішення  виконавчого комітету Дніпровської міської ради Дніпропетровської області № 227 від 20.09.2006року  визнано таким, що суперечить первісним установчим документам гаражно-будівельного кооперативу „Лівобережний-3” Статут кооперативу, зареєстрований рішенням виконавчого комітету районної ради від 15.092004року №207 „Про реєстрацію змін до Статуту гаражно-будівельного кооперативу „Лівобережний-3”. Пунктом 2 вказаного рішення керівництву ГБК „Лівобережний-3” запропоновано усунути виявлені невідповідності шляхом вирішення на загальних зборах кооперативу питання внесення до Статуту кооперативу зміни, стосовно його засновників і у місячний термін надати на реєстрацію до виконавчого  комітету районної ради зміни до Статуту кооперативу. Пунктом 3 рішення керівництву ГБК „Лівобережний-3” вказано взяти до відома, що рішення виконавчого комітету, прийняті в межах наданих йому повноважень, є обов’язковими до виконання, а пунктом 4 рішення організацію виконання цього рішення покладено на відповідну посадову особу.

Суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено  законодавством.  Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.38 Закону України „Про кооперацію”  контроль за діяльністю кооперативних  організацій  здійснюють відповідні органи державної влади в межах своєї компетенції, встановленої законом.

На підставі ч.2 ст.26 Закону України „Про місцеве самоврядування” рішенням Дніпродзержинської міської ради 11 сесії ХХІУ скликання від 19.012.2003року №257-11/ХХІУ розширений обсяг і меж повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів. Зокрема, внесено доповнення в додаток рішення міської ради від 27.09.2002року №37-03/ХХІУ „Про визначення обсягу і меж повноважень районних у місті рад та їх виконавчих органів”, а саме: п.11 р.ІІІ „Повноваження в галузі житлово-громадського харчування, транспорту і зв’язку” викладено у наступній редакції:

„11.Реєєстрація гаражних кооперативів, садівничих товариств та здійснення контролю за їх діяльністю”.

Враховуючи наведені норми, суд вважає, що висновки з юридичної оцінки вже зареєстрованих установчих документів гаражного кооперативу шляхом прийняття рішення, не входить до повноважень виконавчого комітету. За висновком суду,  до цих повноважень   щодо гаражних кооперативів належать, зокрема, розгляд та реєстрація установчих документів, якщо такі відповідають нормам чинного законодавства. В даному випадку виконкомом приймається відповідне рішення.

Щодо здійснення виконкомом контролю за діяльністю гаражних кооперативів, на що посилається відповідач, то під цим суд розуміє функції нагляду за відповідністю фактичної діяльності кооперативу його статуту. У випадку негативних фактів частиною 2 статті 38 Закону України „Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб –підприємців” передбачено постановлення судового рішення про припинення юридичної особи.

Згідно з ч.9 ст.58 Закону України „Про місцеве самоврядування” рішення виконавчого комітету ради з питань,  віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Отже, прийняття виконкомом рішення про визнання Статут таким, що не відповідає первісним установчим документам, не узгоджується з нормами чинного законодавства щодо реагування на порушення, якщо такі є.

Відповідно до ч.10 ст.59 Закону України „Про місцеве самоврядування” акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд визнає спірне рішення таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства,  що є підставою для задоволенню позову  в частині визнання недійсним пункту 1 рішення.

Щодо пунктів 2, 3, 4 спірного рішення позов не підлягає задоволенню, оскільки не містить для позивача обов’язкових до виконання приписів.

Аргументи третьої особи щодо неправомірного виключення її зі складу засновників, суд не приймає до розгляду, оскільки вказані заперечення з боку цієї особи за своїм характером є господарським спором і повинні вирішуватися за правилами господарського судочинства.

Керуючись ст. 94, 160-163, п.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу Адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ :

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсним пункт перший рішення виконавчого комітету Дніпровської районної ради Дніпропетровської області  від 20.09.2006 року за № 227 щодо визнання таким, що  суперечить  установчим документам гаражно-будівельного кооперативу  „Лівобережний-3” статут кооперативу,  зареєстрований  рішення виконавчого комітету районної ради від 15.09.2004 року № 207 „Про реєстрацію змін до Статуту гаражно –будівельного кооперативу „Лівобережний-3”.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, відповідно до ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена у строки та порядку, передбачені ст.ст.185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                      Н.Б.Кеся

Судді                                                                           Н.А.Бишевська

В.О. Татарчук

Постанову підписано у повному обсязі 11.06.2007року