ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"04" червня 2007 р.
Справа №  14/123

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Колодій С.Б., 04.06.2007 р. розглянувши у відкритому судовому засіданні  справу №14123

за позовом: Кіровоградського комунального підприємства “Теплоенергоцентраль”, м. Кіровоград

до відповідача: Державної податкової інспекції у м. Кіровограді,                              м. Кіровоград

про визнання недійсними актів

Секретар судового засідання – Адаменко А.В.

Представники:

Від позивача – участі не брав;

Від відповідача  – участі не брав;

Подано позов про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень ДПІ у м. Кіровограді від 29.11.2006 р. за №0, №0, №0 щодо застосування штрафних санкцій в зв’язку з несвоєчасною сплатою податку на додану вартість.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що акт попередньої перевірки №743 від 03.11.2006 р., перевірку та оформлення її результатів здійснено ДПІ у м. Кіровограді з порушенням норм законодавства, що виключає можливість податкового органу винесення  спірних податкових повідомлень-рішень.

В листі про обґрунтування позовних вимог від 30.05.2007 р. позивач, посилаючись на підпункт 15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону України “Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, зазначає  про порушення відповідачем строків давності при нарахуванні штрафних санкцій за спірними податковими повідомленнями-рішеннями.

В відзиві на позов Світловодська ОДПІ не погоджується з вимогами позивача та просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Позивач та відповідач подали до суду клопотання про розгляд справи без участі їх представників. Клопотання підлягають задоволенню.

Розглянувши наявні матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

ДПІ у м. Кіровограді проведено перевірку дотримання Кіровоградським комунальним підприємством “Теплоенергоцентраль” граничних строків сплати узгодженого податкового зобов’язання по податку на додану вартість.

За результатами перевірки складено акт попередньої перевірки дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов”язання № 743 від 03.11.2006 р., який став підставою для прийняття податковою службою на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними  цільовими фондами” податкового повідомлення-рішення №0 від 29.11.2006 р. про нарахування штрафної санкції в розмірі 45 818,69 грн. за затримку до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання в розмірі 457 186,90 грн., №0 від 29.11.2006 р. про нарахування штрафної санкції в розмірі 148 955,59 грн. за затримку до 90 календарних днів , наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання в розмірі 744 777,95 грн., №0 від 29.11.2006 р. про нарахування штрафної санкції в розмірі 91 742,06 грн. за затримку, що є більше 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання в розмірі 183 484,12 грн.

Господарський суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до пункту 1 статті 11 Закону України “Про державну податкову службу” органи державної податкової служби у випадках, в межах компетенції та у порядку, встановлених законами України, мають право здійснювати документальні невиїзні перевірки (на підставі поданих податкових декларацій, звітів та інших документів, пов”язаних з нарахуванням і сплатою податків та зборів (обов”язкових платежів) незалежно від способу їх подачі.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 11 Закону України “Про державну податкову службу” органи державної податкової служби мають право запрошувати платників податків або їх представників для перевірки правильності нарахування та своєчасності сплати податків та зборів (обов”язкових платежів) такими платниками податків. Письмові повідомлення про такі запрошення направляються не пізніше ніж за десять робочих днів до дня запрошення рекомендованими листами в яких зазначаються підстави запрошення, дата і час, на які запрошується платник податків (посадова особа платника податків).

Зміст даної норми не передбачає обов”язок податкової служби щодо запрошення платника податків для перевірки нарахування та своєчасності сплати податків та зборів (обов”язкових платежів) таким платником податків, а лише надає органу державної податкової служби право скористатися можливою участю представника платника податків  при проведенні невиїзної перевірки, в тому числі  перевірки дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов’язання.

Відповідно до пункту 10 Інструкції про порядок застосування штрафних (фінансових) санкцій органами державної податкової служби, затвердженої наказом ДПА України №110 від 17.03.2001 р., факти порушень податкового та іншого законодавства посадова особа органу державної податкової служби оформляє актом перевірки, в якому чітко викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів та вказуються конкретні їх пункти і статті. На підставі акту перевірки, згідно з пунктом 11 зазначеної Інструкції, податковий орган протягом 10 днів з дня реєстрації акту перевірки приймає податкове повідомлення-рішення.

Оскільки уніфікована форма акту перевірки щодо перевірки дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов”язання ДПА України не затверджена, акт складається у вільній формі з дотриманням вимог, встановлених Порядком оформлення результатів невиїзних документальних, виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, затвердженим наказом ДПА України від 10.08.2005 р. №327, зареєстрованого в Мінюсті України 25.08.2005 р. за №92511205.

Згідно з положеннями частини 3 Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом ДПА України від 21.06.2001 р. №253, зареєстрованого в Мінюсті України 06.07.2001 р. №5675758 відповідний структурний підрозділ органу ДПС, складає податкове повідомлення-рішення по формі “Ш” за порушення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов”язання з посиланням на “відповідний акт”, в якому обов”язково мають бути зазначені сума погашеного податкового боргу та термін затримки.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами невиїзною перевірки дотримання граничних строків сплати узгодженого податкового зобов”язання КП “Теплоелектроцентраль” за період з 03.03.2003 р. по 30.04.2004 р. встановлено  не сплату суми податкового зобов”язання по податку на додану вартість, зазначених у поданих ним деклараціях.

До акту перевірки додано розрахунок штрафних санкцій на чотирьох аркушах, в якому з посиланням на конкретні податкові декларації по податку на додану вартість, дати нарахування, дати сплати, суми сплаченого боргу, кількість днів затримки, розміри відсоткової ставки  визначено суми штрафних санкцій за перевіряємий період.

Саме акт перевірки № 743 від 03.11.2006 р. став підставою для прийняття спірних податкових повідомлень-рішень.

Господарський суд вважає, що деякі неточності в назві перевірки, а саме “попередня перевірка”, не підписання акту перевірки посадовими особами підприємства при наявності порушень податкового законодавства, виявлених під час перевірки не може слугувати підставою для визнання незаконним рішення податкового органу, прийнятим за результатами такої перевірки.

Відповідно до підпункту 5.3.1 пункту 5.3 статті 5 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого підпунктом 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 цього Закону для подання податкових декларацій.

Згідно з підпунктом 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 даного Закону, коли платник податку не сплачує узгоджену суму податкового зобов’язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов’язаний сплатити штраф у таких розмірах –

при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов’язання , - у розмірі п’ятидесяті відсотків погашеної суми податкового боргу.

Підпунктом 15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” передбачено, що податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов”язань платника податків у випадках, визначених цим Законом, не пізніше закінчення 1095 дня  наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов”язань, платник податків вважається вільним від такого зобов’язання.

Відповідно до пункту 1.11 статті 1 цього Закону податкова декларація, розрахунок (далі-податкова декларація) – документ, що подається платником податків до контролюючого органу у строки, встановлені законодавством, на підставі якого здійснюється нарахування таабо сплата податку, збору (обов’язкового платежу).

Згідно підпункту 7.9.1 пункту 7.9 статті 7 Закону України “Про податок на додану вартість” для платників податку, в яких обсяг оподатковуваних операцій з продажу товарів (робіт, послуг) за попередній календарний рік перевищує 7 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, податковий (звітний) період дорівнює календарному місяцю.           За нормою підпункту 7.9.2 пункту 7.9 статті 7 цього Закону платники податку, що мають обсяг операцій з продажу менший, ніж зазначений у підпункті 7.9.1, можуть застосовувати за своїм вибором податковий період, що дорівнює календарному місяцю або кварталу. Заяву про своє рішення з цього питання платник податку подає органу державної податкової служби за один місяць до початку календарного року.

З розрахунку нарахованих штрафних санкцій за спірними рішеннями, де зазначені номери та дати подачі податкових декларацій з податку на додану вартість за 2003-2004 року вбачається, що позивач подав декларацію з податку на додану вартість щомісячно.

Відповідно до підпункту 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Закону України „Про порядок погашення зобов”язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному місяцю (у тому числі при сплаті місячних авансових внесків), - протягом 20 календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Отже, граничний строк подання декларації по податку на додану вартість №3742 є 20.02.2003 р.,  №11475 є 20.03.2003 р., №93865 є 20.12.2003 р., №109598 є 20.01.2004 р., №5181 є 20.02.2004 р., №21772 є 20.04.2003 р., №58687 є 20.08.2003 р., №61503 є 20.09.2003 р., №75421 є 20.10.2003 р., №86860 є 20.11.2003 р., №93865 є 20.12.2003 р., №33091 є 20.05.2003 р.№36507 є 20.06.2003 р., №47953 є 20.07.2003 р.

Враховуючи те, що штрафна санкція є податком і у позивача виникають податкові зобов’язання, то відповідно до підпункту 15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов”язань платника податків в випадках, зазначених даним Законом, але не пізніше закінчення 1095 днів, наступних за останнім днем граничного терміну подання податкових декларації. Якщо на протязі визначеного терміну податковий орган не визнає суму податкових зобов”язань, в даному випадку не донараховує штрафні санкції за несвоєчасну сплату податку на додану вартість, то платник податку вважається звільненим від такого податкового зобов’язання.

Штрафні санкції, нарахування яких здійснюється на підставі підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Закон не є окремим податковим зобов’язанням, а є нарахуванням у вигляді відсотків на узгоджену суму податкового зобов’язання, тобто походять від останнього та нерозривно з ним пов’язані. Закон не містить будь-яких особливих умов щодо застосування строків давності до штрафних санкцій.

Визначення податкового зобов’язання у вигляді штрафних санкцій пов’язується з датою фактичного погашення податкового боргу, але податковий орган зобов’язаний врахувати строк давності, що передбачений підпунктом 15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону після граничного строку подання декларації.

Згідно розрахунку штрафних санкцій, що є додатком до акту перевірки, податковим органом за спірним податковим повідомленням-рішенням від 01.02.2006 р. нараховано штрафну санкцію в загальному розмірі 29 303,26 грн. по розрахунку №155 від 31.01.2002 р. з пропуском строку давності, передбаченого нормами підпункту 15.1.1 пункту 15.1 статті 15 Закону

З урахуванням зазначених норм граничний строк самостійного визначення відповідачем податкових зобов”язань по податковим деклараціям №3742 є 20.02.2006 р., №11475 є 20.03.2006 р., №93865 є 20.12.2006 р., №109598 є 20.01.2007 р., №5181 є 20.02.2007 р., №21772 є 20.04.2006 р., №58687 є 20.08.2006 р., №61503 є 20.09.2006 р.. №75421 є 20.10.2006 р., №86860 є 20.11.2006 р., №93865 є 20.12.2006 р., №33091 є 20.05.2006 р., №36507 є 20.06.2006 р., №47853 є 20.07.2006 р.

Оскільки спірні податкові повідомлення-рішення, за яким ДПІ у м. Кіровограді  визначено штрафні санкції по податку на додану вартість, прийнято 29.11.2006 р., податковий орган не мав правових підстав щодо нарахування штрафних санкцій по податковим деклараціям №3742 від 18.02.2003 р., №11475 від 20.03.2003 р., №21772 від 18.04.2003 р., №58687 від 20.08.2003 р., №61503 від 19.09.2003 р., №75421 від 20.10.2003 р., №86860 від 20.11.2003 р., №33091 від 20.05.2003 р., №36507 від 20.06.2003 р., №47853 від 18.07.2003 р. та правомірно нарахував штрафні санкції по податковим деклараціям №93865 від 19.12.2003 р., №109598 від 20.01.2004 р., №5181 від 20.02.2004 р.

Враховуючи викладене, господарський суд прийшов до висновку, що за податковим повідомленням-рішенням від 29.11.2006 р. №0 податковим органом правомірно нараховано штрафна санкція у розмірі 20 517,14 грн., за податковим повідомленням-рішенням від 29.11.2006 р. №0 податковим органом правомірно нараховано штрафна санкція у розмірі 68 188,60 грн.

За таких обставин господарський суд частково задовольняє позовні вимоги та визнає нечинним податкові повідомлення-рішення ДПІ у м. Кіровограді №0 від 29.11.2006 р. повністю, №0 від 29.11.2006 р. в частині нарахування штрафних санкцій в розмірі 80 766,99 грн., №0 від 29.11.2006 р. в частині нарахування штрафних санкцій в розмірі 25 201,55 грн.

Керуючись частинами 1-3 статті 160, частиною 1 статті 162, статтею 163, частинами 1-4 статті 254, статтею 258, пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень  Кодексу  адміністративного судочинства України, господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати нечинними податкові повідомлення - рішення ДПІ у м. Кіровограді №0 від 29.11.2006 р. повністю, №0 від 29.11.2006 р. в частині нарахування штрафних санкцій в розмірі 80 766,99 грн., №0 від 29.11.2006 р. в частині нарахування штрафних санкцій в розмірі 25 201,55 грн.

Стягнути з Державного бюджету України (№ рахунку 0002, МФО 823016, отримувач коштів УДК у м. Кіровограді, банк отримувача ГУДКУ у Кіровоградській області, ідентифікаційний код 24145329) на користь Кіровоградського комунального підприємства “Теплоенергоцентраль” (25002,            м. Кіровоград, вул. Енергетиків, 20, , р/р 26005042 в КФ ВАТ "Мегабанк" м. Кіровограда, МФО 323721) судові витрати по справі 3,40 грн. державного мита.

За заявою стягувача після набрання постановою законної сили господарський суд видає виконавчий лист.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження , але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова чи ухвала суду не набрала законної сили.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до апеляційної інстанції через господарський суд Кіровоградської області.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України – з дня складання в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя