ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"24" квітня 2007 р.
Справа № 15/414/06

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

судді-доповідача Пироговського В.Т.,

суддів Картере В.І., Жекова В.І.,

секретар судового засідання Буравльова О.М.,

представники сторін в засідання суду не з’явилися,

розглянула апеляційну скаргу

ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва

на постанову господарського суду Миколаївської області

від 14.11.2006р.

у справі № 15/414/06

за позовом ДП ВАТ „Мостобуд” Мостобудівельний загін № 73

до ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Розгляд справи згідно із приписами п.6 Розділу VІІ та п.1 ч.1 ст.17 КАС України здійснено в порядку, встановленому цим Кодексом.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 19.03.2007р. відкрито апеляційне провадження у справі № 15/414/06 за апеляційною скаргою ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 20.03.2007р. розгляд даної справи в апеляційному порядку призначено на 24.04.2007р.

Вказані ухвали надіслані сторонам 20.03.2007р., тобто останні повідомлені про дату, час і місце засідання суду, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Сторони не скористались наданим правом на участь в засіданні апеляційного господарського суду, у зв’язку з чим на підставі положень ч.4 ст.196 КАС України розгляд справи здійснено за відсутності їхніх представників.

ДП ВАТ „Мостобуд” Мостобудівельний загін № 73 звернулось до господарського суду Миколаївської області із уточненим адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва від 13.02.2006р.                         № /0/2194.

Постановою місцевого господарського суду від 14.11.2006р. (перший заступник голови суду, суддя Середа О.Ф.) позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано названий вище акт індивідуального характеру, прийнятий Ленінською МДПІ у м. Миколаєві (правонаступник –ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва), стягнуто з Державного бюджету на користь позивача сплачений судовий збір.

Судове рішення вмотивоване невідповідністю спірного податкового повідомлення-рішення українському законодавству.

Не погоджуючись із постановою господарського суду першої інстанції, ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва звернулась до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить постанову скасувати, в позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Так, скаржник вказує на те, що ним помилково зазначено в акті перевірки про порушення суб’єктом господарювання приписів п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, проте податкове зобов’язання у вигляді основного платежу та штрафних санкцій обґрунтовано визначено згідно п.п. „а” п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4 та на підставі п.п.17.1.2 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, що не враховано під час постановлення судового рішення. Крім того, орган ДПС відзначає, що вимоги Закону України „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів” встановлюють річний термін подання звітності з цього податку та обов’язок декларувати дані відносно кількості машин станом на 1 січня поточного року, зобов’язуючи при цьому платників уточнювати показник кількості нових машин в десятиденний строк на протязі року, у зв’язку з чим та з огляду на положення Наказу ДПА України від 17.09.2001р. № 373, яким визначено необхідність поділення суми податку щоквартально, „подача розрахунку з податку з власників транспортних засобів не є звітністю про суму сплаченого податку, а узгодження податкових зобов’язань на поточний рік”.

В запереченнях на апеляційну скаргу ДП ВАТ „Мостобуд” Мостобудівельний загін № 73 просить залишити апеляційну скаргу контролюючого органу без задоволення, оскаржувану постанову –без змін.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази та вислухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила:

Ленінською МДПІ у м. Миколаєві (правонаступник –ДПІ у Ленінському районі м. Миколаєва) проведена документальна перевірка ДП ВАТ „Мостобуд” Мостобудівельний загін № 73 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2003р. по 30.09.2005р., за результатами якої складено акт від 03.02.2006р. № 58/23-612-30126124/7.

Зазначеним актом, зокрема, встановлено порушення в 2005 році підприємством приписів:

- ст.6 Закону України „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів” від 11.12.1991р. № 1963-ХІІ (із змінами та доповненнями), а саме не подано у встановлені строки розрахунок податку з власників транспортних засобів;

- п.п. „а” п.п.4.2.2 п.4.2 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (із змінами та доповненнями), а саме не надано розрахунок податку з власників транспортних засобів в сумі 18 911 грн.;

- п.п.17.1.7 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (із змінами та доповненнями), а саме несвоєчасно сплачено податок з власників транспортних засобів.

На підставі акту перевірки Ленінською МДПІ у м. Миколаєві оформлено та надіслано податкове повідомлення-рішення від 13.02.2006р.                                 № /0/2194, яким згідно з п.п. „а” п.4.2.2 п.4.2 ст.4, п.п.17.1.2 п.17.1 ст.17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” за порушення ст.6 Закону України „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів” визначено податкове зобов’язання з податку з власників транспортних засобів у загальній сумі 28 036,5 грн., у т.ч. 18 691 грн. основного платежу та 9 345,5 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

Вважаючи, що зазначене податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням чинного законодавства, ДП ВАТ „Мостобуд” Мостобудівельний загін № 73 звернулось до господарського суду Миколаївської області із уточненою позовною заявою про визнання його протиправним та скасування, яка задоволена з мотивів, викладених в описовій частині даної ухвали.

Перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, всебічність дослідження наявних в матеріалах справи документів, судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, враховуючи наступне:

З тексту акту перевірки вбачається, що в основу позиції контролюючого органу покладено висновок стосовно того, що граничним строком сплати податкового зобов’язання з податку з власників транспортних засобів за 2005 рік є 1 березня 2005 року. При цьому оплата повинна здійснюватись щоквартально рівними частками. Такі твердження відповідача зроблено з посиланням на вимоги ст.ст.5,6 Закону України „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів”.

Між тим, такий висновок суперечить правилам Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, які підлягають застосуванню в даному випадку як норми спеціального закону з питань оподаткування, якими врегульовано порядок погашення зобов’язань юридичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків, зборів (обов’язкових платежів).

Так, згідно із приписами абз.2 п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” від 21.12.2000р. № 2181-ІІІ (із змінами та доповненнями) під терміном „базовий податковий період” слід розуміти податковий період, визначений відповідним законом з питань оподаткування.

Частиною 3 ст.6 Закону України „Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів” від 11.12.1991р. № 1963-ХІІ в редакції, чинній в перевіряємому періоді, передбачено, що юридичні особи подають за місцем свого знаходження та за місцем постійного базування транспортних засобів до податкових органів у строки визначені законом для річного звітного періоду (один раз на рік), на основі бухгалтерського звіту (балансу) розрахунки суми податку за формою встановленою центральним податковим органом України.

Відповідно до вимог п.п. „в” п.п.4.1.4. п.4.1 ст.4 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” податкові декларації подаються за базовий податковий (звітний) період, що дорівнює календарному року, крім випадків, передбачених підпунктом „г” підпункту 4.1.4 цього пункту, –протягом 60 календарних днів за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

Згідно із приписами п.п.5.3.1 п.5.3 ст.5 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” платник податків зобов’язаний самостійно сплатити суму податкового зобов’язання, зазначену у поданій ним декларації, протягом десяти календарних днів, наступних за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого п.п.4.1.4 п.4.1 ст.4 цього Закону для подання податкової декларації.

Враховуючи зазначене, колегія суддів відзначає, що суб’єктом владних повноважень помилково не враховано, що встановлений строк подачі позивачем розрахунку (поняття за змістом визначення, наведеного в п.1.11 ст.1 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, тотожного поняттю „податкова декларація”) за 2005 рік з податку з власників транспортних засобів на момент закінчення перевірки ще об’єктивно не настав, а, відтак, визначення податкового зобов’язання спірним актом ненормативного характеру суперечить законодавству України.

Окремо колегія суддів відзначає, що позивачем з урахуванням зазначених вище вимог чинного законодавства сплачено податок з власників транспортних засобів за 2005 рік платіжним дорученням від 03.03.2006р. № 427 (а.с.86).

З огляду на викладене, доводи, які покладені в основу апеляційної скарги, не спричиняють зміну або скасування оскаржуваного судового рішення, постановленого без порушення норм матеріального і процесуального права України.

Керуючись ст.ст.160,162,195,196,198,200,205,206 КАС України,                        колегія суддів

Ухвалила:

Постанову господарського суду Миколаївської області від 14.11.2006р. зі справи № 15/414/06 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Ухвала в порядку ст.254 КАС України набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя-доповідач

В.Т. Пироговський

Судді

В.І. Картере

В.І. Жеков