ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2007 р.
Справа № 15/9

Господарський суд Івано - Франківської області в складі судді  Деделюка Б.В.

При секретарі судового засідання Суфрищук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:  Державної податкової інспекціі в Надвірнянському районі Івано –Франківської області, вул. Визволення 2, м. Надвірна, Івано –Франківська область

до відповідача 1 : Товариства з обмеженою відповідальністю “Науково –виробничого підприємства Європа”, вул. Майданьска 8, м. Надвірна, Івано –Франківська область

до відповідача 2: фірма “INTERTRANSPORT INC”, 285 Liberty Street Ne Salem, OR 97301 USA

про визнання недісними угод  від 18.03.2004р. №1803/04, від 19.05.2004р. №1905/04, від 09.09.2004р. №709/04, №1909/03 від 19.09.2003 р. укладених між ТзОВ “Науково –виробничим підприємством Європа” та фірмою “INTERTRANSPORT INC”

за участю представників сторін:

від позивача: Гуменюк Б.С. - представник за довіреністю.

від відповідача 1 : Дунець О.Я. представник за довіреністю.

від відповідача 2 : не з'явився.

Представникам  сторін роз”яснено права та обов”язки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України.           Згідно поданого клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснюється. Відводу складу суду не заявлено.

встановив:

ДПІ в Надвірнянському районі  ДПІ в Надвірнянському районі звернулася в суд із позовом до ТзОВ Науково-виробничого  підприємства «Європа»та  „INTERTRANSPORT, INC”  про визнання недійсними угод від 18.03.2004року №1803/04, 19.05.2004року №1905/04, від 09.09.2004року №709/04, №1909/03 від 19.09.2003 р. укладених між ТзОВ Науково-виробничого підприємства «Європа»та „INTERTRANSPORT, INC”.

Представником  позивача, на підставі ст.22 ГПК  України,  подано  заяву  про зміну   позовних вимог, згідно якої  позивач просить визнати недійсними угоди   від 18.03.2004р. №1803/04, 19.05.2004р. №1905/04, від 09.09.2004р. №709/04,  укладені  між ТзОВ “Науково –виробничим підприємством Європа” та фірмою “INTERTRANSPORT INC”. З урахуванням наведеного, враховуючи закріплений ст 129 Конституції України принцип дизпозитивності учасників судового процесу, зокрема, дизпозитивний характер прав позивача, визначених ст.22 ГПК  України, щодо права позивача до прийняття рішення у справі змінити підставу або предмет позову, суд розглядає справу  відповідно до змінених позовних вимог.

Представник ТзОВ Науково-виробничого підприємства «Європа»в судовому засіданні проти позову заперечує, з підстав викладених у відзиві на позов.

Представник фірми “INTERTRANSPORT INC” в судове засідання не з'явився, вимоги суду щодо направлення відзиву на позов не виконав.

Розглянувши документи і матеріали, подані учасниками процесу та витребувані судом, заслухавши пояснення представників сторін, з"ясувавши всі обставини, на яких грунтуються їх вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд вважає за правильне взяти до уваги наступне.

Між  ТзОВ Науково-виробниче  підприємство «Європа»та фірмою  „INTERTRANSPORT, INC” укладено  контракти  від18.03.2004року №1803/04, 19.05.2004року №1905/04, від 09.09.2004року №709/04, від 19.09.2003року №1909/03, про поставку мазуту М-100 та гасу скрапленого в кількості відповідно до умов вищезазначених контрактів.

Факт виконання сторонами умов контрактів підтверджується відповідними вантажно - митними деклараціями та банківськими виписками згідно яких здійснено поставку та оплату товару.

Відповідно до ст.6 Закону  України „Про зовнішньоекономічну  діяльність» суб'єкти, які є сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту), мають бути здатними до укладання договору (контракту) відповідно до цього та інших законів України та/або закону місця укладання  договору (контракту).

Зовнішньоекономічний договір (контракт) складається відповідно до вищевказаного закону та інших законів України з урахуванням  міжнародних договорів України. Суб'єкти зовнішньоекономічної діяльності при складанні тексту зовнішньоекономічного договору (контракту) мають право икористовувати відомі міжнародні звичаї, рекомендації міжнародних органів та організацій, якщо це не заборонено прямо та у виключній формі цим та іншими законами України.

Рішенням Конституційного Суду України від 26.11.1998р. у справі №1-17/98 (Справа про порядок підписання зовнішньоекономічних договір) встановлено особливості порядку підписання  зовнішньоекономічного договору (контракту).

Визначення поняття "адміністративний  розпуск", на яке посилається позивач, відсутне в Законі України „Про зовнішньоекономічну діяльність» та інших законодавчих актах України, тому відсутні підстави  для ототожнення такого терміну з поняттями передбаченими нормами цивільного законодавства України зокрема Цивільному кодексі України та Господарському кодексі України щодо “правоздатності” та “дієздатності”  відсутні.

Факт виконання  ТзОВ Науково-виробниче  підприємство «Європа»та фірмою „INTERTRANSPORT, INC” умов спірних контрактів підтверджується належними доказами, зокрема виписками Івано-Франківської філії КБ "Приватбанк» від 27.05.2004р., 22.03.2004р., 10.02.2004р., 14.09.2004р., 21.09.2004р., 22.09.2004р.

За таких обставин суд, погоджується з доводами відповідача - ТзОВ Науково-виробниче  підприємство «Європа»про те, що у випадку ліквідації фірми „INTERTRANSPORT, INC” з 17.10.2003 року товар, який відвантажено  ТзОВ Науково-виробниче  підприємство «Європа» фірмі „INTERTRANSPORT, INC” не мав можливості  перетнути митний кордон України, згідно приписів, встановлених пунктом 3 Наказу Державної митної служби України, який зареєстрований Міністерством  юстиції України 27.04.2005р. за №439/10719.

Що стосується листа  посольства України в США від 10.01.2005 року, на який посилається позивач, обгрунтовуючи позов,  він  не може бути належним доказом в обґрунтування  позовних вимог, оскільки Законом України ".Про дипломатичну службу" та Законом України "Про державну службу" не встановлено повноваження даної установи ( посольства) встановлювати здатність суб'єктів господарювання до укладення та виконання угод.

З огляду на вищевикладене суд не вбачає правових підстав для задоволення позовної заяви.

Керуючись ст. 124 Конституції України, Законом  України „Про зовнішньоекономічну  діяльність», ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні  позову відмовити повністю.

Суддя                                                                     Деделюк Борис Васильович

рішення складено в повному обсязі 24.04.07

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Виготовлено в АС "Діловодство суду"

Вінтоняк О.І.