ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

28.02.07                                                                                           Справа  № 19/263

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Головуючого –судді                               Городечної М.І.

суддів                                            Юркевича М.В.

Кузя В.Л.

розглянувши апеляційну cкаргу приватного підприємця Триндохір Михайла Васильовича № 23/11/06 від 23.11.2006 року (вх. № 1470 від 30.11.2006 року) та уточнення до неї № 01-12/06/у від 01.12.2006 року (вх. № 10753 від 04.12.2006 року)

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.11.2006 року

у справі № 19/263

за позовом приватного підприємця Триндохір Михайла Васильовича, м.Івано-Франківськ.

до Відкритого акціонерного товариства “Агромаш”, м.Івано-Франківськ.

про стягнення 51081,18 грн. збитків.

за участю представників: від позивача – не з‘явився, від відповідача –Кукуєта Л.І.

Представнику відповідача роз‘яснено права і обов‘язки передбачені ст.ст. 20, 22, 28 ГПК України.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 09.11.2006 року  у справі № 19/263 відмовлено в позові приватному підприємцю Триндохір Михайлу Васильовичу до Відкритого акціонерного товариства “Агромаш” про стягнення 51081,18 грн. збитків.

Не погоджуючись з даним рішенням місцевого господарського суду, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

Зокрема в апеляційній скарзі та уточненні до неї позивач -  приватний підприємець Триндохір Михайло Васильович (надалі - Підприємець) вважає дане рішення прийнятим за неправильного застосування норм матеріального права та за неповного з”ясування обставин справи, а тому просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким поданий ним позов задоволити, посилаючись на наступне: судом не було враховано, що відповідно до ст. 22 ЦК України в зв‘язку неправомірним поданням ВАТ “Агромаш” позову про визнання недійсним прилюдних торгів від 13.01.03 року та свідоцтва про право власності на придбане на даних торгах нерухоме майно, видане підприєцю Триндохір М.В., що було встановлено рішеннями суддів різних інстанцій, він змушений був звернутись за правовою допомогою для відновлення свого порушеного права. Факт понесення збитків підтверджується реальним перерахуванням коштів за надану йому правову допомогу. Також апеянтом наводяться й інші доводи в обгрунтування підстав для скасування рішення суду першої інстанції. За наведеного, апелянт просить рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.11.2006 року  у справі      № 19/263 скасувати та прийняти нове рішення, яким поданий ним позов задоволити.

Відкрите акціонерне товариство “Агромаш” (надалі –Товариство) вимоги апеляційної скарги заперечило з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу № 29/12 від 15.01.2007 року. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач явки представника в судове засідання не забезпечив, однак апеляційний суд враховуючи повідомлення його належним чином про час та місце слухання справи, що стверджується поштовим повідомленням про вручення йому під розписку ухвали суду від 07.02.2007 року, вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд рішення місцевого суду в даному судовому засіданні за відсутності позивача чи його представника.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення другої сторони, дослідивши наявні докази у справі, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги. При цьому суд встановив наступні обставини та виходив з таких мотивів.

На протязі 2004-2006 років в господарських судах всіх інстанції слухалась справа за позовом ВАТ “Агромаш” до ДПІ в м.Івано-Франківську, ПП “Каре”, Прикарпатської універсальної товарної біржі та підприємця Триндохір М.В. про визнання недійсними прилюдних торгів активів ВАТ “Агромаш” від 21.01.2003 року та свідоцтва про право власності, виданого підприємцеві Триндохір М.В. від 13.01.2003 року та витребування майна з чужного незаконного володіння.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у даній справі з метою захисту від поданого до нього позову ВАТ “Агромаш” про визнання недійсними прилюдних торгів активів ВАТ “Агромаш” від 21.01.2003 року та свідоцтва про право власності, виданого підприємцеві Триндохір М.В. від 13.01.2003 року та витребування в нього майна, придбаного на даних торгах, змушений був укласти угоди № 2005/04 від 20.05.2004 року з адвокатом Куценко О.О., додаткової угоди від 16.04.2005 року до договору про абонентське обслуговування № 11/04-05 від 12.04.2005 року з підприємцем Нісевичем О.Б., договору № 10/06-05 про надання юридичних послуг від 10.06.2005 року з підприємцем Добрянським І.В., предметом яких було надання йому зазначеними особами юридичної допомоги у вирішенні зазначеного спору.

Факт реального понесення витрат підприємцем Триндохір М.В. по оплаті юридичних послуг по вирішенню зазначеного вище спору в розмірі, передбаченому вищенаведеними договорами, а саме 51081,18 грн., підтверджується платіжними дорученнями № 60 від 20.05.2004 року, № 64 від 01.06.2004 року, № 51 від 15.06.2005 року, квитанціями до прибуткового касового ордеру від 06.01.2006 року, від 16.04.2005 року(а.с. 13-16).

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у зв‘язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В даному випадку, факт заподіяння підприємцю Триндохір М.В. збитків в сумі 51081,18 грн. діями ВАТ “Агромаш” підтверджується рішеннями господарських судів, зокрема рішенням господарстького суду Івано-Франківської області від 08.11.2005 року, залишеним в силі рішенням Львівського апеляційного господарського суду від 10.04.2006 року, Вищого господарського суду України від 04.07.2006 року, яким відмовлено ВАТ “Агромаш” в позові про визнання недійсними прилюдних торгів активів ВАТ “Агромаш” від 21.01.2003 року та свідоцтва про право власності, виданого підприємцеві Триндохір М.В. від 13.01.2003 року та витребування в нього майна. Крім цього, даними рішеннями підтверджується й вина відповідача в заподіянні саме такого розміру збитків, оскільки ВАТ “Агромаш” крім подання такого позову, неодноразово оскаржував рішення судів в апеляційному та касаційному порядку, внаслідок чого підприємець Триндохір М.В. змушений був нести додаткові витрати по відновленню оспореного ВАТ “Агромаш” права власності на придбане на прилюдних торгах нерухоме майно. Також апеляційним судом вбачається й причиновий зв‘язкок між діями ВАТ “Агромаш” щодо оспорення права Підприємця на нерухоме майно, придбане з прилюдних торгів в судовому порядку та понесеними позивачем у цій справі збитками.

Щодо висновків суду першої інстанції про те, що відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України відшкодуванню підлягають лише судові витрати, які були сплачені стороною за отримання послуг лише адвокатами,а не будь-якими представниками сторін, то апеляційний суд вважає, що вони зроблені за неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, оскільки в даній справі предметом спору є відшкодування збитків в порядку ст. 22 ЦК України, а не 44, 49 ГПК України, якими вирішується порядок розподілу судових витрат, в тому числі на оплату послуг адвоката, в конкретній справі. А крім цього, ст. 59 Конституції України кожному гарантовано можливість отримання правової допомоги, в зв‘язку з чим, як наслідок, гарантується й право вільного вибору захисника своїх прав. В даному випадку, позивач отримав правову допомогу підприємців –спеціалістів в галузі права і не позбавлений можливості вимагати відшкодування в загальному порядку збитків, заподіяних йому винною стороною, в розмірі понесених ним витрат на оплату отриманих ним юридичних послуг.

За наведеного, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги приватного підприємця Триндохір Михайла Васильовича є безпідставно не задоволені судом першої інстанції.

Таким чином, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.11.2006 року  у справі № 19/263 слід скасувати, та керуючись наданими апеляційному суду п. 2 ч. 1 ст. 103 ГПК України повноваженнями, прийняти нове рішення, яким позов приватного підприємця Триндохір Михайла Васильовича до Відкритого акціонерного товариства “Агромаш” про стягнення 51081 грн. 18 коп. збитків, - задоволити.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 49, 105 ГПК України розподілити між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 101, 103, 104, 105 ГПК України,

Львівський апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В :

1. Апеляційну скаргу приватного підприємця Триндохір Михайла Васильовича задоволити.

2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 09.11.2006 року  у справі № 19/263 скасувати. Прийняти нове рішення - позов задоволити.

3. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства “Агромаш”, м.Івано-Франківськ, на користь приватного підприємця Триндохір Михайла Васильовича, м.Івано-Франківськ, - 51081 грн. 18 коп. понесених збитків, 510 грн. 81 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита за подання позовної заяви, 255 грн. 41 коп. в повернення витрат по сплаті державного мита за подання апеляційної скарги та 118 грн. в повернення витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

4.          Доручити Господарському суду Івано-Франківської області видати у відповідності до ст. 116 ГПК України наказ на виконання даної постанови.

5.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

6.          Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку.

7.          Справу повернути в Господарський суд Івано-Франківської області.

Головуючий- суддя                           М.І.Городечна

Судді                                       М.В.Юркевич

В.Л.Кузь