ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2007 р.                                                                              Справа № 3/041-07

за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю „КреМікс”, с. Піщане

до                    Закритого акціонерного товариства „Племінний завод „Агро-Регіон”,

с. Чубинське

про                 стягнення 215 994,78 грн.

Суддя  Коротун О.М.

Представники:

позивача        Катеруша І.В. –представник за довіреністю від 30.10.2006р.

відповідача    не з’явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „КреМікс” звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Закритого акціонерного товариства „Племінний завод „Агро-Регіон” про стягнення 215 994,78 грн., з яких 166 492,49 грн. –основний борг, 27 403,11 грн. –пеня, 17 477,63 грн. –інфляційних та 4 621,55 грн. –3% річних.

Позов обґрунтовано нездійсненими в повному обсязі розрахунками за отриманий товар у розмірі 166 492,49 грн., необхідністю стягнення штрафних санкцій в зв’язку з простроченням платежу та позивач просив покласти на відповідача судові витрати.

В судовому засіданні 04.04.2007р. позивач позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.02.2007р. було порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду. Зобов’язано учасників судового процесу подати суду певні документи, вчинити певні дії та направити в судове засідання 27.02.2007р. поважних представників.

В зв’язку з хворобою судді Коротун О.М. судове засідання 27.02.2007р. не відбулось.

Ухвалою господарського суду Київської області від 03.03.2007р. призначено судове засідання на 22.03.2007р. о 11:10 год.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.03.2007р. було відкладено розгляд справи на 04.04.2007р.

Відповідач у судове засідання 04.04.2007 р. не з’явився, витребуваних судом документів не подав та не обґрунтував суду першої інстанції неможливість виконання вимог суду з причин, що від нього не залежать, хоча про знаходження в провадженні господарського суду Київської області справи № 3/041-07 був обізнаний, про що свідчить повідомлення про вручення № 507999 від 09.02.2007р. та реєстр вихідної кореспонденції.

Справа розглянута за наявними матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника сторони, суд –

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю „КреМікс” (далі –позивач) та Закритим акціонерним товариством „Племінний завод „Агро-Регіон” (далі –відповідач) був укладений договір поставки № 270405/75 від 27.04.2005р. (далі –Договір № 270405/75), додаткова угода від 01.01.2006р. до договору поставки № 270405/75 та договір поставки № 160506/94 від 16.05.2006р. (далі –Договір № 160506/94).

Відповідно до п. 1.1. Договору № 270405/75, позивач зобов’язується передати (поставити) в обумовлений цим договором строк кремікс, БВД (далі –товар за Договором № 270405/75) у власність відповідача, а відповідач зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму, передбачену цим договором.

Згідно п. 1.2. Договору № 270405/75, предметом поставки є визначений родовими ознаками товар, з найменуванням, зазначеному у видатковій накладній та у Державних стандартах України.

Відповідно до п. 1.1. Договору № 160506/94, позивач зобов’язується передати (поставити) в обумовлений цим договором строк БВД (далі –товар за Договором № 160506/94) на суму 29 900 грн. у власність відповідача, а відповідач зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму, передбачену цим договором.

Згідно п. 1.2. Договору № 160506/94, предметом поставки є визначений родовими ознаками товар, з найменуванням, зазначеному у видатковій накладній та у Державних стандартах України.

Фактично, позивач передав, а відповідач отримав товар по Договорам, що підтверджується видатковими накладними: № РН-00831 від 08.06.2006р. на суму 40 710 грн. та довіреністю серії ЯМД № 199114 від 09.06.2006р.; № РН-00866 від 15.06.2006р. на суму 48 331 грн., № РН-00797 від 09.06.2006р. на суму 42 159 грн. та довіреністю серії ЯМД № 199125 від 13.06.2006р.; № РН-00813 від 05.06.2006р. на суму 39 943 грн. та довіреністю серії ЯМД № 199076 від 05.06.2006р.; № РН-00790 від 01.06.2006р. на суму 40 090 грн. та довіреністю серії ЯМД № 199063 від 01.06.2006р.; № РН-0000388 від 13.05.2005р. на суму 6 220 грн. та довіреністю серії ЯКУ № 236810 від 15.05.2005р.; № РН-0000664 від 01.08.2005р. на суму 1 125 грн. та довіреністю серії ЯКШ № 170772 від 01.08.2005р.; № РН-0000746 від 26.08.2005р. на суму 23 120 грн.; № РН-0000804 від 14.09.2005р. на суму 22 650 грн. та довіреністю серії ЯКШ № 170968 від 08.09.2005р.; довіреністю серії ЯКЮ № 015427 від 13.09.2005р.; № РН-0000859 від 28.09.2005р. на суму 22 650 грн.; № РН-0000910 від 07.10.2005р. на суму 22 650 грн. та довіреністю серії ЯКЮ № 015507 від 03.10.2005р.; № РН-0000935 від 14.10.2005р. на суму 18 850 грн.; № РН-0000959 від 20.10.2005р. на суму 23 460 грн.; № РН-0000975 від 25.10.2005р. на суму 15 150 грн.; № РН-0000977 від 25.10.2005р. на суму 3 750 грн.; № РН-0001021 від 01.11.2005р. на суму 22 650 грн. та довіреністю серії ЯКЮ № 015652 від 02.11.2005р.; № РН-0001050 від 08.11.2005р. на суму 18 950 грн. та довіреністю серії ЯКЮ № 015688 від 09.11.2005р.; № РН-0001061 від 11.11.2005р. на суму 22 600 грн. та довіреністю серії ЯКЮ № 015712 від 14.11.2005р.; № РН-0001103 від 18.11.2005р. на суму 22 650 грн. та довіреністю серії ЯКЮ № 015744 від 21.11.2005р.; № РН-0001138 від 25.11.2005р. на суму 22 650 грн.; № РН-0001173 від 01.12.2005р. на суму 30 150 грн. та довіреністю серії ЯКЮ № 015799 від 01.12.2005р.; № РН-0001205 від 07.12.2005р. на суму 30 200 грн. та довіреністю серії ЯКЮ № 015845 від 08.12.2005р.; № РН-0001237 від 14.12.2005р. на суму 33 960 грн. та довіреністю серії ЯКЮ № 015886 від 14.12.2005р.; № РН-0001294 від 22.12.2005р. на суму 30 200 грн.; № РН-0001325 від 28.12.2005р. на суму 56 600 грн. та довіреністю серії ЯЛР № 224043 від 27.12.2005р.; № РН-0000055 від 17.01.2006р. на суму 17 050 грн. та довіреністю серії ЯЛР № 224152 від 17.01.2006р.; № РН-0000093 від 24.01.2006р. на суму 22 650 грн. та довіреністю серії ЯЛР № 224192 від 24.01.2006р.; № РН-0000179 від 06.02.2006р. на суму 37 800 грн. та довіреністю серії ЯЛР № 224252 від 06.02.2006р.; № РН-0000228 від 14.02.2006р. на суму 30 300 грн. та довіреністю серії ЯЛР № 224296 від 13.02.2006р.; № РН-0000337 від 03.03.2006р. на суму 18 870 грн. та довіреністю серії ЯЛР № 224380 від 02.03.2006р.; № РН-0000358 від 09.03.2006р. на суму 49 044 грн. та довіреністю серії ЯЛР № 224409 від 10.03.2006р.; № РН-0000420 від 17.03.2006р. на суму 30 889,99 грн. та довіреністю серії ЯЛР № 224451 від 17.03.2006р.; № РН-0000421 від 20.03.2006р. на суму 25 531,99 грн. та довіреністю серії ЯЛР № 224461 від 20.03.2006р.; № РН-00387 від 30.03.2006р. на суму 27 605 грн. та довіреністю серії ЯМД № 198692 від 31.03.2006р.; № РН-00424 від 05.04.2006р. на суму 47 168 грн. та довіреністю серії ЯМД № 198715 від 04.04.2006р.; довіреністю серії ЯМД № 198748 від 07.04.2006р.; № РН-00473 від 12.04.2006р. на суму 22 840 грн. та довіреністю серії ЯМД № 198764 від 11.04.2006р.; № РН-00518 від 18.04.2006р. на суму 29 529 грн.; № РН-00544 від 21.04.2006р. на суму 17 502 грн. та довіреністю серії ЯМД № 198853 від 25.04.2006р.; № РН-00574 від 27.04.2006р. на суму 35 701,50 грн.; № РН-00589 від 28.04.2006р. на суму 49 921,50 грн. та довіреністю серії ЯМД № 198890 від 29.04.2006р.; № РН-00630 від 05.05.2006р. на суму 39 652,50 грн.; № РН-00722 від 19.05.2006р. на суму 10 406 грн.; № РН-00721 від 19.05.2006р. на суму 29 900 грн. та довіреністю серії ЯМД № 198980 від 16.05.2006р.; № РН-00742 від 24.05.2006р. на суму 40 302 грн. та довіреністю серії ЯМД № 199011 від 23.05.2006р.; № РН-00766 від 29.05.2006р. на суму 40 935 грн. та довіреністю серії ЯМД № 199047 від 30.05.2006р.

Згідно п. 6.1. Договору № 270405/75, ціна товару встановлюється в національній валюті України та зазначається в Додатку № 1 до даного договору, який складає його невід’ємну частину.

Відповідно до п. 2.3. Договору № 270405/75, поставка першої партії товару здійснюється на умовах 100% передоплати, оплата всіх інших партій здійснюється протягом 5 банківських днів.

Згідно п. 1 Додаткової угоди від 01.01.2006р. до договору поставки № 270405/75, сторони змінили п. 6.1. Договору № 270405/75, в такій редакції: „Ціна товару встановлюється в національній валюті України за фактично поставлену продукцію, згідно видаткової накладної.”

Відповідно до п. 6.1. Договору № 160506/94, ціна товару встановлюється в національній валюті України за фактично поставлену продукцію, згідно видаткової накладної.

Згідно п. 6.2. Договору № 160506/94, оплата товару здійснюється відповідачем на умовах 100% передоплати на розрахунковий рахунок позивача.

Відповідач частково розрахувався з позивачем за поставлений товар, про що свідчать копії банківських виписок, лист відповідача № 253 від 25.07.2006р., в якому відповідач визнає борг у сумі 166 492,49 грн. та просить відстрочення платежів, також відповідачем підтверджено борг у вказаній сумі, згідно акту звірки взаєморозрахунків станом на 25.07.2006р. проведений між позивачем та відповідачем.

Позивач надіслав на адресу відповідача претензію за № 56 від 15.08.2006р., в якій просив перерахувати заборговані кошти на його рахунок у сумі 166 492,49 грн.

Згідно ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов’язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов’язок у семиденний строк від дня пред’явлення вимоги, якщо обов’язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Доказів сплати боргу в повному обсязі матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу ст.ст. 11, 509 ЦК України між сторонами у справі виникли цивільні права і обов’язки (зобов’язання), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

Статтею 265 ГК України встановлений обов’язок постачальника передати товар покупцю, та обов’язок покупця прийняти товар та сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов’язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов’язання,  які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України  з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних  умовах звичайно ставляться.

Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договорами у сумі 166 492,49 грн. є обґрунтованими, документально підтверджуються, тому підлягають задоволенню.

Також, позивачем нарахована пеня за дні прострочки по кожній поставки товару у відповідності до п. 7.1. Договору № 270405/75 та п. 7.1. Договору № 160506/94 за період з 10.05.2005р. по 01.01.2007р., що складає 27 403,11 грн.

Відповідно до ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань”, розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Згідно з ч. 2 ст. 218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов’язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб’єкт господарювання за порушення господарського зобов’язання несе господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1. ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У сфері господарювання згідно з ч. 2 ст. 217 та ч.1 ст. 230 ГК України застосовуються господарські санкції, зокрема, штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов’язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов’язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов’язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 ГК України).

Відповідно до п. 7.1. Договору № 270405/75, у разі прострочення грошового зобов’язання відповідачем або у випадку затримки поставки або не поставки позивачем, винна сторона сплачує постраждалій стороні пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день затримки чи не поставки товару.

Згідно п. 7.1. Договору № 160506/94, у разі прострочення грошового зобов’язання за цим договором винна сторона сплачує постраждалій стороні пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла на період такого прострочення, від суми.

Частиною 6 ст. 232 ГК України, передбачено, що строк стягнення пені обмежується шістьма місяцями від дня, коли зобов’язання мало бути виконано. Інше може бути встановлено спеціальним законом або договором, умови даного договору такі умови не містять.

Заяв про застосування позовної давності до суду не надходило.

Тому позовні вимоги в частині стягнення пені задовольняється судом частково, оскільки позивачем нараховано пеню за більший період ніж встановлений ч. 6 ст. 232 ГК України, тому позовні вимоги в цій частині судом не задовольняються.

Виходячи з вищевикладеного, суд стягує з відповідача пеню за дні прострочки по кожній поставки товару за період здійснених поставок та часткових сплат з 10.05.2005р. по 11.12.2006р. по кожному окремому здійсненому рахунку пеню у розмірі 25 738,43 грн.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Згідно п. 7.2. Договору № 160506/94, боржник, який прострочив виконання грошового зобов’язання, на вимогу кредитора зобов’язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За таких обставин судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу з врахуванням нарахованих позивачем індексу інфляції за період з 10.05.2005р. по 01.12.2006р., що складає 17 477,63 грн.

За таких обставин судом задовольняються вимоги позивача про стягнення з відповідача основного боргу з врахуванням нарахованих позивачем 3% річних за період з 10.05.2005р. по 01.01.2007р., що складає 4 621,55 грн.

Розрахунки перевірені судом, вони відповідають матеріалам справи.

Отже, підлягає стягненню з відповідача сума основного боргу в розмірі  166 492,49 грн., 17 477,63 грн. сума інфляційних втрат, 4 621,55 грн. розмір 3% річних, 25 738,43 грн. пені.

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог на підставі ст.49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 80, 82-85 ГПК України господарський суд –

вирішив:

1.          Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Закритого акціонерного товариства „Племінний завод „Агро-Регіон” (08320, Київська область, Бориспільській район, с. Чубинське, вул. Погрібняка, 1, ; р/р 0009 в філії АКІБ „УкрСибБанк”, МФО 300733) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „КреМікс” (39701, Полтавська область, Кременчуцький район, с. Піщане, вул. Колгоспна, 51, код ЄДРПОУ 32; р/р 1024 в Кременчуцькій філії АКБ „ІндустріалБанк”, МФО 331304) 166 492,49 грн. (Сто шістдесят шість тисяч чотириста дев’яносто дві грн. 49 коп.) основного боргу, 25 738,43 грн. (Двадцять п’ять тисяч сімсот тридцять вісім грн. 43 коп.) –пені, 17 477,63 грн. (Сімнадцять тисяч чотириста сімдесят сім грн. 63 коп.) –інфляційних, 4 621,55 грн. (Чотири тисячі шістсот двадцять одна грн. 55 коп.) –3% річних, а також судові витрати: держмито у розмірі 2 143,30 грн. (Дві тисячі сто сорок три грн. 30 коп.) та 117,09 грн. (Сто сімнадцять грн. 09 коп.) витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

3. В решті задоволеня позових вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його оголошення.

Суддя