ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2007 р.
№ 14/293

Вищий  господарський  суд України  у складі колегії суддів:

Перепічая В.С.  (головуючого),

Вовка І.В.,

Гончарука П. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу  Приватного підприємства  “Секьюріті бізнес компані” на постанову Луганського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 року щодо повернення  зустрічного  позову  у справі № 14/293 за позовом Приватного підприємства  “Секьюріті бізнес компані”  до Акціонерного  банку  “Український  комунальний банк” в особі Сєвєродонецької філії про стягнення збитків,

У С Т А Н О В И В:

У червні 2006 року позивач звернувся до господарського суду  Луганської  області з позовною заявою про стягнення з відповідача збитків у сумі  10 350,14 грн., які складаються  із заборгованості в сумі  8 214, 40 грн. і пені в сумі 2 135,74 грн., у зв’язку  з неналежним виконанням       зобов’язання  за договором  від 06.10.2005 року з оплати  за надані послуги охорони.

Рішенням господарського суду Луганської області  від 20.07.2006 року, яке залишене без змін постановою Луганського апеляційного господарського суду  від 26.09.2006 року, позов задоволено.

Ухвалою господарського суду Луганської  області від 20.07.2006 року   повернуто  зустрічну позовну заяву  відповідача про стягнення  з позивача за первісним позовом збитків у сумі 14 000 грн. з підстав неналежного виконання   зобов’язання  за договором з подання послуг охорони  відповідно до   п. 4   ст.63  ГПК України.

Постановою Луганського апеляційного господарського  суду  від 26.09.2006 року зазначена ухвала суду першої інстанції  скасована, та  справа передана  до  місцевого господарського суду для розгляду зустрічного позову.

У касаційній скарзі позивач за первісним позовом ПП “Секьюріті бізнес компані” вважає, що апеляційним господарським  судом порушено норми  процесуального права, і тому  просить прийняту ним постанову скасувати.

Відзив на касаційну скаргу  від відповідача до суду не надходив.

Судове засідання 13.12.2006 року  не відбулося у зв’язку хворобою судді Вовка І.В., і розгляд справи призначено на 24.01.2007 року.

У судовому засіданні оголошувалася перерва на 14.02.2007 року та    28.02.2007 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши   доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та оскаржену постанову, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, при розгляді в господарському суді Луганської області справи №14/293 за позовною заявою Приватного підприємства  “Секьюріті бізнес компані”  до Акціонерного  банку  “Український  комунальний банк” в особі Сєвєродонецької філії про стягнення заборгованості за надані послуги охорони  в сумі  8 214, 40 грн. і пені в сумі 2 135,74 грн. згідно договору про  охорону об’єкту від 06.10.2005 року  останній звернувся  до   суду з зустрічним  позовом про  стягнення  збитків у розмірі 14 000 грн., які виникли  внаслідок неналежного виконання  позивачем зобов’язань з охорони об’єкту.

Ухвалою господарського суду Луганської  області від 20.07.2006 року   повернуто  зустрічну позовну заяву  відповідача відповідно до   п. 4   ст.63  ГПК України у зв’язку з тим, що до зустрічної позовної заяви не було  додано належних  доказів сплати державного  мита, оскільки  державне мито було перераховано взагалі на інший  розрахунковий рахунок.

Скасовуючи зазначену ухвалу суду першої інстанції, апеляційний господарський суд правильно виходив з того, що правові підстави для повернення зустрічної позовної заяви  відсутні, оскільки відповідач сплатив державне мито за зустрічним  позовом, а у разі сумніву щодо належності доказів сплати  державного мита, місцевий господарський суд повинен був витребувати довідку Управління  державного казначейства про зарахування державного мита до Державного бюджету  України докази, але не мав законних підстав для повернення зустрічної позовної заяви.

Доводи касаційної скарги  не спростовують  висновків апеляційного господарського суду.

За таких обставин, прийнята у справі постанова  апеляційного суду відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і тому її  слід залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

З огляду наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватного підприємства  “Секьюріті бізнес компані” залишити без задоволення, а постанову Луганського апеляційного господарського суду від 26.09.2006 року - без змін.

Головуючий                                                                      В. Перепічай

Судді                                                                                    І. Вовк

П.Гончарук