СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.04.07                                                                                 Справа № 13/138.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Ясенівська” м. Ровеньки Луганської області

до державного підприємства “Ровенькиантрацит” м. Ровеньки Луганської області

про стягнення 191 248 грн. 90 коп.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Білоконь О.П.  дов. № б/н від 01.03.2007 р.

Від відповідача
Семенович Ю.В. дов. № 1-3/3д-97 від 09.12.2006 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ: Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості в сумі 171 063 грн. 43 коп., втрат від інфляції –16764 грн. 21 коп., 3 % річних –3421 грн. 26 коп. та судових витрат.

Позивач позов підтримав.

Відповідач проти позову заперечує з підстав зазначених у відзиві.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що  01 грудня 2005 року між сторонами по справі був укладений договір № 36-2005 р/15-1249ГП за яким позивач зобов’язався здійснювати ремонт землерийної та автотракторної техніки.

08 грудня 2005 року сторони по справі склади акт прийому-передачі виконаних робіт згідно якого відповідач прийняв виконанні позивачем роботи з ремонту техніки на суму 190683 грн. 00 коп. Одночасно позивачем відповідачу був наданий рахунок № 35 на оплату ремонту техніки на суму 190683 грн. 00 коп.

В червні 2006 року відповідач частково оплатив виконанні роботи.

Сума заборгованості за виконанні по акту № 10 від 08.12.2005 року роботи складає 171 063 грн. 43 коп. Наявність зазначеної заборгованості відповідач визнає.

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 171 063 грн. 43 коп., втрати від інфляції за період з липня 2006 року по лютий 2007 року –16764 грн. 21 коп., 3 % річних за 8 місяців  –3421 грн. 26 коп. та судові витрати, у тому числі оплату послуг адвоката в сумі 19 000 грн. 00 коп.

Відповідач наявність заборгованості за виконанні роботи за актом № 10 від 08.12.2005 року визнає, але зазначає, що вказані роботи виконувалися не за договором від 01 грудня 2005 року.

Проти стягнення втрат від інфляції та 3 % річних відповідач заперечує посилаючись на відсутність відповідних положень в укладеному сторонами договорі.

Відповідач зазначає, що вимоги щодо покладення на нього судових витрат по оплаті послуг адвоката є необґрунтованими.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідач не заперечує проти наявності заборгованості в сумі 171063 грн. 43 коп. за актом № 10 від 08 грудня 2005 року, неоплаченої за рахунком № 35  від 08.12.2005 року.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо  строк  (термін)  виконання  боржником  обов'язку  не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від  дня  пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

За таких обставин вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за виконанні по акту № 10 від 08.12.2005 року роботи в сумі 171063 грн. 43 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ч. 3 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні зобов’язання можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Обов’язок боржника по сплаті суми боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних передбачений положеннями ст. 625 Цивільного кодексу України і не потребує встановлення зазначеного зобов’язання в договорі.

За таких обставин, позовні вимоги щодо стягнення втрат від інфляції та 3 % річних судом задовольняються частково в сумі 16521 грн. 89 коп. втрат від інфляції та 3421 грн. 26 коп. 3 % річних.

В решті вимог щодо стягнення втрат від інфляції в позові слід відмовити оскільки вони заявлені в наслідок невірного розрахунку.

Позивач просить суд стягнути з відповідача судові витрати у складі державного мита 1912 грн. 49 коп., витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу –118 грн. 00 коп., та оплату послуг адвоката в сумі 19 000 грн. 00 коп.

На підтвердження оплати послуг адвоката позивачем надана квитанція до прибуткового касового ордеру про одержання адвокатом Білоконь О.П. 19 000 грн. 00 коп. за договором № 12 на адвокатське обслуговування від 12 березня 2007 року.

Предметом зазначеного договору є надання адвокатом позивачу консультаційних та адвокатських послуг стосовно захисту інтересів останнього (представництво) в державних органах та в господарському суді по питанню позовної заяви. Ціна договору визначена сторонами в сумі 19 000 грн. 00 коп.

З тексту договору № 12 на адвокатське обслуговування від 12 березня 2007 року не вбачається, що послуги за ним надаються адвокатом тільки по справі щодо стягнення коштів в сумі 191 248 грн. 90 коп. з ДП “Ровенькиантрацит”.

За таких обставин, позивачем не доведено, що сплачені ним адвокату кошти в сумі 19 000 грн. 00 коп.  є понесена ним оплата послуг адвоката саме по справі щодо стягнення з ДП “Ровенькиантрацит” коштів в сумі 191248 грн. 90 коп.

Відповідно відсутні підстави віднесення понесених позивачем витрат по оплаті послуг адвоката за договором № 12 від 12.03.2007 р. до судових витрат по цій справі.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –1910  грн. 07 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 117 грн. 85 коп., в решті на позивача.

Керуючись ст. 44,49, 82-85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства “Ровенькиантрацит” Луганська область м. Ровеньки, вул. Комуністична 6 ідентифікаційний код  3230704 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Агрофірма “Ясенівська” м. Ровеньки с. Ясенівська вул. Леніна 7а ідентифікаційний код  31996045 заборгованість в сумі   в сумі 171063 грн. 43 коп., втрати від інфляції - в сумі 16521 грн. 89 коп., 3421 грн. 26 коп. 3 % річних, державне мито у сумі –1910  грн. 07 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 117 грн. 85 коп., наказ видати.

3. В решті вимог відмовити.

У судовому засіданні за згодою сторін була оголошена  тільки вступна  та резолютивна частина рішення.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення набирає законної сили після десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько

Дата підписання рішення

24.04.2007 р.