ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
м.Донецьк, вул.Артема, 157, тел.381-88-46
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.04.07 р.
Справа № 40/38

Суддя господарського суду Донецької
області Підченко Ю.О.

При секретарі судового засідання
Пальчак О.М.

Розглянув у відкритому судовому
засіданні господарського суду справу

за позовом товариства з обмеженою
відповідальністю „Агросервіс” м. Донецьк

до відповідача суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1  м.
Донецьк

про стягнення 3141 грн. 40  коп.

за участю:

представників сторін:

від позивачаОСОБА_2. - начальник
юридичного відділу, ОСОБА_3.- юрисконсульт

від відповідача не з'явився

Сторін було належним чином
повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з
урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для
вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед
законом.

СУТЬ СПОРУ:

Заявлені вимоги про стягнення боргу
в сумі 2672 грн. 80 коп., пені в сумі 400 грн. 95 коп., трьох процентів річних
в сумі 67 грн. 65 коп. згідно договору на постачання товару №НОМЕР_1р.

До прийняття рішення по справі
позивач згідно ст. 22 ГПК України зменшив розмір позовних вимог та намагається
стягнути з відповідача борг в сумі 2672 грн. 80 коп., пеню в сумі 249 грн. 00
коп., три проценти річних в сумі 67 грн. 65 коп.

До прийняття зменшення розміру
позовних вимог позивачу роз'яснені його процесуальні права, у т.ч. те, що
держмито у цій частині поверненню не підлягає і покладається на нього.

Неприбуття у судове засідання
відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення
судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75
ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено
установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання
фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших
процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої
кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат
вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних
обставин справи вважаються належними доказами виконання господарським судом
обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом
певних процесуальних дій.

З'ясувавши  фактичні
обставини справи, докази на їх підтвердження, надавши правову
кваліфікацію  відносинам сторін і
виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка
підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи представників позивача, суд
встановив:

Позов мотивовано тим, що 08.06.05р.
між товариством з обмеженою відповідальністю „Агросервіс” та суб'єктом
підприємницької діяльності ОСОБА_1 був укладений договір на постачання товару №
НОМЕР_1.

На виконання п. 1.1 договору №
НОМЕР_1 позивач здійснив постачання товару на адресу відповідача на загальну
суму 2672 грн. 80 коп.

Факт постачання товару
підтверджується товарно-транспортними накладними №НОМЕР_2р. на суму 1019 грн.
00 коп., № НОМЕР_3р. на суму 1617 грн. 40 коп., №НОМЕР_4р. на суму 36 грн. 40
коп.

Згідно п. 4.3.1 укладеного між
сторонами договору відповідач сплачує товар у розмірі 100% попередньої оплати
шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок позивача.

За приписами п. 4.3.2 договору у
випадку відвантаження товару без попередньої оплати відповідач зобов'язаний
сплатити його на протязі 5 банківських днів з моменту отримання товару.

Відповідач свої зобов'язання не
виконав, товар отримав на загальну суму 2672 грн. 80 коп., однак його оплату не
провів, внаслідок чого за ним утворився борг в сумі 2672 грн. 80 коп., який
позивач намагається стягнути.

Відповідно до п. 6.2 договору при
простроченні оплати товару відповідач зобов'язаний сплатити позивачеві пеню в
розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день
прострочення.

Оскільки мало місце несвоєчасне
виконання зобов'язань, позивачем пред'явлені вимоги щодо стягнення з відповідача
пені в сумі 249 грн. 00 коп. за період з 22.01.06р. по 22.11.06р., трьох
процентів річних в сумі 67 грн. 65 коп. з 22.01.06р. по 22.11.06р.

За своєю правовою природою між
сторонами укладено договір поставки і сторони досягли його умов щодо предмету,
ціни, строку його дії, тому в розумінні п. 2 ст. 180 ГК України він вважається
укладеним, а саме, подія та прагнення сторін на його укладення відбулися.

Незалежно від того, що у ЦК України
договору поставки присвячено лише одна стаття (ст. 712), до нього застосовуються
загальні положення про купівлю-продаж, коли інше не встановлено договором,
законом або витикає із характеру правовідносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК
України).

Укладений договір є підставою для
виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме
майново-господарських зобов'язань згідно зі статтями 173, 174, 175 ГК України
(статтями 11, 202, 509 ЦК України) і відповідно до ст. 629 ЦК України є
обов'язковим для виконання сторонами.

У силу частини першої ст. 193 ГК
України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні
виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших
правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При
цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення
ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п. 1 ст. 265 ГК України за
договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати
(поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар
(товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити
за нього  певну грошову суму.

Господарський кодекс України чітко
встановлює, що сторонами договору поставки можуть бути суб'єкти господарювання,
вказані у п. п. 1,2 частини другої ст. 55 ГПК України.

Відповідач є суб'єктом
підприємницької діяльності, що підтверджується свідоцтвом про державну
реєстрацію від 23.04.98р.

За такими обставинами, позов щодо
стягнення з відповідача боргу в сумі 2672 грн. 80 коп. обґрунтовано та підлягає
задоволенню.

До прийняття рішення по справі
позивач згідно ст. 22 ГПК України відмовився від позову щодо стягнення пені в
сумі 249 грн. 00 коп. за період з 22.01.06р. по 22.11.06р. До прийняття відмови
позивача від позову позивачу роз'яснені його процесуальні права, у т.ч. те, що
держмито у цій частині поверненню не підлягає і покладається на нього.

Оскільки ці дії не суперечать
законодавству відмова від позову в цій частині прийнята судом. Провадження по
справі відносно стягнення пені в сумі 249 грн. 00 коп. за період з 22.01.06р.
по 22.11.06р. підлягає припиненню на підставі п.4 ст.80 ГПК України.

Відповідно до частини другої ст.
625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або
законом.

Оскільки мало місце прострочення
виконання основного зобов'язання, позов щодо стягнення з відповідача трьох
процентів річних в сумі 67 грн. 65 коп. з 22.01.06р. по 22.11.06р. також
обґрунтовано та підлягає задоволенню.

У задоволенні вимог щодо стягнення
з відповідача пені в сумі 151 грн. 95 коп. слід відмовити як необґрунтовано
заявлених.

Витрати по держмиту та забезпечення
судового процесу покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених
позовних  вимог за приписами частини
п'ятої ст. 49 ГПК України.

Суддя може оголосити в судовому
засіданні тільки вступну та резолютивну частини рішення за наявності згоди на
це представників як позивача, так і відповідача, присутніх у засіданні. А в
разі присутності представника лише однієї сторони - за згодою цього
представника. Позивачем надана така згода, тому судом оголошено лише вступну та
резолютивну частини рішення по справі.

На підставі викладеного керуючись
ч. 2 ст. 9, ст. 625, ч. 2 ст. 712 ЦК України 2003 року, ст. ст. 55, 193, 202,
264, 265 ГК України, ст. ст. 22, 44, частиною п'ятою ст. 49, п. 4 ст. 80, ст.
ст. 82, 84, частиною третьою ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Провадження у справі щодо
стягнення пені в сумі 249 грн. 00 коп. припинити.

2.Стягнути з суб'єкта
підприємницької діяльності ОСОБА_1, 83061, м. Донецьк,АДРЕСА_1, ід.код НОМЕР_5,
на користь:

- товариства з обмеженою
відповідальністю „Агросервіс”, 83004, м. Донецьк, вул. Тренева, 3, ід. код
25110669, р/р 5090 в Ф “ГУ Промінвестбанку в Донецькій області”, МФО
334635, борг в сумі 2672 грн. 80 коп., три проценти річних в сумі 67 грн. 65
коп., витрати по держмиту в сумі 88 грн. 98 коп., витрати по забезпеченню
судового процесу в сумі 102 грн. 94 коп., видавши наказ.

3.У задоволенні вимог щодо
стягнення з відповідача пені в сумі 151 грн. 95 коп. відмовити.

4.Рішення суду набирає законної
сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Дата підписання рішення,
оформленого у відповідності зі ст. 84 ГПК України: 23.04.07р.

Суддя
Підченко Ю.О.