ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
суд Чернігівської області
________________________________________________________________________________________________
Тел. 7-38-36, факс 7-44-62
П О С Т А Н О В А

"23" квітня 2007 р.                                        Справа
№ 16/83-НОМЕР_2-НОМЕР_3

„11” год. „20” хв.

Господарський суд Чернігівської
області у складі:

головуючого -  судді Фесюри М.В.,

при секретарі  - Козацькому А.В.,

за участю представників сторін:

від позивачів -не з'явився;

від відповідача
-Шевченко О.В.

розглянувши в м. Чернігові у
відкритому судовому засіданні справу

за ПОЗОВАМИ:          Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи

ОСОБА_1

(Чернігівська обл. АДРЕСА_1)

Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи

ОСОБА_3

(Чернігівська
обл.АДРЕСА_3)

Суб'єкта підприємницької діяльності
-фізичної особи

ОСОБА_2

(Чернігівська
обл. АДРЕСА_2)

До ВІДПОВІДАЧА:           Управління Пенсійного фонду України
в Сосницькому районі

(Чернігівська обл. смт. Сосниця вул. Чернігівська,54)

Про визнання незаконними та
скасування вимог та припинення виконавчого провадження.

Ухвалою господарського суду
Чернігівської області від ІНФОРМАЦІЯ_1 об'єднано в одне провадження для
спільного розгляду справ НОМЕР_1, НОМЕР_2 та НОМЕР_3 за позовами Суб'єктів
підприємницької діяльності -фізичних осіб ОСОБА_1, ОСОБА_3. та ОСОБА_2. про
визнання незаконними та скасування вимог Управління Пенсійного фонду України в
Сосницькому районі та припинення виконавчого провадження за оспорюваними
вимогами, оскільки вказані справи є однорідними, подані до одного відповідача
та з однакових підстав.

Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_1 (надалі Позивач-1) заявлено адміністративний позов до Управління
Пенсійного фонду України в Сосницькому районі (надалі -Відповідач):

- про визнання вимоги Управління
Пенсійного фонду в Сосницькому районі НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_2р. про сплату
страхових внесків в сумі 143,98грн. на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування такою, що не відповідає вимогам Закону України “Про вирішення
питання щодо заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які
застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з не
перерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного
фонду України, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,
Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом 2004 року -1
кварталу 2005 року” від 16.03.2006 р. №3583;

- скасування вимоги Управління
Пенсійного фонду України в Сосницькому районі НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_2р;

- прийняття постанови про
припинення виконавчого провадження виконавчою службою Сосницького районного
управління юстиції щодо примусового виконання постанови Управління Пенсійного
фонду в Сосницькому районі НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_2року про сплату страхових
внесків у сумі 143,98грн. на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування
у разі, якщо постанова про виконавче провадження існує.

Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_3 (надалі Позивач-2) заявлено адміністративний позов до Управління
Пенсійного фонду України в Сосницькому районі:

- про визнання вимоги Управління
Пенсійного фонду в Сосницькому районі НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_3р. про сплату
страхових внесків в сумі 227,82грн. на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування такою, що не відповідає вимогам Закону України “Про вирішення
питання щодо заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які
застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з не
перерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного
фонду України, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,
Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом 2004 року -1
кварталу 2005 року” від 16.03.2006 р. №3583;

- скасування вимоги Управління
Пенсійного фонду України в Сосницькому районі НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_3р.;

- прийняття постанови про
припинення виконавчого провадження виконавчою службою Сосницького районного
управління юстиції щодо примусового виконання постанови Управління Пенсійного
фонду в Сосницькому районі НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_3р. про сплату страхових
внесків у сумі 143,98грн. на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування
у разі, якщо постанова про виконавче провадження існує.

Фізичною особою - підприємцем
ОСОБА_2 (надалі Позивач-3) заявлено адміністративний позов до Управління
Пенсійного фонду України в Сосницькому районі:

- про визнання вимоги Управління
Пенсійного фонду в Сосницькому районі НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_4р. про сплату
страхових внесків в сумі 213,82грн. на загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування такою, що не відповідає вимогам Закону України “Про вирішення
питання щодо заборгованості суб'єктів господарської діяльності, які
застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності, у зв'язку з не
перерозподілом Державним казначейством України частини податків до Пенсійного
фонду України, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності,
Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом 2004 року -1 кварталу
2005 року” від 16.03.2006 р. №3583;

- скасування вимоги Управління
Пенсійного фонду України в Сосницькому районі НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_4р.;

- прийняття постанови про
припинення виконавчого провадження виконавчою службою Сосницького районного
управління юстиції щодо примусового виконання постанови Управління Пенсійного
фонду в Сосницькому районі НОМЕР_6 від ІНФОРМАЦІЯ_4р. про сплату страхових
внесків у сумі 213,82грн. на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування
у разі, якщо постанова про виконавче провадження існує.

В обґрунтування своїх вимог
Позивачі в своїх позовних заявах посилаються на порушення Відповідачем ст. 2
Закону України „Про вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів
господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку
та звітності, у зв'язку з не перерозподілом Державним казначейством України
частини податків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з
тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок
безробіття протягом 2004 року кварталу 2005 року” від 16.03.2006р. № 3583 -ІV
(надалі -Закон № 3583), оскільки згідно цього нормативного акту в ІНФОРМАЦІЯ_11
року платникам фіксованого податку не повинно здійснюватися донарахування сум
страхових внесків органами Пенсійного фонду України.

Крім того, представник позивачів в
судовому засіданні в обґрунтування своїх вимог послався на розпорядження
Кабінету Міністрів України від 10.03.2005р. № 58-р

Відповідач не визнав позовні
вимоги, мотивуючи свої заперечення невірним розумінням позивачами змісту норм,
на які вони посилаються в обґрунтування заявлених позовів, що призвело до
помилкових висновків. Оскаржувані Позивачами вимоги про сплату недоїмки,
Відповідач вважає такими, що прийняті на підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_7) зареєстрована згідно свідоцтва НОМЕР_8 від
ІНФОРМАЦІЯ_5 в якості фізичної особи-підприємця Сосницькою районною державною
адміністрацією за адресою: АДРЕСА_1 та з ІНФОРМАЦІЯ_6року по ІНФОРМАЦІЯ_7року
перебувала на спрощеній системі оподаткування -в якості платника фіксованого
податку відповідно до розділу ІV Декрету Кабінету Міністрів України „Про
прибутковий податок з громадян” від 26.12.1992р. № 13-92 (надалі -Декрет №
13-92) та з ІНФОРМАЦІЯ_5 являється платником страхових внесків в Управлінні
Пенсійного фонду України в Сосницькому районі.

Управлінням Пенсійного фонду
України в Сосницькому районі ІНФОРМАЦІЯ_8 було прийняте рішення НОМЕР_9 про
часткове задоволення заяви Позивача-1, а саме було скасовано вимогу про сплату боргу
НОМЕР_10 від ІНФОРМАЦІЯ_9 на суму 167,68грн. та надіслано нову вимогу від
ІНФОРМАЦІЯ_2р. НОМЕР_4про сплату 143,98грн. заборгованості зі страхових внесків
на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (недоїмки). Також був
надісланий акт-розрахунок зарахування сум страхового внеску, сплаченого в
складі фіксованого податку СПД ОСОБА_4. від ІНФОРМАЦІЯ_10р.НОМЕР_11.

Як вбачається із даного
акту-розрахунку, розрахунок сум фіксованого страхового внеску, який підлягає
сплаті за результатами підприємницької діяльності за ІНФОРМАЦІЯ_11 року та сум
частини податку, що не надійшли на рахунки Фонду, але підлягають зарахуванню в
рахунок сплати страхових внесків, проводиться відповідно до ст. 1 Закону №
3583, з метою ліквідації суперечностей, які виникли у зв'язку з дією Закону
України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” від 23.12.2004р. № 2285-ІV
та Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет
України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України” від 25.03.2005р.
№ 2505-ІV.

В акті зазначено, що Позивач-1
повинен був сплатити фіксований розмір страхового внеску: в ІНФОРМАЦІЯ_12 року
-83,84 грн.,  в ІНФОРМАЦІЯ_13 року -81,14
грн., усього на загальну суму 164,98грн. Позивачем-1 в лютому та ІНФОРМАЦІЯ_13
року було сплачено всього  210,00 грн.
фіксованого податку, з яких 21,00 грн. (10% від сплаченої суми) зараховується в
рахунок сплати страхових внесків, а тому належить до сплати фіксованого розміру
страхового внеску за період з ІНФОРМАЦІЯ_6р. по ІНФОРМАЦІЯ_7р. -143,98 грн.
(164,98грн. -21грн.).

ОСОБА_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_12) зареєстрована згідно свідоцтва НОМЕР_13 від
ІНФОРМАЦІЯ_14 в якості фізичної особи-підприємця Сосницькою районною державною
адміністрацією за адресою: АДРЕСА_3 та з ІНФОРМАЦІЯ_6року по ІНФОРМАЦІЯ_7року
перебувала на спрощеній системі оподаткування -в якості платника фіксованого
податку відповідно до розділу ІV Декрету Кабінету Міністрів України „Про
прибутковий податок з громадян” від 26.12.1992р. № 13-92 (надалі -Декрет №
13-92) та з ІНФОРМАЦІЯ_15 являється платником страхових внесків в Управлінні
Пенсійного фонду України в Сосницькому районі.

Управлінням Пенсійного фонду
України в Сосницькому районі на адресу Позивача-2 було надіслано вимогу від
ІНФОРМАЦІЯ_3р. НОМЕР_5 про сплату 227,82грн. заборгованості зі страхових
внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (недоїмки). Також
був надісланий акт-розрахунок зарахування сум страхового внеску, сплаченого в
складі фіксованого податку СПД ОСОБА_3 від ІНФОРМАЦІЯ_10р. НОМЕР_14.

Як вбачається із даного
акту-розрахунку, розрахунок сум фіксованого страхового внеску, який підлягає
сплаті за результатами підприємницької діяльності за ІНФОРМАЦІЯ_11 року та сум
частини податку, що не надійшли на рахунки Фонду, але підлягають зарахуванню в
рахунок сплати страхових внесків, проводиться відповідно до ст. 1 Закону №
3583, з метою ліквідації суперечностей, які виникли у зв'язку з дією Закону
України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” від 23.12.2004р. № 2285-ІV
та Закону України „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет
України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України” від
25.03.2005р. № 2505-ІV.

В акті зазначено, що Позивач-2
повинен був сплатити фіксований розмір страхового внеску: в ІНФОРМАЦІЯ_16 року -83,84грн.,
в ІНФОРМАЦІЯ_12 року -83,84 грн.,  в
ІНФОРМАЦІЯ_13 року -81,14 грн., усього на загальну суму 248,82грн. Позивачем-2
в лютому та ІНФОРМАЦІЯ_13 року було сплачено всього  140,0 грн. фіксованого податку, з яких 14,00
грн. (10% від сплаченої суми) зараховується в рахунок сплати страхових внесків,
7 грн. було сплачено позивачем в ІНФОРМАЦІЯ_20року, а тому належить до сплати
фіксованого розміру страхового внеску за період з ІНФОРМАЦІЯ_6р. по
ІНФОРМАЦІЯ_7р. -227,82 грн. (248,82грн. -14грн. -7грн.).

ОСОБА_2
(ідентифікаційний номер НОМЕР_15) зареєстрований згідно свідоцтва НОМЕР_16 від
ІНФОРМАЦІЯ_17 в якості фізичної особи-підприємця Сосницькою районною державною
адміністрацією за адресою: АДРЕСА_2, та з ІНФОРМАЦІЯ_6року по ІНФОРМАЦІЯ_7року
перебував на спрощеній системі оподаткування -в якості платника фіксованого
податку відповідно до розділу ІV Декрету Кабінету Міністрів України „Про
прибутковий податок з громадян” від 26.12.1992р. № 13-92 (надалі -Декрет №
13-92) та з ІНФОРМАЦІЯ_18 являється платником страхових внесків в Управлінні
Пенсійного фонду України в Сосницькому районі.

Управлінням Пенсійного фонду
України в Сосницькому районі на адресу Позивача-3 було надіслано вимогу від
ІНФОРМАЦІЯ_3р. НОМЕР_6 У про сплату 213,82грн. заборгованості зі страхових
внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (недоїмки). Також
був надісланий акт-розрахунок зарахування сум страхового внеску, сплаченого в
складі фіксованого податку СПД ОСОБА_2. від ІНФОРМАЦІЯ_19р. НОМЕР_17.

Як вбачається із даного акту-розрахунку,
розрахунок сум фіксованого страхового внеску, який підлягає сплаті за
результатами підприємницької діяльності за ІНФОРМАЦІЯ_11 року та сум частини
податку, що не надійшли на рахунки Фонду, але підлягають зарахуванню в рахунок
сплати страхових внесків, проводиться відповідно до ст. 1 Закону № 3583, з
метою ліквідації суперечностей, які виникли у зв'язку з дією Закону України
„Про Державний бюджет України на 2005 рік” від 23.12.2004р. № 2285-ІV та Закону
України „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на
2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України” від 25.03.2005р. №
2505-ІV.

В акті зазначено, що Позивач-3
повинен був сплатити фіксований розмір страхового внеску: в ІНФОРМАЦІЯ_16 року
-83,84грн., в ІНФОРМАЦІЯ_12 року -83,84 грн.,
в ІНФОРМАЦІЯ_13 року -81,14 грн., усього на загальну суму 248,82грн.
Позивачем-3 в ІНФОРМАЦІЯ_13 року було сплачено всього  280,0 грн. фіксованого податку, з яких 28,00
грн. (10% від сплаченої суми) зараховується в рахунок сплати страхових внесків,
7 грн. було сплачено позивачем в ІНФОРМАЦІЯ_20року, а тому належить до сплати
фіксованого розміру страхового внеску за період з ІНФОРМАЦІЯ_6р. по
ІНФОРМАЦІЯ_7р. -213,82 грн. (248,82грн. -28грн. -7грн.).

Суд дійшов висновку про те, що
позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи із наступного:

У відповідності до ст. 5 Закону
України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” від
09.07.2003р. № 1058-ІV (далі -Закон № 1058) цей Закон регулює відносини, що
виникають між суб'єктами системи загальнообов'язкового державного пенсійного
страхування. При цьому встановлено, що дія інших нормативно -правових актів
може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом,
або в частині, що не суперечить цьому Закону. Згідно з ч.2 ст.5 Закону №1058
виключно цим Законом визначається, зокрема: коло осіб, які підлягають
загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню; платники страхових
внесків, їх права та обов'язки; порядок нарахування, обчислення та сплати
страхових внесків, стягнення заборгованості за цими внесками.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 11 Закону №
1058 фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, у тому числі ті, які
обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок,
фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий
патент), та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у
провадженні ними підприємницької діяльності, підлягають загальнообов'язковому
державному пенсійному страхуванню. Вищевказані особи являються страхувальниками
відповідно до цього Закону (п. 5 ч. 1 ст. 14 Закону № 1058) та платниками
страхових внесків до солідарної системи (ч. 1 ст. 15 Закону № 1058).

Відповідно до ч. 3 ст. 15 Закону №
1058 страхувальники набувають статусу платників страхових внесків до Пенсійного
фонду з дня взяття їх на облік територіальним органом Пенсійного фонду.

Згідно п. 6 ч. 2 ст. 17 Закону №
1058 страхувальник зобов'язаний нараховувати, обчислювати і сплачувати в
установлені строки та в повному обсязі страхові внески у фіксованому розмірі,
встановленому відповідно до законодавства України.

Статтею 18 Закону № 1058
встановлено, що розмір страхових внесків, у тому числі розмір частини внесків,
що спрямовуються до Накопичувального фонду, встановлює Верховна Рада України
відповідно для страхувальників і застрахованих осіб за результатами актуальних
розрахунків, виходячи з того, що вони повинні забезпечувати надання особам
пенсійних виплат і соціальних послуг, передбачених цим Законом, а також
покриття адміністративних витрат для забезпечення функціонування системи
загальнообов'язкового державного пенсійного страхування.

Пропозиції про розмір страхових
внесків вносить Кабінет Міністрів України разом із проектом закону про
Державний бюджет України на наступний рік.

Страхові внески є цільовим
загальнообов'язковим платежем, який справляється на всій території України в
порядку, встановленому цим Законом.

Страхові внески не включаються до
складу податків, інших обов'язкових платежів, що складають систему
оподаткування. На ці внески не поширюється податкове законодавство.

Страхові внески не можуть
зараховуватися до Державного бюджету України, бюджетів інших рівнів, не
підлягають вилученню з Пенсійного фонду або з Накопичувального фонду і не
можуть використовуватися на цілі, не передбачені цим Законом.

Законодавством не можуть
встановлюватися пільги з нарахування та сплати страхових внесків або звільнення
від їх сплати.

У відповідності до ч. 1 ст. 19
Закону № 1058 для осіб, зазначених у пункті 5 статті 14 цього Закону, страхові
внески до солідарної системи нараховуються на суми доходу (прибутку),
отриманого від відповідної діяльності, що підлягає оподаткуванню податком на
доходи фізичних осіб.

Відповідно до п. п. 2, 4 п. 8
розділу ХV „Прикінцеві положення” Закону № 1058 до набрання чинності законом
про спрямування частини страхових внесків до Накопичувального фонду:

особи, зазначені в пунктах 3 і 4
статті 11, у статті 12 цього Закону, Фонд соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних захворювань України за осіб, зазначених
у пункті 11 статті 11 цього Закону, сплачують страхові внески, що
перераховуються до солідарної системи на умовах і в порядку, визначених цим
Законом, та в розмірах, передбачених для платників збору (юридичних і фізичних
осіб) Законом України „Про збір на обов'язкове державне пенсійне
страхування", але не менше мінімального страхового внеску;

фізичні особи - суб'єкти
підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування
(фіксований податок, єдиний податок, придбання спеціального торгового патенту),
та члени сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, на період дії законодавчих актів з питань
особливого способу оподаткування сплачують страхові внески в порядку, визначеному
цим Законом у фіксованому розмірі.

Введеним в дію з 1 січня 2005року
пунктом 2 ч. 1 ст. 45 Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік”
від 23.12.2004р. № 2285-ІV було встановлено, що до доходів загального фонду
місцевих бюджетів у 2005 році належить у повному обсязі єдиний податок для
суб'єктів малого підприємництва, фіксований податок та фіксований
сільськогосподарський податок.

Частиною 5 цієї ж статті було
установлено на 2005 рік фіксований розмір страхових внесків на загальнообов'язкове
державне страхування для фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності,
які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок),
та членів сімей зазначених фізичних осіб, які беруть участь у провадженні ними
підприємницької діяльності, у розмірі мінімального страхового внеску,
визначеного Законом № 1058, на місяць на кожну особу.

Визначення поняття „мінімальний
страховий внесок” наведено у ст. 1 Закону № 1058 -це сума коштів, що
визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на
розмір страхового внеску, встановлених законом на день отримання заробітної
плати (доходу).

Враховуючи положення п. п. 2 п. 8
розділу ХV „Прикінцеві положення” Закону № 1058, п. 2 ст. 4 Закону України „Про
збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", ст. 82 Закону України
„Про Державний бюджет України на 2005 рік” від 23.12.2004р. № 2285-ІV (щодо
встановлення з ІНФОРМАЦІЯ_6р. розміру мінімальної заробітної плати 262 гривні
на місяць), фіксований розмір страхових внесків на загальнообов'язкове державне
страхування для Позивачів за ІНФОРМАЦІЯ_11 року був встановлений в сумі 83,84
грн. на місяць.

Відповідний фіксований розмір
проіснував до 30.03.2005р. включно, оскільки з 31.03.2005 р. набрав чинності
Закон України „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет
України на 2005 рік” та деяких інших законодавчих актів України” від
25.03.2005р. № 2505-ІV, яким фіксований розмір страхових внесків встановлений
не був.

Таким чином, в ІНФОРМАЦІЯ_11 року
Позивач-1 був зобов'язаний сплатити фіксований розмір страхового внеску: в
ІНФОРМАЦІЯ_12 року -83,84 грн.,  в
ІНФОРМАЦІЯ_13 року -81,14 грн., усього на загальну суму 164,98 грн., Позивач-2
та Позивач-3: в ІНФОРМАЦІЯ_16 року -83,84 грн., в ІНФОРМАЦІЯ_12 року -83,84 грн.,  в ІНФОРМАЦІЯ_13 року -81,14 грн., усього на
загальну суму 248,82 грн.

Відповідно до п. 2 розділу ІІ
“Прикінцеві положення” Закону України “Про внесення змін до Декрету Кабінету
Міністрів України “Про прибутковий податок з громадян” від 13.02.1998р. № 129/98-ВР
10 відсотків фіксованого податку, який було сплачено громадянами -підприємцями
-платниками фіксованого податку на рахунок відповідного місцевого бюджету,
повинні були перераховуватись до Пенсійного фонду України.

Як вбачається з матеріалів справи,
у ІНФОРМАЦІЯ_11року відповідно до п.2 цього Закону:

ОСОБА_1 сплатила фіксований податок
у розмірі 210,0грн., тобто до бюджету фонду повинно було надійти 21,0грн.;

ОСОБА_3  -140,0грн., тобто до бюджету фонду повинно
було надійти 14,0грн.;

ОСОБА_2. -280,0грн., тобто до
бюджету фонду повинно було надійти 28,0грн. Однак, на рахунок Пенсійного фонду
вказані кошти від Позивачів по справі не надійшли у зв'язку з не перерахуванням
їх казначейством.

На підставі норм Закону України
„Про вирішення питання щодо заборгованості суб'єктів підприємницької
діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності,
у зв'язку з не перерозподілом Державним казначейством України частини податків
до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової втрати
працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття протягом
2004 року -1 кварталу 2005 року” від 16.03.2006року №3583-IV ( далі Закон
№3583) та Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування” від 09.07.2003 року №1058- IV (далі Закон №1058), управлінням
Пенсійного фонду України в Сосницькому районі проведено розрахунок сум
страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, які не
надійшли на рахунок управління, але зараховуються як сплачені в складі
фіксованого податку за результатами підприємницької діяльності за період з
ІНФОРМАЦІЯ_6 по ІНФОРМАЦІЯ_7 року.

Згідно ст. 1 Закону №3583 суми
внесків до Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності, Фонду соціального страхування на випадок безробіття
суб'єктів господарської діяльності, які застосовують особливі умови
оподаткування, обліку та звітності, які були сплачені ними в складі податків
згідно з чинним законодавством України протягом ІНФОРМАЦІЯ_21 року, але не були
зараховані на їх особові рахунки в цих фондах у зв'язку з застосуванням
Державним казначейством України норм діючого на той час Закону України “Про
Державний бюджет України на 2005 рік” від 23 грудня 2004 року № 2285-IV, не
вважати заборгованістю.

Згідно ст. 2 Закону № 3583
донарахування та фінансові (штрафні) санкції до суб'єктів господарської
діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку та звітності
щодо сум фактично сплачених внесків у 2004 році -ІНФОРМАЦІЯ_11 року, не
застосовуються. Твердження Позивачів щодо нарахування Відповідачем фінансових
санкцій не приймаються судом з підстав, викладених вище.

Таким чином, в ст. 2 Закону № 3583
йде мова про заборону донарахування лише тих сум внесків суб'єктів
господарської діяльності, які застосовують особливі умови оподаткування, обліку
та звітності, які були сплачені ними в складі податків згідно з чинним
законодавством України протягом ІНФОРМАЦІЯ_21 року, але не були зараховані на
їх особові рахунки в фондах. Дана правова норма не звільняє платників
фіксованого податку від сплати страхових внесків на загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування за ІНФОРМАЦІЯ_11 року у фіксованому розмірі.

Розпорядження Кабінету Міністрів
України від 10.03.2005р. № 58-р не забороняє стягувати заборгованість зі сплати
страхових внесків  з платників
фіксованого податку. Розпорядженням не можуть заборонятися дії, передбачені
чинним Законом  № 1058.

Отже, Відповідачем правомірно було
зараховано 10% від сплаченої суми фіксованого податку в рахунок сплати
страхових внесків. І хоча ця сума фактично не надійшла до Пенсійного фонду,
вона не вважається заборгованістю і не донараховується органами Пенсійного
фонду.

Територіальні органи Пенсійного
фонду за формою і у строки, визначені правлінням Пенсійного фонду, надсилають
страхувальникам, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Згідно ч. 8 п. 3 ст. 106 Закону
№1058, у разі, якщо страхувальник, який одержав вимогу територіального органу
Пенсійного фонду про сплату недоїмки і протягом десяти робочих днів після її
отримання не сплатив зазначену у вимозі суму недоїмки, або не узгодив вимогу з
відповідним органом Пенсійного фонду, або не оскаржив вимогу в судовому
порядку, а також у разі, якщо страхувальник узгодив вимогу, але не сплатив
узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів після її отримання,
відповідний орган Пенсійного фонду звертається в установленому законом порядку
і подає вимогу про сплату недоїмки до відповідного підрозділу державної
виконавчої служби, таким чином, дії управління Пенсійного фонду України в
Сосницькому районі щодо передачі вимог про сплату недоїмки з Позивачів по
справі до Державної виконавчої служби в Сосницькому районі є законними.

Враховуючи невиконання Позивачами
своїх обов'язків щодо сплати страхових внесків в ІНФОРМАЦІЯ_11 року у
фіксованому розмірі, суд вважає правомірним виставлення Відповідачем вимог про
сплату недоїмки:

ОСОБА_1 - на суму 143,98 грн.;

ОСОБА_3  -на суму 227,82 грн.;

ОСОБА_2. -на суму 213,82грн.;

Вимоги позивачів щодо припинення
виконавчого провадження не відносяться до компетенції суду, до задоволенню не
підлягають.

За таких обставин, суд вважає, що
позовні вимоги є необґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись 158 -163 Кодексу
адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.
У позовах відмовити повністю.

2. Постанова
набирає законної сили і може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені
ст. ст. 254, 185, 186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова складена в повному обсязі
26 квітня 2007року.

Суддя
М.В. Фесюра