ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"15" лютого 2007 р.
Справа №  15/20

Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Мохонько К.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: СГВП ЗАТ „Буковинапродукт” с. Кам’яна Сторожинецького району Чернівецької області

до відповідача: Приватного підприємства „Вектор-Агрокомплект” м. Кіровоград

про стягнення 46355 грн. 05 коп.

Представники сторін:

від позивача – Гакман П.Д. довіреність № 14 від 23.01.07р.

від  відповідача – не з’явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача 46355 грн. 05 коп. боргу за поставлений, але не оплачений товар. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Відповідач до суду не з’явився, по причини неявки не повідомив, ніяких клопотань не подавав, хоча надав відзив на позов з посиланням на номер справи, що свідчить про отримання ним ухвали суду від 25.01.07р. про порушення провадження у справі і відповідно належне інформування відповідача про час і місце розгляду справи. У відзиві позовні вимоги заперечив посилаючись на поставку не всієї кількості замовленого товару.

На підставі ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній документами та при даній явці сторін.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача господарський  суд з’ясував наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Між сторонами укладений договір купівлі-продажу від 09.01.07р. За умовами договору продавець / позивач / зобов’язується продати, а покупець / відповідач / зобов’язується прийняти і оплатити консервовану та іншу харчову продукцію (далі продукція) в кількості, асортименті і по цінах згідно специфікації, що додається, яка є невід’ємною частиною договору. Всі розрахунки між сторонами проводяться в гривнях на умові попередньої оплати або по факту поставки продукції на склад покупця. Сума договору орієнтовно становить 100000 грн. Строк дії договору встановлюється з дня його підписання протягом 12 місяців. По закінченні строку дії договору, якщо сторони не заявили про його розірвання або зміну, договір автоматично продовжується на наступний річний термін. Договір підписаний представниками сторін і посвідчений печатками підприємств.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець / постачальник /, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов’язується передати у встановлений строк / строки / товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов’язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов’язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. ст. 655, 692 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона / продавець / передає або зобов’язується передати майно / товар / у власність другій стороні / покупцеві /, а покупець приймає або зобов’язується прийняти майно / товар / і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов’язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов’язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

На виконання умов договору по видатковій накладній від 10.01.07р., на підставі довіреності серія ЯМХ № 626815 від 11.01.07р., позивач поставив відповідачу продукти харчування на суму 46355 грн. 05 коп.

Факт отримання товару вказаного у видатковій          накладній від 10.01.07р. також визнається відповідачем у відзиві на позов.

Відповідач в порушення пункту 3.1 договору по факту поставки не розрахувався за отриману продукцію, хоча в листі від 12.01.07р. гарантував оплату поставленого товару на умовах зазначених в договорі.

Доказів погашення боргу в сумі 46355 грн. 05 коп. сторони, в тому числі і відповідач, суду не надали.

Як передбачено ст. 670 ЦК України якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частина 4 ст. 193 ГК України визначає, що управнена сторона має право не приймати виконання зобов’язання частинами, якщо інше не передбачено законом, іншими нормативно-правовими актами або договором, або не випливає із змісту зобов’язання.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач у встановленій законодавством формі відмовився від переданих позивачем продуктів харчування по видатковій накладній від 10.01.07р. на суму 46355 грн. 05 коп. чи повернув їх позивачу, або вимагав від позивача що-небудь допоставити.

Таким чином, з врахуванням того, що відповідач фактично отримав від позивача товар на суму 46355 грн. 05 коп., не відмовився від нього шляхом повернення позивачу, по пункту 2.2 договору набув право власності на отриманий товар і на власний розсуд розпорядився ним, не бажає оплачувати позивачу вартість товару в сумі 46355 грн. 05 коп., господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню.

Як передбачено ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов’язання.

Позовні вимоги підлягають задоволенню.

Заперечення відповідача викладені у відзиві на позов від 06.02.07р. № 91/02-07 спростовуються вищевикладеним та матеріалами справи.

Заява позивача про скасування ухвали про забезпечення позову від 25.01.07р. задоволенню не підлягає, так як наявний перед позивачем борг в сумі 46355 грн. 05 коп. відповідач не сплатив ні повністю, ні частково. Доказів вжиття будь-яких заходів до якого зменшення відповідач господарському суд також не подав.

На підставі ст. ст. 47-1, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 193 ГК України, ст. ст. 526, 625, 655, 670, 692, 712 ЦК України, ст. ст. 32 – 34, 43, 44,  47-1, 49, 67, 68, 75, 82 – 85, 116, 117 ГПК України господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства „Вектор-Агрокомплект” м. Кіровоград проспект Правди 8 корпус 1 р/р 3801 в АКБ „ТАС-Комерцбанк” МФО 383103 на користь СГВП ЗАТ „Буковинапродукт” с. Кам’яна Сторожинецього району Чернівецької області р/р 2000 в обласній дирекції „УСБ” м. Чернівці МФО 356011 – 46355 грн. 05 коп. боргу, 463 грн. 35 коп. сплаченого державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати.

Рішення може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку визначеному ГПК України.

Суддя

К.М.Мохонько