СУД
ПОСТАНОВА

10.12.07р.

Справа № А16/338-07

16 год. 35 хв., м. Дніпропетровськ

За позовом:
Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи - ОСОБА_1, м.
Дніпропетровськ

до  Індустріального районного центру зайнятості,
м. Дніпропетровськ

Третя особа: ОСОБА_2,
м. Дніпропетровськ

про зобов'язання вчинити певні дії

Суддя   ЗАГИНАЙКО Т.В.

Секретар судового засідання
БЕЗРЕБРА А.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

від позивача: ОСОБА_3 дов. від
14.11.07р.

від відповідача: не з'явився, про
час і місце судового засідання був повідомлений належним чином;

від третьої особи: не з'явився, про
час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить зобов'язати
відповідача зняти з реєстрації трудовий договір, укладений 02.02.2006р. між
позивачем і третьою особою - ОСОБА_2та зробити про це запис у книзі реєстрації
трудових договорів та на примірниках трудового договору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:
- ОСОБА_2 з початку липня            2006
року без поважних причин не з'являлась на роботі, за порушення трудової
дисципліни була звільнена на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України; - у
трудовому договорі від 02.02.2006р. позивачем зроблено запис про підстави його
припинення та направлено повідомлення про припинення трудового договору в
Індустріальний центр зайнятості м. Дніпропетровська; - відповідач відмовився
зняти трудовий договір з реєстрації, посилаючись на порушення позивачем пункту
7 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою; -
позивач вважає, що центр зайнятості, як державний орган, здійснює лише
реєстраційні дії і не може будь-яким чином вплинути на виникнення чи припинення
трудових відносин, оскільки не є їх учасником, тому зняття трудового договору з
реєстрації у зв'язку із звільненням працівника з ініціативи роботодавця може
проводитися після звернення до центру зайнятості лише останнього.

Відповідач у поясненнях на позовну
заяву повідомляє, що  провести дії по
зняттю з реєстрації трудового договору в центрі зайнятості можливо лише в разі
звернення обох сторін  трудових відносин
(роботодавця і працівника) з належними їм документами до центру зайнятості.

Третя особа витребуваних господарським
судом документів не надала, у судове засідання не з'явилась.

Клопотання про застосування засобів
технічної фіксації судового процесу представниками сторін та прокурором не
заявлялось.

В судовому засіданні оголошені
вступна та резолютивна частини постанови.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В
И В:

02.02.2006 року між позивачем -
Суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою ОСОБА_1(фізичною особою)
та ОСОБА_2(працівником) було укладено трудовий договір на невизначений термін,
згідно п.2 якого працівник зобов'язана виконувати роботу менеджера.

Трудовий договір зареєстрований
відповідачем - Індустріальним районним центром зайнятості 02.02.2006 року за
№6300.

На підставі наказу №3 від
19.07.2006 року менеджер ОСОБА_2 була звільнена з роботи згідно п.4. ст. 40
КЗпП України за прогули (а.с.6).

19.07.2006 року позивачем було
зроблено запис в трудовому договорі про розірвання трудового договору на
підставі п.4 ст.40 КЗпП України.

03.07.2007 року позивачем було
направлено заяву за вих. №5  (а.с.5) до
Індустріального центру зайнятості м. Дніпропетровська з вимогою зняти з
реєстрації зазначений трудовий договір від 02.02.2006 року і зробити про це
відповідний запис в книзі реєстрації трудових договорів.

Листом від 16.07.2007 року
Індустріальний центр зайнятості м. Дніпропетровська відмовив у знятті з
реєстрації трудового договору та запропонував вирішити трудовий спір у судовому
порядку (а.с.10), з чим не погодився позивач, що і є причиною виникнення спору.

Відповідно до ст. 24-1 КЗпП України
та наказу Міністерства праці та соціальної політики України 08.06.2001 року
№260 „Про затвердження Форми трудового договору між працівником і фізичною
особою та Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною
особою” (надалі - Порядок), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України
27.06.2001 року за №444/5745, Індустріальний центр зайнятості є органом, на
який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які
укладаються фізичними особами -роботодавцями та найманими працівниками, а також
підтвердження записів, внесених фізичними особами -роботодавцями до трудових
книжок працівників.

Відповідно до п.6 Порядку у разі
закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в
трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з
посиланням на відповідні статті КЗпП України, про що сторони сповіщають
державну службу зайнятості, яка зареєструвала договір. Відповідальна особа
центру зайнятості протягом трьох днів повинна зняти трудовий договір з
реєстрації, про що робиться відмітка у книзі реєстрації трудових договорів ( п.
7 Порядку).

Таким чином, для зняття трудового
договору з реєстрації необхідно сповістити державну службу зайнятості, яка
зареєструвала договір. Інші умови для зняття трудового договору з реєстрації
Порядком не передбачені. Також Порядком не встановлено обов'язкова наявність в
обох примірниках трудового договору підпису іншої сторони (працівника).

На підставі запису про зняття
трудового договору з реєстрації відповідальна особа центру зайнятості робить на
трьох примірниках трудового договору запис про зняття трудового договору з
реєстрації (абз. 2 п.7 Порядку). Надання рішення суду при цьому Порядком не передбачено.

Суд відхиляє посилання відповідача
на те, що трудовий договір від 02.02.2006 року є діючим договором, оскільки
ОСОБА_2 заперечувала проти розірвання трудового договору на підставі п.4 ст.40
КЗпП України, а тому підстави вчиняти дії по зняттю з реєстрації діючого
договору відсутні. Підстави звільнення працівника з роботи за ініціативою
власника або уповноваженого ним органу передбачені статтею 40 КЗпП України,
серед яких є така підстава, як звільнення за прогул (в тому числі відсутності
на роботі  більше  трьох годин
протягом  робочого  дня)
без поважних причин (п.4 ст. 40 КЗпП України). Звільнення на підставі
цієї статті проводиться власником незалежно від волевиявлення працівника.

У разі, якщо працівник не
погоджується з підставою звільнення, він має право звернутися до суду з
відповідним позовом про поновлення на роботі.

За викладеного суд вважає позовні
вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 94 Кодексу
адміністративного судочинства України судовий збір підлягає стягненню на
користь позивача  з Державного бюджету.

Керуючись ст.ст. 87, 94,
98,161-163, 186, 254, пунктом 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення”
Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд, -

П О С Т А Н О
В И В:

Адміністративний позов
задовольнити.

Зобов'язати Індустріальний центр
зайнятості у м. Дніпропетровську (49051,                            м. Дніпропетровськ,
вул. Тверська,19) зняти з реєстрації трудовий договір, укладений 02.02.2006
року між Суб'єктом підприємницької діяльності -фізичною особою
ОСОБА_1(АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) та
ОСОБА_2(АДРЕСА_2ідентифікаційний номер НОМЕР_2) і зробити про це запис у книзі
реєстрації трудових договорів та на примірниках трудового договору.

Стягнути з Державного бюджету
України в особі Індустріального центру зайнятості у           м. Дніпропетровську (49051 м.
Дніпропетровськ, вул. Тверська,19) на користь Суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1(АДРЕСА_1ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 3
грн. 40коп. -судового збору.

Постанова може бути оскаржена в
порядку та строки, встановлені статтею 186 Кодексу адміністративного
судочинства України.

Постанова набирає законної сили
відповідно до статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

СУДДЯ
Т.В.ЗАГИНАЙКО

(Дата складення постанови у повному
обсязі - 21.01.2008 року)