ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

04 квітня 2007 р.                                                             Справа  № 7/81-2007

за позовом  Закритого акціонерного товариства „Мукачівський лісокомбінат”, смт. Чинадієво Мукачівського району

до Мукачівської об’єднаної державної податкової інспекції у Закарпатській області, м. Мукачево

про скасування податкового повідомлення –рішення Мукачівської ОДПІ від 16.02.2007р. № 000392340/0/414/23-01/00274157/3620 про зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість  на суму                                                          4986,00 грн.

Суддя  С. Швед

від позивача  –  Аги В.В., представник(довіреність від 09.03.2007р.;

від відповідача – Скальський Є.В., начальник юридичного відділу (довіреність від 19.03.2007р. №10-011), Маркулинець-Апраксіна Н.В., ст.. держподатінспектор.

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство „Мукачівський лісокомбінат” (далі - Товариство) просить скасувати податкове повідомлення –рішення Мукачівської ОДПІ від 16.02.2007р. №000392340/0/414/23-01/00274157/3620 про зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість  на суму 4986,00 грн., прийняте органом державної податкової служби за результатами акту перевірки від 14.02.2007р. №140/23-01/00274157, яким встановлено порушення суб’єктом господарювання вимог п.п. 7.4.1. п. 7.4., п.п. 7.7.10. п. 7.7. ст. 7  Закону України „Про податок на додану вартість” від 03.04.1997р. №168/97-ВР з відповідними змінами та доповненнями (далі –Закон №168/97-ВР).

Висновок податкового органу обґрунтовується встановленими в ході проведення зустрічної перевірки обставинами щодо несплати до бюджету ПДВ контрагентом позивача по господарській операції з придбання лісопродукції, у вартості якої була сплачена сума ПДВ у розмірі 4986,00грн.

Не погоджуючись із висновком податкового органу про зменшення Товариству бюджетного відшкодування з ПДВ, представник позивача вказує на його помилковість, невідповідність фактичним обставинам справи та наявним у суб’єкта господарювання документальним доказам, які підтверджують правомірність формування податкового кредиту по спірній операції, за наслідками якої у Товариства виникло право на відшкодування з бюджету ПДВ з урахуванням виключеної податковим органом суми. Щодо несплати постачальником Товариства ПДВ до бюджету, представник позивача зазначив, що такі обставини відношення до порядку відшкодування ПДВ не мають, оскільки Товариство не може нести відповідальності за стан розрахунків інших платників з бюджетом. Крім того, позивач зазначив, що свій податковий кредит з ПДВ формував на підставі належним чином виписаних податкових накладних постачальником лісопродукції, тому заявлені ним до відшкодування суми ПДВ є обґрунтованими.

Відповідач позов не визнав, оскільки проведеною перевіркою підтверджено відсутність підстав для відшкодування ПДВ за рахунок коштів державного бюджету, тому реально сума спірного податкового платежу до держбюджету не надійшла.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали та заслухавши пояснення представників сторін, суд констатує наступне:

Відповідно до пункту 1.8. ст. 1 Закону  №168/97-ВР бюджетне відшкодування –це сума, що підлягає поверненню платнику податку з бюджету у зв’язку з надмірною сплатою податку у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з п.п. 7.7.1. п. 7.7. ст. 7 Закону  №168/97-ВР сума податку,  що підлягає бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов'язання звітного податкового періоду та сумою податкового кредиту такого звітного податкового періоду.

При від'ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Якщо у наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, має від'ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від'ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів (послуг) у попередньому податковому періоді постачальникам таких товарів (послуг);

б) залишок від'ємного значення після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (п.п. 7.7.2. п. 7.7. ст. 7 Закону  №168/97-ВР).

Джерелом  сплати  бюджетного  відшкодування  (у  тому числі бюджетного боргу) є загальні доходи Державного бюджету України (п.п. 7.7.10. п. 7.7. ст. 7 Закону  №168/97-ВР).

З наведених вище норм Закону  №168/97-ВР випливає те, що основною умовою для отримання бюджетного відшкодування з ПДВ є його надмірна сплата до бюджету, оскільки специфіка нарахування та сплати ПДВ полягає в тому, що дана форма універсального акцизу (непрямого податку) нараховуються та сплачується на кожному етапі руху товару від виробника до споживача.

По відношенню до спірної по справі ситуації суд виходить з того, що надмірної сплати ПДВ до бюджету не було.

Актом перевірки Мукачівської ОДПІ від 14.02.2007р. №140/23-01/00274157 позивачу зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ за листопад 2006 року на суму 4986 грн. по господарській операції купівлі –продажу лісопродукції з приватним підприємцем Попович М.М., м. Свалява, код (податкові накладні від 18.10.2006 р. №№ 1/Л, 2/Л та від 30.10.2006 р. №№ 3/Л,4/Л –а.с.29-30)

За даними зустрічної перевірки (повідомлення від 14.02.2006р. №455/7/1700, а.с. 24) встановлено, що підприємець Попович М.М. за результатами своєї господарської діяльності не подавав до податкового органу за його місцезнаходженням податкову звітність з ПДВ за II, III,IV квартали 2006р. та ПДВ на протязі року до держбюджету не сплачував.

Як свідчить аналіз податкової звітності позивача(податкові декларації по ПДВ за ІІ півріччя 2006р., а.с.31-65) обсяги реально оподатковуваних ПДВ операцій з визначенням податкових зобов’язань  склали незначну частку у порівнянні з експортними операціями без нарахування податкових зобов’язань у зв’язку з нульовою ставкою.

За вказаний вище період позивач не сплатив до держбюджету жодної суми податку(ПДВ).

Зазначені обставини свідчать про те, що у спірній по справі ситуації відсутня основна, законодавчо регламентована умова для відшкодування ПДВ, а саме надходження даного виду податкового платежу до держбюджету.

За таких обставин порушується принцип побудови доходів та видатків бюджету по даному податковому платежу з виникненням дисбалансу між його складовими частинами, оскільки суб’єкт господарювання отримує бюджетне відшкодування з ПДВ без його фактичного надходження до державного бюджету.

Висновок про те, що відшкодуванню підлягають лише суми, які фактично надійшли до держбюджету, випливає із самої суті поняття податку та його основної функції –формування доходів Державного бюджету України (п. 19 ст. 1, ст. 9 Бюджетного кодексу України).

З урахуванням вищенаведеного, суд не знаходить правових підстав для задоволення позову та скасування оспорюваного Товариством податкового повідомлення –рішення Мукачівської ОДПІ.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 7-8, 69, 86, 160 - 163 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Постанова суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня її прийняття і може бути оскаржена в порядку, передбаченому статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя                            С. Швед