ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

"03" травня 2007 р.                                                            Справа №16/150-НА

За позовом  Відкритого акціонерного товариства "Хмельницькцукорбуд"

м. Хмельницький

до Державної податкової інспекції у Городоцькому районі м. Городок

про скасування податкових повідомлень-рішень №/0, №/0,

№/0 від 20.04.2004 р.

Суддя                      Секретар судового засідання

Представники сторін:

Від позивача  - Залуцький В.Н. –представник за довір. від 26.01.2007 р.

Від відповідача  - Цвігун А.І. –представник за довір. № 10/10-021 від 10.01.2007 р.

Ухвалою суду від 01.03.2007 р. порушено провадження у справі та призначено попереднє судове засідання на 26.03.2007 р. Ухвалою суду від 26.03.2007 р. судовий розгляд справи призначено на 16.04.2007 р. В судовому засіданні 16.04.2007 р. оголошено перерву на 20.04.2007 р. Ухвалою суду від 20.04.2007 р. судовий розгляд справи відкладено та призначено на 03.05.2007 р., про що сторони повідомлені належним чином.

Суть спору: Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати податкові повідомлення-рішення №/0, №/0, №/0 від 20.04.2004 р., що прийняті відповідачем.

При цьому позивачем зазначається, що 20.04.2004 року ДПІ в Городоцькому районі проведено перевірку Городоцької філії ВАТ “Хмельницькцукорбуд” з питань своєчасності сплати сум податкових зобов'язань. За результатами перевірки ДПІ в Городоцькому районі 20.04.2004 р. складено Акт перевірки № 198/15/22780642, в якому нараховані наступні фінансові санкції: -податок з власників транспортних засобів - 16031,16 грн.; плата за землю -7061,38 грн.; збір за забруднення -11, 30 грн.

На підставі Акту перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 20.04.2004 року № /0, № /0 та № /0.

ВАТ “Хмельницькцукорбуд” вважає, що податкові повідомлення-рішення від 20.04.2004 року № /0, № /0 та № /0 ДШ в Городоцькому районі прийнято з порушенням норм чинного законодавства, а саме ч. 2 ст. 19 Конституції України, Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Крім того, позивач вважає, що податкові повідомлення-рішення від 20.04.2004 року № /0, № /0 та № /0 є неузгодженими, оскільки ДПІ в Городоцькому районі було порушено порядок їх вручення. Позивач взнав про наявність оспорюваних рішень лише при розгляді справи №9/7203 в 2006 р.

Відповідач у запереченні проти позову, його представник в попередньому судовому засіданні проти позову заперечують та зазначають, що ДПІ у Городоцькому районі вважає що дана позовна заява не підлягає задоволенню з наступних підстав:

1. Відповідно до ст.99 КАС України для звернення до адміністративного суду за

захистом   прав   свобод   та   інтересів   особи   встановлюється   річний   строк,   який обчислюється з дня коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав свобод чи інтересів. В даному випадку оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті 20.04.2004р. та вручені посадовій особі Городоцької філії ВАТ ”Хмельницькцукорбуд”, керівнику підприємства Маршалку М.В. відповідно до поштового повідомлення від 23.04.2004р. за № 357. Тобто, в даному випадку річний термін обчислюється з 23.04.2004р. і який закінчився 23.04.2005р.

2. Відповідно до ст. 104 КАС України до адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа, яка вважає що порушено її права свободи чи інтереси у сфері публічно - правових відносин. В даному випадку позовна заява підписана представником ВАТ “Хмельницькцукорбуд” Залуцьким В.Н. з порушеннями п.5 ст.106 КАС України,  який діє на підставі довіреності в якій йому не надано права звертатися до суду від імені товариства з позовними заявами.

3. Відповідно до  ст.72  КАС  України,  обставини,  встановлені  судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили не доказуються при розгляді інших справ у яких беруть участь ті самі особи або особа щодо   якої встановлено ці обставини. Оскільки   рішенням   господарського суду Хмельницької області від 25.01.2006р.  по справі № 9/7203 за позовом прокурора Городоцького району в інтересах ДПІ  у Городоцькому  районі до ВАТ “Хмельницькцукорбуд” в особі Городоцької філії про стягнення заборгованості в сумі 70 458,92 грн. позов прокурора задоволено частково та прийнято рішення щодо стягнення заборгованості в сумі 46 635,87 грн. яка включає в себе також суми нараховані згідно оскаржуваних податкових повідомлень рішень що і зазначено у самому рішенні суду

4. Що стосується зазначених позивачем строків сплати податків та зборів, зокрема податку з власників транспортних засобів, податку на землю, то слід зазначити що позивачем не вірно трактуються строки сплати вказаних податків, недотримання яких послужило підставою нарахування штрафних санкцій. Відповідно до положень Закону України  “Про плату за землю” розрахунок плати за землю за рік подається до першого лютого поточного року з розбивкою сплати помісячно рівними частками. Таким чином даний податок повинен сплачуватись щомісячно до 10 числа місяця наступного за звітним, тобто за сума податку визначена за січень сплачується до 10 лютого, сума податку визначена за лютий сплачується до 10 березня і так далі. Що стосується податку з власників транспортних засобів то слід зазначити що даний податок сплачується рівними частками щоквартально до 15 числа місяця наступного за звітним кварталом як це визначено Закону України “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин та механізмів”. Також необхідно зазначити і те що відповідно до ст.4 Закону України  “Про прядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” строки подання звітності можуть бути встановлені як і цим законом так і законами що регулюють окремі податки та збори, але строки сплати та відповідальність за їх порушення встановлена лише Законом України №2181, тому враховуючи вищенаведене в даному пункті слід зазначити що штрафні санкції за оскаржуваними податковими повідомленнями рішеннями визначені правомірно відповідно до вимог діючого законодавства.

Таким чином, відповідач просить суд відмовити в задоволені позовної заяви ВАТ “Хмельницькцукорбуд”.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення  представників  сторін,  з’ясувавши  фактичні  обставини, на  яких  ґрунтується позовна  вимога  і  заперечення проти позову, дослідивши докази,  встановлено     наступне:

Відкрите акціонерне товариство “Хмельницькцукорбуд”, м. Хмельницький  є юридичною особою, що підтверджується Довідкою №2179 Хмельницького обласного управління статистики. До складу товариства входить Городоцька філія Відкритого акціонерного товариства “Хмельницькцукорбуд”, м. Хмельницький, без права юридичної особи.

20.04.2004 р. Городоцькою МДПІ проведено перевірку Городоцької філії ВАТ “Хмельницькцукорбуд”, м. Хмельницький, про що складено акт № 198/15/22780642 від 20.04.2004 р. В акті зазначено, що згідно п.п.17.1.7 Закону України  “Про порядок погашення  зобов’язань платників  податків  перед бюджетами та  державними  цільовими  фондами” за несвоєчасну сплату узгоджених сум податкового зобов’язання протягом граничних строків, станом на 20.04.2004 р. нараховано слідуючі   фінансові санкції:

- податок з власників транспортних засобів –16 031,16 грн.;

- плата за землю –7 061,38 грн.;

- збір за забруднення –11,30 грн.

На підставі акту перевірки, відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 20.04.2004 р.: № /0, яким позивачу визначено суму штрафу в розмірі 16 031,16 грн. по податку з власників транспортних засобів, №/0, яким позивачу визначено суму штрафу  в розмірі 433,91 грн. по платі за землю, №/0, яким позивачу визначено суму штрафу  в розмірі 6 627,47 грн. по платі за землю, №/0, яким позивачу визначено суму штрафу  в розмірі 11,30 грн. за забруднення природного середовища.

На ім’я Маршалок Михайла Васильовича, що проживає за адресою: м.Городок, вул. Індустріальна, 1”а”, кв.72 відповідачем направлялась кореспонденція, яка була отримана ним 23.04.2004 р. та 07.08.2004 р., що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями про вручення.

Рішенням господарського суду області від 25.01.2006 р. по справі №9/7203 задоволено позов прокурора та звернуто стягнення в розмірі 46 635,87 грн. на активи ВАТ “Хмельницькцукорбуд”, в особі Городоцької філії.

Позивач не погоджуючись із винесеними податковим органом спірними податковими повідомленнями-рішеннями №/0, №/0, №/0 від 20.04.2004 р.

оскаржив їх в судовому порядку.

Досліджуючи надані сторонами  докази, аналізуючи наведені  міркування  та  заперечення, оцінюючи  їх  в  сукупності, судом  враховується  наступне:

Відповідно до ч.1 ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Ст.11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні” ( в редакції чинній на момент прийняття спірних рішень) визначено, що органи державної податкової служби в установленому законом порядку мають право:

1) здійснювати на підприємствах, в установах і організаціях незалежно від форм власності та у громадян, в тому числі громадян - суб'єктів підприємницької діяльності, перевірки грошових документів, бухгалтерських книг, звітів, кошторисів, декларацій, товарно-касових книг, показників електронних контрольно-касових апаратів і комп'ютерних систем, що застосовуються для розрахунків за готівку із споживачами, та інших документів незалежно від способу подання інформації (включаючи комп'ютерний), пов'язаних з обчисленням і сплатою податків, інших платежів, наявності свідоцтв про державну реєстрацію суб'єктів підприємницької діяльності, спеціальних дозволів (ліцензій, патентів тощо) на її здійснення, а також одержувати від посадових осіб і громадян у письмовій формі пояснення, довідки і відомості з питань, що виникають під час перевірок; перевіряти у посадових осіб, громадян документи, що посвідчують особу, під час проведення перевірок з питань оподаткування; викликати посадових осіб, громадян для пояснень щодо джерела отримання доходів, обчислення і сплати податків, інших платежів, а також проводити перевірки достовірності інформації, одержаної для внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов'язкових платежів.

Періодичність таких перевірок та проведення обстежень виробничих, складських, торговельних та інших приміщень встановлюється відповідно до законодавства.

Відповідно до п.п.4.2.2. п.4.2 ст.4 Закону України “Про прядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”(в редакції чинній на момент прийняття спірних рішень), (далі Закон №2181), контролюючий орган зобов'язаний  самостійно  визначити суму податкового зобов'язання платника податків у разі якщо:

а) платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію;

б) дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях;

в) контролюючий орган внаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки у поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження або завищення суми податкового зобов'язання.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться контролюючим органом виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях, без проведення будь-яких інших видів перевірок платника податків.

Згідно до п.п.17.1.7. п.17.1 ст.17 Закону України №2181 у разі коли платник  податків  не  сплачує  узгоджену суму податкового зобов'язання протягом граничних строків, визначених цим Законом, такий платник податку зобов'язаний сплатити штраф у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі десяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

-  при затримці від 31 до 90 календарних днів включно, наступних за  останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі двадцяти відсотків погашеної суми податкового боргу;

-  при затримці, що є більшою 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання, - у розмірі п'ятдесяти відсотків погашеної суми податкового боргу.

Платник податків сплачує один із зазначених у цьому підпункті штрафів відповідно до загального строку затримки незалежно від того, чи були застосовані штрафи, визначені у п.п. 17.1.1- 17.1.6 цього пункту, чи ні.

Порядком направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків, затв. наказ Державної податкової адміністрації України  від 21.06.2001 р. № 253, зареєстрованому в Міністерстві  юстиції України  11 червня 2003 р.   за                        № 467/7788 (далі Порядок) встановлено, що штрафна (фінансова) санкція (штраф) - плата у фіксованій сумі або у вигляді відсотків від суми податкового зобов'язання (без урахування пені та штрафних санкцій), яка справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним правил оподаткування, визначених відповідними законами та іншими нормативно-правовими актами (п. 2.4 Порядку).

Вищезазначеним Порядком визначено, що  податкове повідомлення - письмове повідомлення податкового органу про обов'язок платника податків сплатити суму податкового зобов'язання, визначену податковим органом у випадках, передбачених законодавством. Податкове повідомлення-рішення є однією з форм податкового повідомлення.

Податкове повідомлення-рішення (далі - податкове повідомлення) - це рішення керівника податкового органу (його заступника) щодо виявленого завищення бюджетного відшкодування, а також обов'язку платника податків:

сплатити нараховану або донараховану суму податкового зобов'язання;

сплатити суми застосованих штрафних (фінансових) санкцій (у тому числі пеню за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності) за порушення податкового законодавства та інших нормативно-правових актів, що приймаються за результатами перевірок платника податків (у т.ч. камеральних);

сплатити суми штрафних санкцій за порушення граничних строків сплати узгодженого податкового зобов'язання;

сплатити штраф за самостійне відчуження активів, які перебувають у податковій заставі та потребують обов'язкової попередньої згоди податкового органу на таке відчуження (п.2.5, 2.6 Порядку).

Відповідно до п. 2.9  Порядку, узгоджене податкове зобов'язання –це:

а) податкове зобов'язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, розрахунку (далі-податкова декларація), вважається узгодженим з дня подання такої податкової декларації;

б) податкове зобов'язання платника податків, нараховане податковим органом, вважається узгодженим у день отримання платником податку податкового повідомлення (за винятком випадків, коли платник податків у встановлені Законом ( 2181-14 ) терміни розпочинає процедуру апеляційного узгодження);

в) податкове зобов'язання платника податків, нараховане податковим органом (якщо такий платник податків у встановлені Законом ( 2181-14 ) терміни розпочинає процедуру апеляційного узгодження), вважається узгодженим у день закінчення процедури адміністративного оскарження або у день прийняття судом рішення по суті, а в разі оскарження платником податків рішення суду в апеляційному порядку (за умови прийняття апеляційної скарги апеляційним господарським судом до провадження) у день прийняття відповідної постанови апеляційним господарським судом;

г) податкове зобов'язання платника податків, нараховане податковим органом, вважається узгодженим з дня звернення платника податків до податкового органу із заявою про розстрочення (відстрочення) такого податкового зобов'язання.

П.3 Порядку встановлено порядок складання податковими органами податкових                           повідомлень. Зокрема, п.3.1. встановлено, що податковий орган здійснює розрахунок суми податкового зобов'язання та складає податкове повідомлення у таких випадках:

а) якщо платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію;

б) якщо дані документальних перевірок результатів діяльності платника податків свідчать про заниження суми його податкових зобов'язань, заявлених у податкових деклараціях;

в) якщо податковий орган унаслідок проведення камеральної перевірки виявляє арифметичні або методологічні помилки в поданій платником податків податковій декларації, які призвели до заниження суми податкового зобов'язання.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться контролюючим органом виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях, без проведення будь-яких інших видів перевірок платника податків;

г) якщо згідно із законами з питань оподаткування особою, відповідальною за нарахування окремого податку або збору (обов'язкового платежу), є податковий орган;

ґ) в інших випадках, коли здійснення такого розрахунку передбачено чинним законодавством.

П.4.5., 4.6. встановлено, що структурний   підрозділ,   до  функцій  якого  входить реєстрація вхідної та вихідної кореспонденції податкового органу, або  відповідальна особа, визначена керівником податкового органу для  виконання таких функцій, у день отримання податкового повідомлення від структурного підрозділу, що його склав, надсилає (вручає) податкове повідомлення платнику податків. При цьому корінець податкового повідомлення залишається в податковому органі.

Податкове повідомлення вважається надісланим (врученим) юридичній особі, якщо його передано посадовій особі такої юридичної особи під розписку або надіслано листом з повідомленням про вручення.

Ст.99 КАС України встановлено, що  адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.п.15.1.1. п.15.1 ст.15  Закону України  “Про  порядок  погашення  зобов’язань платників  податків  перед бюджетами та  державними  цільовими  фондами“ за винятком випадків,  визначених  п.п.15.1.2 цього пункту, податковий орган має право самостійно визначити суму податкових зобов'язань платника податків у випадках, визначених цим  Законом, не пізніше закінчення 1095 дня, наступного за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, а у разі, коли така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку податковий орган не визначає суму податкових зобов'язань, платник податків вважається вільним від такого податкового зобов'язання, а спір стосовно такої декларації не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У  разі  коли  податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового зобов'язання. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або до визнання боргу безнадійним (п.п.15.2.1. п.15.2 ст.15 вищевказаного Закону).

Згідно ст.256, 257 ЦК України позовна давність - це строк,  у  межах  якого  особа  може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Ч.3 ст. 267 ЦК України позовна  давність  застосовується  судом  лише  за  заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Тому заперечення відповідача, щодо пропуску позивачем строку позовної давності за захистом свого порушеного права судом до уваги не приймаються, оскільки суперечать вимогам вищезазначених  законодавчих актів.

Судом враховується, що однією з умов застосування фінансових санкцій відповідно до пп. 17.1.7 п. 17.1 ст. 17 Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” є порушення платником податків граничних строків проведення платежів, встановлених цим Законом. Ст.25 Закону України “Про плату за землю” від 03.07.1992 року (зі змінами та доповненнями) передбачена відповідальність за прострочення встановлених строків сплати податку у вигляді пені, інші санкції даним Законом не передбачені. Оскільки строки сплати податку на землю встановлюються спеціальним Законом, то у відповідача відсутні правові підстави розповсюджувати дію Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” в частині застосування фінансових санкцій за порушення строків на дані правовідносини.

Ст.7 Закону України  “Про податок з власників транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів” встановлено, що у разі приховування (заниження) об'єктів оподаткування з власників транспортних засобів стягуються сума несплаченого податку, а також пеня або штраф у порядку, передбаченому законом. Інші санкції даним Законом не передбачені. Тому у відповідача відсутні правові підстави розповсюджувати дію Закону України “Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” в частині застосування фінансових санкцій за порушення строків на дані правовідносини.

Крім того, згідно з положеннями частини 3 Порядку направлення органами державної   податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації  України від 21 червня 2001 року  за № 253, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 6 липня 2001 року за № 567/5758, відповідний структурний підрозділ органу ДПС,  складає податкове повідомлення по формі “Ш” за порушення граничного строку сплати узгодженої суми податкового зобов'язання  з  посиланням  на відповідний  акт,  в якому обов'язково мають бути зазначені сума погашеного податкового боргу та термін затримки.

За таких обставин, позовні вимоги щодо скасування податкових повідомлень-рішень №/0, №/0, №/0 від 20.04.2004 р. підтверджені належними доказами, відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи задоволення позову згідно ст.94 КАСУ судові витрати, здійснені позивачем (державне мито згідно платіжного доручення № 73 від 26.02.2007 р. в сумі 3,40 грн.), присуджуються йому у відповідності до вимог п.п.2 п.3 Перехідних та Перехідних положень КАС України. При цьому згідно ч.1 ст. 94 Кодексу документально підтверджені судові витрати присуджуються з Державного  бюджету України.

Керуючись ст.ст.6, 14, 71, 86, 94, 104,105, 158-163, 167, 254-259, п.п.3,6-7 Розділу 7 „Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, СУД-

ПОСТАНОВИВ:

Позов Відкритого акціонерного товариства “Хмельницькцукорбуд”, м. Хмельницький до Державної податкової інспекції в Городоцькому районі, м. Городок про скасування податкових повідомлень-рішень №/0, №/0, №/0 від 20.04.2004 р.  задовольнити.

Скасувати  податкові повідомлення-рішення №/0, №/0, №/0 від 20.04.2004 р., що прийняті Городоцькою міжрайонною державною податковою інспекцією.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ВАТ “Хмельницькцукорбуд”, м.Хмельницький ( вул. Прибузька, 54, відомості про банківські рахунки відсутні) 3,40 грн. ( три гривні 40 коп.) відшкодування сплаченого судового збору.

Згідно ст.ст. 185-186 КАСУ сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку Постанову повністю або частково. Заява про апеляційне оскарження подається протягом 10 днів з дня проголошення, апеляційна скарга подається протягом 20 днів після подання заяви по апеляційне оскарження. Подаються до апеляційного  суду через суд першої інстанції.

Згідно ст. 254 КАСУ Постанова, якщо інше не встановлено КАСУ набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано. Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя

Постанова   оформлена  і  підписана  08.05.2007 р.

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу.