СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.07                                                                                 Справа № 13/116

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Лисичанської філії м. Лисичанськ Луганської області

До Житлово-експлуатаційного підприємства № 6 м. Рубіжне Луганської області.

про стягнення 16 594 грн. 32 коп.

Суддя
Яресько Б.В.

За участю:
Секретар судового засідання Савенко В.Ю.

Від позивача
Лапка В.М. дов. № 57 від 04.01.2007 р.

Від відповідача
Не прибув

Обставини справи: Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача боргу за спожиту активну електроенергію в сумі 14599 грн. 98 коп., втрат від інфляції –872 грн. 3 % річних –206 грн. 99 коп., пені в сумі 914 грн. 49 коп.

Позивач позов підтримав.

Відповідач відзив на позов і витребуванні документи не надав, участь свого представника у засіданнях не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час і місце проведення засідань,

Відповідач не повідомив суд про наявність поважних причин, що перешкоджають йому забезпечити участь у судовому засіданні свого представника, в зв’язку з чим відповідно до ст. 75 ГПК України спір розглядається за наявними в справі матеріалами

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, всебічно і повно з’ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд,

ВСТАНОВИВ, що відповідно до укладеного між сторонами договору № 43 про постачання електричної енергії від 19 квітня 2004 року відповідач  протягом лютого –грудня 2006 року  спожив активну електричну енергію в кількості 61255 кВт*г  на суму 16172 грн. 13 коп., з яких оплатив 400 грн. 14 коп. Заборгованість відповідача за спожиту активну електричну енергію за період з лютого по грудень 2006 року складає 14 599 грн. 98 коп., яку він не оплатив в порушення вимог п. 7 договору.

Наявність зазначеного заборгованості підтверджується актом звірки від 23 березня 2007 року підписаного сторонами.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 14 599 грн. 98 коп., пені в сумі 914 грн. 49 коп. нарахованої відповідно до п. 4.4.1 договору за період з 04.08.2006 р. по 13.01.2007 р., та 3 % річних в сумі 206 грн.  99 коп., та інфляційних нарахувань –872 грн. 86 коп. відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідач заперечень проти позову, або доказів оплати боргу суду не надав.

Встановивши фактичні обставини справи, оцінивши доводи сторін та надані ними докази суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33, 34 Господарського  процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 Господарського  процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським  визнається  зобов'язання,  що  виникає  між суб'єктом  господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав,  передбачених  Господарським  кодексом,  в силу  якого  один  суб'єкт  (зобов'язана  сторона,  у  тому  числі боржник)  зобов'язаний  вчинити  певну дію господарського   чи управлінсько-господарського  характеру  на користь іншого суб'єкта (виконати  роботу,  передати   майно,   сплатити гроші, надати інформацію тощо),  або утриматися від певних дій,  а інший суб'єкт (управнена сторона,  у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання  та  інші учасники  господарських відносин  повинні  виконувати  господарські  зобов'язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів,  договору, а за відсутності   конкретних   вимог  щодо  виконання  зобов'язання  - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських   договорів застосовуються відповідні положення  Цивільного  кодексу  України  з урахуванням особливостей, передбачених Господарським  кодексом України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов’язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння  відмова  від  зобов'язання  або одностороння зміна  його  умов  не  допускається,  якщо  інше  не   встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов  договору  та  вимог  цього  Кодексу,  інших актів цивільного законодавства,  а за відсутності таких умов та вимог -  відповідно до   звичаїв   ділового  обороту  або  інших  вимог,  що  звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених  змістом  зобов'язання  (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України зобов’язання повинно виконуватися у встановлений строк.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого  індексу інфляції за весь час прострочення,  а також три проценти річних  від  простроченої  суми,  якщо  інший  розмір процентів не встановлений договором або законом

За таких обставин вимоги позивача підтверджуються матеріалами справи, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 44,49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача, а саме державне мито у сумі –165 грн. 94 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Керуючись ст. 44,49,  75, 82-85 Господарського  процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Житлового експлуатаційного підприємства № 6 ідентифікаційний код  31212512 Луганська область, м. Рубіжне, вул. Дзержинського 4 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання” в особі Лисичанської філії м. Лисичанськ Луганська область, вул. Ворошилова 11 ідентифікаційний код  26204071:

14599 грн. 98 коп. суму боргу за спожиту активну електричну енергію на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання 105    Філія Рубіжанське відділення Ощадбанку, МФО 364263 код 26204071;

872 грн. 36  коп. суму інфляційних нарахувань на поточний рахунок в ЛОД ВАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 304007, код 26204071;

206 грн. 99 коп. 3% річних від суми боргу на поточний рахунок      в ЛОД ВАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 304007, код 26204071;

914 грн. 49 коп. - пеня за порушення термінів оплати спожитої електричної енергії на очний рахунок в ЛОД ВАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 304007, код 26204071;

165 грн. 94 коп. - суму  витрат  по  сплаті  державного  мита  на  поточний  рахунок в ЛОД ВАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 304007, код 26204071; .

118 грн. 00 коп. - суму витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу поточний рахунок в ЛОД ВАТ «Райффайзен банк Аваль», МФО 304007, код 26204071; .

наказ видати.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя                                                                                 Б.В. Яресько