ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2007 р.                                                                   Справа № 9/44

Суддя господарського суду Чернівецької області Чорногуз Михайло Георгійович

розглядаючи справу

за позовом   Товариство з обмеженою відповідальністю українсько-чеське спільне підприємство "РОЙАЛ ЛТД"

до відповідача Черепковецька сільська рада

про визнання протиправним рішення органу місцевого самоврядування та його скасування

за участю представників:

позивача:  Єфтемій Р.Ф. довіреність від 15.02.2007р

відповідача:  не з’явився

СУТЬ СПОРУ:

ТзОВ «РОЙАЛ ЛТД» звернулося з позовною заявою про визнання протиправним рішення VI сесії V скликання Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №102-6/06  від 28.12.2006 року «Про заборону грального бізнесу».

Позов мотивується тим, що рішення суперечить вимогам Конституції України та чинному законодавству, зокрема, Законам України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності”, “Про місцеве самоврядування в Україні”, Декрету Кабінету Міністрів України “Про місцеві податки і збори”, постанові Кабінету Міністрів України від 14.11.2000 року № 1698 “Про затвердження переліку органів ліцензування”, ліцензійним умовам провадження організації діяльності з проведення азартних ігор, затверджених наказом Держпідприємництва України Міністерства фінансів України від 18.04.2006 року № 40/374 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 30.05.2006 року за № 622/12496.

Відповідач позов не визнає, посилаючись на те, що прийняте рішення відповідає інтересам територіальної громади.

У судовому засіданні представник позивача позовну вимогу підтримав, а представник відповідача проти позову заперечує з викладених підстав.

В судове засідання 3 квітня 2007 року відповідач явку свого представника не забезпечив. Нез’явлення представника відповідача в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору по суті, справу може бути розглянуто без його участі за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з’ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та заперечення проти позову, дослідивши докази які мають юридичне значення для розгляду позовної заяви суд встановив наступне.

28 грудня 2006 року прийнято рішення  VI сесії V скликання Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №102-6/06   „Про заборону грального бізнесу" Пунктом 1 вказаного рішення було заборонено гральний бізнес з 01.01.2007р. на території Черепковецької сільської ради.

Пунктом 2 Рішення рекомендовано підприємцю Козак Г.І. та позивачу зупинити ігровий бізнес на території Черепковецької сільської ради.

В процесі розгляду справи встановлено, що ТзОВ «РОЙАЛ ЛТД»  здійснює свою підприємницьку діяльність в тому числі і на території Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, що підтверджується копіями торгових патентів №251974, 251980, 251981, 251983, 251992.

Ліцензування діяльності з організації та утримання тоталізаторів, гральних закладів, випуск та проведення лотерей, організація діяльності з проведення азартних ігор передбачено пунктом 29 статті 9 Закону України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності”.

Відповідно до частини третьої статті 3 цього Закону, єдиним документом дозвільного характеру, який дає право на зайняття певним видом господарської діяльності, що відповідно до законодавства підлягає обмеженню, є ліцензія, тобто документ державного зразка, який засвідчує право ліцензіата на провадження зазначеного в ньому виду господарської діяльності протягом визначеного строку за умови виконання ліцензійних умов. Ліцензійні умови законодавцем визначені як установлений з урахуванням вимог законів вичерпний перелік організаційних, кваліфікаційних та інших спеціальних вимог, обов'язкових для виконання при провадженні видів господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2000 року № 1698 “Про затвердження переліку органів ліцензування” (з наступними змінами і доповненнями) визначено, що органом ліцензування такого виду господарської діяльності, як організація діяльності з проведення азартних ігор, є Міністерство фінансів України.

Ліцензійні умови провадження організації діяльності з проведення азартних ігор затверджені наказом Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва і Міністерства фінансів України 18.04.2006 року № 40/374 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 30.05.2006 року за № 622/12496.

Зазначеними ліцензійними умовами передбачені організаційні, кваліфікаційні та інші спеціальні вимоги до провадження діяльності з проведення азартних ігор, перелік яких згідно ст. 1 Закону України “Про ліцензування певних видів господарської діяльності” є вичерпним.

Таким чином, єдиним нормативно-правовим актом, який регламентує діяльність з організації і проведення азартних ігор та встановлює вимоги для провадження такої діяльності, є ліцензійні умови, а єдиним органом уповноваженим їх затверджувати є Міністерство фінансів України (спільно з Держпідприємництвом України).

Рішення № 102-6/06 від 28 грудня 2006 року прийняте з перевищенням повноважень місцевої ради та всупереч вимогам Закону України „Про ліцензування певних видів господарської діяльності" та частини 4 статті 23 Господарського кодексу України, відповідно до якої забороняється незаконне втручання органів та посадових осіб місцевого самоврядування у господарську діяльність суб’єктів господарювання, а видання правових актів органами місцевого самоврядування, якими встановлюються не передбачені законом обмеження щодо обігу окремих товарів (послуг) та території відповідних адміністративно-територіальних одиниць, не допускається.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частини першої  статті 23 ГК України, органи місцевого самоврядування здійснюють свої повноваження щодо суб’єктів господарювання виключно в межах, визначених Конституцією України, законами про місцеве самоврядування та іншими законами.

За таких обставин суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення, прийняте з перевищенням наданого йому Законом України “Про місцеве самоврядування” та зазначеними вище законодавчими актами, а тому підлягає визнанню протиправним.

Тому, задовольняючи обґрунтований позов, відповідно до частини першої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати позивача підлягають поверненню з місцевого бюджету.

На підставі викладеного, керуючись  статтями 86, 94, 160-163, 167, 185, 186, пунктом 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнання протиправним рішення VI сесії V скликання Черепковецької сільської ради Глибоцького району Чернівецької області №102-6/06  від 28.12.2006 року «Про заборону грального бізнесу»

3. Стягнути з місцевого бюджету Черепківської сільської ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю українсько-чеське спільне підприємство «РОЙАЛ ЛТД» судові витрати в сумі 3грн.40 коп.

Постанова, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у строк, встановлений цим Кодексом, постанова або ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення цього строку.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Порядок і строки апеляційного оскарження.

Про апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції спочатку подається заява. Обґрунтування мотивів оскарження і вимоги до суду апеляційної інстанції викладаються в апеляційній скарзі.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Суддя                                                             М.Г. Чорногуз