ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2007 р.                                                                   Справа № 616/7-06/4

Суддя господарського суду Київської області Попікова О.В., розглянувши справу

за позовом
Контрольно-ревізійного управління в Київській області, м.Київ

до
Управління ветеринарної медицини в Згурівському районі,
смт.Згурівка

про
стягнення 39 480, 00 грн.

секретар судового засідання: Холоденко Н.О.

за участю представників:

від позивача
Безнощенко О.В. дов. від 26.05.2006р.

від відповідача
Зосим М.І. посвід.

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 13.03.2007р. о 15 год. 40 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 21.03.2007р., про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Контрольно-ревізійне управління в Київській області (далі –Позивач) звернулось з позовом до Управління ветеринарної медицини в Згурівському районі (далі - Відповідач), в якому на підставі статей 10, 15 Закону України «Про державну контрольно-ревізійну службу в Україні»просить стягнути з Відповідача 39 480, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначає, що при проведенні перевірки виявлено, що виділені з Державного бюджету кошти в сумі 39 480, 00 грн. використані Відповідачем не за цільовим призначенням та, всупереч направленій на адресу Відповідача вимозі, самостійно ним до бюджету не відшкодовані.

Відповідач у письмових запереченнях та наданих в судовому засіданні поясненнях просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що кошти виділені йому з Державного бюджету за КЕКВ 1171 «Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних (регіональних) програм»по КПКВ 2802020 «Протиепізоотичні заходи та участь у Міжнародному епізоотичному бюро»використані ним на придбання, страхування та утримання автомобіля, що згідно переліку, затвердженому Постановою Кабінету міністрів України від 15.08.1992р. № 478, віднесено до протиепізоотичних заходів.

Під час проведення підготовчого провадження судом були витребувані від осіб, які беруть участь у справі, а також від інших осіб документи та інші матеріали, прийнято рішення про обов’язковість особистої участі осіб, які беруть участь у справі, у судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне:

Управління ветеринарної медицини в Згурівському районі створене відповідно до Закону України «Про ветеринарну медицину», є територіальним органом Державного департаменту ветеринарної медицини, державною установою, підпорядковується Управлінню ветеринарної медицини в Київській області, фінансується з Державного бюджету та діє згідно з Положенням про Управління ветеринарної медицини в Згурівському районі та Положенням про управління ветеринарної медицини в районах, затвердженим Наказом Державного департаменту ветеринарної медицини від 21.11.2002р. № 66 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11. 2002р. за № 930/7218.

Підставою виникнення адміністративного спору став акт № 019-14-03 від 27.02.2006р. ревізії дотримання вимог законодавства у процесі використання коштів Державного бюджету, виділених Державному департаменту ветмедицини на керівництво та управління у сфері ветеринарної медицини, протиепізоотичні заходи в управлінні ветеринарної медицини за період з 01.12.2002р. по 01.01.2006р., яка проводилась працівниками Контрольно-ревізійного відділу у Згурівському районі відповідно до п.1.6 плану роботи контрольно-ревізійного відділу на 1 квартал 2006 року на підставі посвідчень  №5, 6 від 15.02.2006р.

Згідно з розділом акта «Ревізія операцій на поточних рахунках, відкритих у відділеннях банку»перевіркою встановлено факти використання коштів, виділених на протиепізоотичні заходи у 2005 році по КПКВ 2802020 «Протиепізоотичні заходи та участь у Міжнародному епізоотичному бюро»за КЕКВ 1171 «Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних (регіональних) програм»на капітальні видатки. Зокрема, з акта вбачається, що в порушення вимог бюджетного законодавства відповідачем за рахунок поточних видатків по КЕКВ 1171 «Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних (регіональних) програм»згідно з платіжним дорученням № 368 від 01.06.2006р. придбаний легковий автомобіль ВАЗ 2199 вартістю 36 600, 00 грн., що на думку Позивача може здійснюватись лише як капітальні видатки по КЕКВ 2110 «Придбання обладнання і предметів довгострокового користування». Крім того, згідно з актом, за рахунок коштів на протиепізоотичні заходи проведено видатки на тонування скла автомобіля на суму 1350, 00 грн. та страхування транспортного засобу на суму 1530, 00 грн.

На підставі зазначеного акта Позивач направив Відповідачеві вимогу № 19-09/55 від 28.02.2006р., в якій вимагав відшкодувати до Державного бюджету кошти, використані не за цільовим призначенням, на суму 39 480, 00 грн., які Позивач і просить стягнути з Відповідача, оскільки останній дану вимогу не виконав.

Господарський суд Київської області вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Висновки акта ревізії та вимоги Позивача ґрунтуються на тому, що здійснені Відповідачем витрати не передбачені «Переліком протиепізоотичних, лікувальних, лабораторно-діагностичних, радіологічних та інших ветеринарно-санітарних заходів, що проводяться органами ветеринарної медицини за рахунок відповідних бюджетів та інших коштів», що затверджений Постановою Кабінету міністрів України № 478 від 15.08.1992р.

Проте, з такими висновками суд не погоджується з наступних міркувань.

Як зазначалось вище, бюджетні кошти виділялись Відповідачеві за ПКВК 2802020 «Протиепізоотичні заходи та участь у Міжнародному епізоотичному бюро»та КЕКВ 1171 «Дослідження і розробки, окремі заходи розвитку по реалізації державних (регіональних) програм»на протиепізоотичні заходи, що не заперечується сторонами та додатково підтверджується дослідженими в судовому засіданні Довідкою про зміни до річного розпису бюджету (кошторису) на 2005 рік № 191 від 10.06.2005р. та Планом використання бюджетних коштів на 2005 рік, що складені на підставі Наказу Міністерства фінансів України № 57 від 28.01.2002р.

Фінансування державних (регіональних) програм за ПКВК 2802020 «Протиепізоотичні заходи та участь у Міжнародному епізоотичному бюро»передбачене Законом України «Про Державний бюджет України на 2005 рік».

Постановою Кабінету міністрів України № 478 від 15.08.1992р. затверджено Перелік протиепізоотичних, лікувальних, лабораторно-діагностичних, радіологічних та інших ветеринарно-санітарних заходів, що проводяться органами державної ветеринарної медицини за рахунок коштів державного бюджету, республіканського бюджету Автономної Республіки Крим і місцевих бюджетів.

Відповідно до абз.7 п.1 згаданого переліку придбання та утримання органами державної ветеринарної медицини транспортних засобів віднесено до протиепізоотичних заходів, що можуть здійснюватись за рахунок коштів державного бюджету, що спростовує висновки акта ревізії № 019-14-03 від 27.02.2006р., на який посилається Позивач.

Посилання Позивача на листи Державного казначейства України від 23.07.2003р. № 07-04/1422-6517 «Щодо здійснення поточних та капітальних видатків»та від 18.01.2002р. № 07-07/92-353 «Щодо бюджетної класифікації», а також «Роз'яснення щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету», затвердженого Наказом Державного казначейства України від 04.11.2004 № 194, не можуть свідчити про обґрунтованість висновків Позивача, оскільки джерела, на які посилається Позивач не є нормативними актами, тоді як відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи на підставі Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що такий захід як повернення коштів до відповідного бюджету передбачений лише ч.2 статті 119 Бюджетного кодексу України у разі нецільового використання бюджетних коштів, отриманих у вигляді субвенції.

Визначення терміну «субвенції»надане в п.37 статті 2 згаданого кодексу  України, згідно з яким «субвенції»- міжбюджетні трансферти для використання на певну мету в порядку, визначеному тим органом, який прийняв рішення про надання субвенції.

В свою чергу, під «міжбюджетним трансфертом»згідно п.35 статті 2 Бюджетного кодексу України слід розуміти кошти, які безоплатно і безповоротно передаються з одного бюджету до іншого.

Відповідно до статті 96 Бюджетного кодексу України Міжбюджетні трансферти поділяються на:

1) дотацію вирівнювання;

2) субвенцію;

3) кошти, що передаються до Державного бюджету України та місцевих бюджетів з інших місцевих бюджетів;

4) інші дотації.

Використані Відповідачем на придбання, утримання та страхування автомобіля кошти не належать до жодного з зазначених видів міжбюджетних трансфертів, а відтак не є субвенцією та не підлягають обов'язковому  поверненню  до  відповідного  бюджету на підставі ч.2 статті 119 КАС України.

З долученої до матеріалів справи постанови Згурівського районного суду Київської області від 14.03.2006р. по справі № 3-234/2006р., винесеної за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, складеного за наслідками згаданої вище перевірки, вбачається, що в діях Начальника управління ветеринарної медицини в Згурівському районі відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 164-12 КУпАП «Використання бюджетних коштів всупереч їх цільовому призначенню».

Зазначена постанова згідно ч.2 статті 72 КАС України є обов'язковою для адміністративного суду в питаннях, чи мало місце діяння.

Викладене вище спростовує доводи відповідача, свідчить про обґрунтованість заперечень Відповідача та є підставою для відмови в задоволенні позову.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 158 –163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Контрольно-ревізійному управлінню в Київській області в задоволенні позову в повному обсязі.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст.  185-187 КАС України.

Суддя                                                                                                 Попікова О. В.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі – 21 березня 2007р.