ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

16.04.07                                                                                           Справа  № 13/259-4751

Львівський апеляційний господарський суд,  в складі колегії:

головуючого-судді:                  Якімець Г.Г.,

суддів:                                         Дубник О.П.,

Орищин Г.В.

при секретарі   Горбач Ю.Б.,

За участю представників сторін:

від скаржника (відповідача): –Стефанів Ж.А., Шведа М.З.

від позивача: Кузів П.В.

розглянувши апеляційну скаргу Бережанської міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області від 05.01.2007 року вих.№2

на постанову господарського суду Тернопільської області від 18.12.2006 року (підписана 25.12.2006 року), суддя Стопник С.Г.

у справі № 13/259-4751,

за позовом Українсько-іспанського спільного підприємства - Товариства з обмеженою відповідальністю «Санза ТОП», м.Бережани

до відповідача  Бережанської міжрайонної державної податкової інспекції Тернопільської області, м.Бережани

про скасування податкового повідомлення-рішення №/23323 від 11.10.2006 року в частині донарахування податку на прибуток в сумі 12953 грн. та застосуванні штрафної санкції, що припадає на нього

Особам, які беруть участь у справі, права і обов’язки, передбачені ст.49, 51, 59 Кодексу адміністративного судочинства України, роз’яснено.

Постановою господарського суду Тернопільської області від 18.12.2006 року по справі №13/259-4751 задоволено позов повністю, скасовано податкове повідомлення-рішення Бережанської МДПІ №/23323 від 11.10.2006 року в частині донарахування податку на прибуток в сумі 12953 грн. та застосованої штрафної санкції, що припадає на нього.

Суд першої інстанції при ухваленні постанови вказує на те, що позивачем представлено видаткові накладні, податкові накладні та платіжні доручення на підтвердження факту отримання лісу на суму 51810 грн., його оприбуткування та повної оплати постачальнику ПП Боднар С.М. При цьому, господарський суд зазначає про те, що відповідачем у встановленому порядку не ставилось питання та необґрунтовувалось відсутність доказової сили вищевказаних первинних документів. Одночасно судом взято до уваги те, що податковим органом не встановлено фактів отримання лісу від фіктивних фірм чи підприємств, державна реєстрація яких скасована чи визнано недійсними їх установчі документи.

Таким чином, суд першої інстанції робить висновок про те, що відповідачем правомірно включено до складу валових витрат вартість придбаного лісу - 51810 грн.

Не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, Бережанська МДПІ подала   апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову господарського суду Тернопільської області від 18.12.2006 року по справі №13/259-4751, прийняти нову постанову, якою в позові відмовити.

Зокрема апелянт вказує на те, що перевіркою позивача встановлено, що згідно первинних документів СП ТзОВ «Санза ТОП»постачальником лісу була ПП Боднар С.М., проте остання згідно інформаційної довідки від 03.02.06р. одержаної на запит Бережанської МДПІ основних фондів, складських, офісних приміщень та транспортних засобів не має.

Скаржник звертає увагу суду на те, що реалізація лісу СП ТзОВ «Санза ТОП»по накладних: №5 від 25.08.05р., №12/12 від 12.12.2005р., №8/12/1 від 08.12.05р., №9/12 від 09.12.05р. підприємцем Боднар С.М. не здійснювалась, таким чином позивачем безпідставно включено до складу валових витрат вартість лісу тільки по податковій накладній без фактичного отримання лісу на суму 51810 грн. Скаржник вказує на те, що зазначена сума була виключена із складу валових витрат товариства, в результаті чого донараховано 12953 грн. та застосовано штрафну санкцію в розмірі 5594 грн.

Представники скаржника (відповідача) у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, з підстав наведених у Запереченні на апеляційну скаргу.

Зокрема, представник позивача вказувала на те, що у позивача були всі підстави, відповідно до п.5.2.1 ст.5 та п.11.2.1 ст.11 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»включити до складу валових витрат вартість придбаної лісосировини, згідно податкових накладних.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін відповідача та дослідивши наявні докази по справі, встановив наступне:

Бережанською МДПІ Тернопільської області проведено планову виїзну перевірку ТзОВ «Санза ТОП»з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.05р. по 31.03.06р., за наслідками якої 18.07.2006 року складено акт за №144/23-134/31274081.

В ході перевірки було встановлено, що: постачальником позивача була ПП Боднар С.М., м.Тернопіль. Протягом 2005 року, відповідно до даних обліку ТзОВ «Санза ТОП»від ПП Боднар С.М. поступило лісу на загальну суму 94639 грн., згідно податкових накладних №5 від 25.08.05р., №12/12 від 12.12.2005р., №8/12/1 від 08.12.05р., №9/12 від 09.12.05р.

Згідно інформаційної довідки від 03.02.2006 року №5870/7/17-130, отриманої на запит Бережанської ОДПІ –ПП Боднар С.М. основних фондів, складських, офісних приміщень та транспортних засобів не має.

Як зазначено у акті перевірки, на підставі службової записки Тернопільського ВПМ УПМ ДПА в Тернопільській області  (№1184/26-51 від 20.06.2006 року) стосовно порушення прокуратурою м.Тернополя кримінальної справи №1671987 від 01.06.2006 року за фактом фіктивного підприємництва ПП Боднар С.М. під прикриттям ПП «Діамет»Бережанською МДПІ було направлено запит до Тернопільської ОДПІ щодо проведення зустрічної перевірки на предмет поставки лісу ТзОВ «Санза ТОП», згідно податкових накладних, які зазначались вище.

Згідно інформації Тернопільської ОДПІ (вх.№990 від 13.07.2006р.) щодо результатів проведеної планової документальної перевірки суб’єкта підприємницької діяльності-фізичної особи Боднар Світлани Миколаївни за період з 01.01.2005 року по 31.12.2005р. ТзОВ «Санза ТОП»поставлено товаро-матеріальних цінностей на суму 42829 грн., згідно податкових накладних №4 від 01.08.2005 року, №1 від 29.10.2005 року, №8/12 від 12.12.2005 року, що відповідачем і було взято до уваги при проведенні перевірки.

Разом з тим, в інформації відзначено, що реалізація лісу позивачу по накладних №5 від 25.08.05р. на суму 16522 грн., №12/12 від 12.12.2005р. на суму 11116 грн., №8/12/1 від 08.12.05р. на суму 8542 грн., №9/12 від 09.12.05р. на суму 15630 грн. ПП Боднар С.М. не здійснювались.

Також, податковим органом відзначено те, що позивачем не було представлено товарно-транспортних накладних на перевезення лісу від ПП Боднар С.М.

Поряд з цим, слід зазначити про те, що постачальником ПП Боднар С.М. згідно пред’явлених податкових накладних було ПП «Діамет», яке згідно даних Тернопільського ВПМ УПМ ДПА в Тернопільській області у періоді з 01.01.2005 року по 31.12.2005 року діяльністю не займалося, ТМЦ не відвантажувало та грошових коштів від ПП Боднар С.М. не отримувало.

Таким чином, перевіряючими зроблено висновок про те, що ТзОВ «Санза ТОП»безпідставно включено до валових витрат вартість лісу тільки по податковій накладній без фактичного отримання такого на суму 51810 грн.

На підставі вищевказаного акту перевірки Бережанською МДПІ 26.07.2006 року прийнято податкове повідомлення-рішення №/0, яким позивачу, згідно із п.п.4.2.2 ст.4, п.п.17.1.3 п.17.1 ст.17 Закону України «Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами», за порушення п.п.5.3.9, п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»визначено суму податкового зобов’язання за платежем –податок на прибуток в розмірі 22200,4 грн., з яких 15515 грн. –основний платіж та 6685,4 грн. –штрафні (фінансові) санкції.

В процесі адміністративного оскарження, ДПА у Тернопільській області рішенням №11338/10/25-007 від 05.10.2006 року скасувала зазначене вище податкове повідомлення-рішення в частині 1551,5 грн. застосованих штрафних санкцій, в результаті чого Бережанською МДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення №/23323 від 11.10.2006 року, яким позивачу визначено суму податкового зобов’язання з податку на прибуток в розмірі 20648,9 грн., з яких 15515 грн. –основний платіж та 5513,9 грн. –штрафні (фінансові) санкції.

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання недійсним  зазначеного податкового повідомлення-рішення в частині донарахування податку на прибуток в сумі 12953 грн. та застосування штрафної санкції, що припадає на нього.

Суд, заслухавши представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав:

Відповідно до п.п.5.3.9 п.5.3 ст.5 Закону України «Про оподаткування прибутку підприємств»не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Підпунктом 5.3.10 п.5.4 ст.5 зазначеного закону передбачено, що не включаються до складу валових витрат витрати платника податку (крім витрат на оплату праці) на утримання і експлуатацію приміщень житлового фонду (крім житлового фонду, визначеного у підпункті 5.4.9 цієї статті), побутових літальних апаратів, моторних човнів, катерів і яхт, призначених для відпочинку, що використовуються з іншими цілями, ніж зазначені у цьому підпункті, або іншими платниками податку, ніж зазначені у цьому підпункті; витрати, пов'язані з стоянкою та паркуванням легкових автомобілів, а також 50 відсотків витрат на придбання пально-мастильних матеріалів для легкових автомобілів та оперативну оренду легкових автомобілів. При цьому платник податку звільняється від обов'язків доведення зв'язку таких витрат з його господарською діяльністю.

Як вбачається з матеріалів справи, ліс позивачу ніби-то доставлено ПП Боднар С.М., проте з інформаційної довідки вбачається, що остання ані основних фондів, ані складських приміщень та транспортних засобів не має. ПП Боднар С. протягом 2004-2006 р.р. відображала по бухгалтерському обліку отримання деревини від ПП «Діамет», м.Тернопіль, яке діяльності не здійснювало у вказаному періоді і коштів від ПП Боднар С. не отримувало, що підтверджується матеріалами справи.

Таким чином, ПП Боднар С. лісоматеріалів від ПП «Діамет»не отримувала, а тому не мала можливості такі продати та доставити позивачу.

Отже, мали місце безтоварні операції.

Слід зазначити і про те, що Згідно Правилами перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені Наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року N 363, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за N 128/2568, в редакції чинній на момент здійснення спірних операцій, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

У п.п.11.2. вказаних вище Правил зазначено, що товарно-транспортні накладні і дорожні листи вантажного автомобіля належать до документів суворої звітності, які виготовляються друкарським способом з обліковою серією та номером.

Товарно-транспортні накладні на перевезення лісу від ПП Боднар С.М. до перевірки не представлені. Оприбуткування лісу проведено лише на підставі податкових накладних.

Судом також взято до уваги, що позивачем не виконано вимогу суду, викладену в ухвалі від 21.02.07р. і не представлено у судове засідання 16.04.07р. оригінали платіжних доручень та банківських виписок.

Представлені суду копії виписок по рахунку, суд не може взяти до уваги, оскільки такі невідомо ким завірені, так як не вказано ні посади, ні прізвища працівника банку.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що постанову суду першої інстанції слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 195,196,198,202,205,207,209 п. 6.7 розділу VII КАС  України, суд,

постановив

Апеляційну скаргу Бережанської міжрайонної державної податкової інспекції задоволити.

Постанову господарського суду Тернопільської області від 18.12.2006 року по справі №13/259-4751  –скасувати, прийняти нову постанову.

В позові відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Матеріали справи  повернути в місцевий господарський суд.

Головуючий-суддя:                                              Якімець Г.Г.

Судді:                                                                      Дубник О.П.

Орищин Г.В.