ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.04.07р.

Справа № 9/11-07

За позовом  Закритого акціонерного товариства «Юнікон», м. Дніпропетровськ

до   Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміськебюро технічної

інвентаризації», м. Дніпропетровськ

Третя особа на стороні позивача  Закрите акціонерне товариство «Дніпрокомунтранс»,

м. Дніпропетровськ

про визнання права власності

Суддя  Подобед І.М.

Представники:

Від позивача – Кок С.А. – начальник юр відділу, довіреність №31 від 13.07.05р.

Від відповідача – представник не з’явився

Третя особа – Тарасюк О.Л. – представник, довіреність №18 від 22.03.07р.

СУТЬ СПОРУ:

ЗАТ „Юнікон” звернулось у березні 2007 року із позовом до КП „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації”, в якому просить господарський суд визнати право власності ЗАТ „Юнікон” на об’єкт незавершеної будівництвом будівлі житлового 9-ти поверхового будинку зі спортивно-оздоровчим комплексом готовністю 10% (нульовий цикл), що розташований за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Рибінська, 15 А у складі Технічного паспорта від 02.02.2007 року, інвентаризаційна справа № 1232-Б, та визнати право ЗАТ „Юнікон” на реєстрацію у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, права власності на об’єкт незавершеної будівництвом будівлі житлового 9-ти поверхового будинку зі спортивно-оздоровчім комплексом готовністю 10 % (нульовий цикл) що розташований за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Рибінська, 15 А у складі Технічного паспорта від 02.02.2007 року, інвентаризаційна справа № 1232-Б, а також просить стягнути з відповідача на свою користь судові витрати у справі. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що право власності на вказаний об’єкт виникло на підставі договору купівлі-продажу від 04.12.2000р. №04/12-КП, що був укладений між ТОВ фірма „Юнікон Лтд”, правонаступником якого є на це час позивач, та ЗАТ „Дніпрокомунтранс”. Вказує, що у лютому 2007 року звернувся до відповідача із заявою про реєстрацію прав власності на вказаний об’єкт, але відповідач листом від 14.02.2007р. за №1416 повідомив про неможливість проведення реєстрації прав власності позивача у зв’язку з необхідністю визнання прав власності у судовому порядку. Пояснив, що відповідач, на якого відповідно до Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” покладено обов’язок реєстрації об’єктів нерухомості, неправомірно відмовив у офіційному визнані прав власності позивача.

Відповідач позов не визнає. Вказує у відзиві на позов, що КП „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації” дійсно відмовило позивачу у реєстрації прав власності, оскільки останнім не було надано окрім документів визначених Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, документів перелічених у листі Міністерства юстиції України від 10.05.06р. за №19-32/1, зокрема: дозволу на виконання будівельних робіт, виданого в установленому законодавством порядку, та державного акту на право власності або постійного користування земельною ділянкою, що посвідчує право власності постійного користування земельною ділянкою юридичною чи фізичною особою, виданого в установленому порядку або договір оренди земельної ділянки. Звертає увагу на те, що  Закон України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та Тимчасове положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно не містять у переліку правовстановлюючих документів  договір купівлі-продажу об’єкту незавершеного будівництва. Також вважає, що позивачем не подано доказів щодо оскарження боку КП „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації” його права власності на зазначене майно  та оскарження його права на реєстрацію.

Заявою від 03.04.07р. позивач відмовився від частини позовних вимог про визнання його права на Державну реєстрацію прав власності на вказане майно та про відшкодування судових витрат у справі за рахунок відповідача і просить остаточно визнати лише право власності на зазначений об’єкт незавершеного будівництва.

Третя особа пояснила, що 04.12.2000р. між ТОВ „Юнікон Лтд” та ЗАТ „Дніпрокомунтранс” був укладений договір №04/12-КП купівлі-продажу незавершеного будівництва будівлі  житлового 9-ти поверхового будинку зі спортивн0-оздоровчим комплексом готовністю 10% (нульовий цикл) за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Рибінська, 15а. Вказує, що на момент укладення угода вчинена у відповідності до вимог законодавства України і зобов’язання між сторонами виконані повністю у відповідності до вимог договору.

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 27.03.2007р. по 03.04.2007р.

В судовому засіданні 03.04.07р. за згодою позивача та третьої особи оголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, який був присутній у судовому засіданні 27.03.07р., та третьої особи, дослідивши надані докази, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю фірма „Юнікон Лтд.” (далі за текстом - ТОВ фірма „Юнікон Лтд.” та Закритим акціонерним товариством “Дніпрокомунтранс” (далі за текстом –Третя особа) укладено Договір купівлі-продажу об’єкта незавершеного будівництва від 04.12.2000 року №04/12-КП, відповідно до умов якого Третя особа зобов’язується передати, а ТОВ фірма „Юнікон Лтд.” прийняти у власність об’єкт незавершеної будівництвом будівлі житлового 9-ти поверхового будинку зі спортивно-оздоровчім комплексом готовністю 10 % (нульовий цикл) за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Рибінська, 15 А (далі за текстом –об’єкт незавершеного будівництва).

Частиною 2 статті 12 Закону України „Про особливості приватизації об’єктів незавершеного будівництва” від 14.09.2000 року №1953-III, яким, зокрема, регулюється відчуження об’єктів незавершеного будівництва, що є в комунальній власності, передбачено, що право власності на об'єкт незавершеного будівництва виникає у покупця з моменту підписання акта приймання-передачі”.

03.01.2003 року між ТОВ фірма „Юнікон Лтд.” та Третьою особою був підписаний Акт приймання - передачі об’єкта незавершеного будівництва по договору №04/12 КП від 04.12.2002 року..

Таким чином, вказаний договір купівлі-продажу вчинено відповідно до вимог законодавства, що було чинним на момент його укладення, і з 03.01.2003року у ТОВ фірма „Юнікон Лтд.” виникло право власності на це майно.

З моменту набуття ТОВ фірма „Юнікон Лтд” права власності будівельні роботи на вказаному об'єкті незавершеного будівництва не виконувалися.

12.07.2006 року ТОВ фірма „Юнікон Лтд.” перетворена у Закрите акціонерне товариство „Юнікон” (далі за текстом - Позивач), яке є правонаступником всіх прав та обов’язків ТОВ фірма „Юнікон Лтд.”, що підтверджується Статутом Позивача та довідкою з ЄДРПОУ, які є в матеріалах справи.

За заявою Позивача Комунальним підприємством „Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації” (далі за текстом –Відповідачем) була проведена технічна інвентаризація об’єкта незавершеного будівництва, про що свідчить Технічний паспорт від 02.02.2007 року, інвентаризаційна справа № 1232-Б.

Об’єкту незавершеного будівництва присвоєна адреса: м.Дніпропетровськ, вул. Рибінська, 15 А, про що свідчить Довідка Міського комунального підприємства „Земград” про адресу об’єкта від 11.01.2007 року №10 та розпорядження міського голови Дніпропетровської міської ради від 14.02.2007 року №85р.

Об’єкт незавершеного будівництва розташовано на земельній ділянці, що знаходиться за адресою м.Дніпропетровськ, вул. Болгарська і зареєстрована у державному земельному кадастрі за номером 66099068, якою Позивач користується та володіє на підставі договорів оренди, зареєстрованих Дніпропетровським міським управлінням земельних ресурсів, а саме: за № 996 від 29.05.2001року у період з 29.05.2001 року по 01.11.2005 року та за № 25 від 02.11.2005 року у період з 02.11.2005 року по 02.11.2007 року.

Відповідно до ч.3 ст. 331 Цивільного кодексу України (зі змінами в редакції Закону України № 15 грудня 2005 року N 3201-IV, що діє на момент виникнення спірних відносин), до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, проектно-кошторисної документації, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

Зі змісту ч.3 ст. 331 Цивільного кодексу України випливає, що власник об’єкту незавершеного будівництва крім повноважень на укладення договору щодо такого об’єкту, має право на реєстрацію права власності на об’єкт незавершеного будівництва на підставі наведених документів, незалежно від дати набуття прав на таке майно.

Згідно п.5 Розділу V Прикінцевих положень Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" від 01.07.2004 року N1952-IV, до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об'єктів нерухомості проводиться комунальними підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Позивач звернувся до Відповідача із заявою від 26.10.2006р. про реєстрацію прав власності на об’єкт незавершеного будівництва, на що 14.02.2007 року одержав відповідь (лист за вих. № 1416), у якому Відповідач повідомив Позивача про неможливість проведення реєстрації прав власності Позивача на об’єкт незавершеного будівництва у зв’язку з необхідністю визнання права власності Позивача на об’єкт незавершеного будівництва.

Як підставу про відмову від державної реєстрації прав власності на вказаний об’єкт незавершеного будівництва Відповідач вказував на відсутність у Позивача документів перелічених у листі Міністерства юстиції України від 10.05.06р. за №19-32/1, зокрема: дозволу на виконання будівельних робіт, виданого в установленому законодавством порядку, та державного акту на право власності або постійного користування земельною ділянкою, що посвідчує право власності постійного користування земельною ділянкою юридичною чи фізичною особою, виданого в установленому порядку або договір оренди земельної ділянки.

Проте, як видно із переліку документів, які були додані Позивачем до своєї заяви про реєстрацією прав власності на вказаний об’єкт незавершеного будівництва,  ним надавався договір оренди землі від 02.11.2005р. за №25, а дозвіл на виконання будівельних робіт, не міг бути наданий оскільки не оформлювався Позивачем через не проведення ним фактично таких робіт.

Відсутність у Тимчасовому положенні про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно серед переліку правовстановлюючих документів такого документа як договір купівлі-продажу об’єкту незавершеного будівництва, не позбавляє особу власника такого об’єкта на визнання та Державну реєстрацію його прав, згідно приписів ч.3 ст. 331 Цивільного кодексу України.

Таким чином, матеріалами справи спростовуються доводи Відповідача про не надання йому Позивачем документів, які є необхідними та достатніми для реєстрації прав власності на вказаний об’єкт незавершеного будівництва, у встановленому законодавством порядку.

Статтею 392 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтями 391, 392 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 48 Закону України "Про власність", власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Згідно ст. 1 Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, відповідна державна реєстрація –це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення  речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується  внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Відповідно до пункту 5 розділу У „Прикінцеві положення” Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень”, до створення єдиної системи органів реєстрації прав, а також до формування Державного реєстру прав у складі державного земельного кадастру реєстрація об’єктів нерухомості проводиться комунальним підприємствами бюро технічної інвентаризації.

Таким чином, Позивач звертаючись із позовом до Відповідача, просить суд офіційно визнати право власності на об’єкт незавершеного будівництва і саме ця особа має бути Відповідачем за таким позовом за відсутності будь-яких заперечень прав власності Позивача зі сторони попереднього власника цього майна.

Відмова Позивача від частини позовних вимог про визнання права на реєстрацію у Державному реєстрі прав власності на вказаний об’єкт незавершеного будівництва, як на конкретне нерухоме майно, не суперечить чинному законодавству, тому приймається судом і провадження у справі в цій частині позовних вимог підлягає припиненню, згідно ст. 80 ч.1 п. 4 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати у справі покладаються на Позивача, який відмовився від їх стягнення з Відповідача.

Керуючись ч.3 статті 331, статтями 11, 15, 16, 316, 319, 321, 325, 328, 386, 391, 392 Цивільного Кодексу України; статтями 3, 48, 49 Закону України "Про власність" від 7 лютого 1991 року N 697-XII; п.5 Розділу V Прикінцевих положень Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” від 01.07.2004 року N 1952-IV; статей 1, 12 Закону України „Про особливості приватизацій об’єктів незавершеного будівництва” від 14.09.2000року №1953-III; Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 N 7/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.02.2002 за N 157/6445; ст. ст. 4, 32-33, 43-45, 49, 80 ч.1 п.4, 82-85, 115-118 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати право власності Закритого акціонерного товариства „Юнікон” (49005, м.Дніпропетровськ, вул. К.Цеткін, 13-а, ) на об’єкт незавершеної будівництвом будівлі житлового 9-ти поверхового будинку зі спортивно-оздоровчим комплексом готовністю 10% (нульовий цикл), що розташований за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Рибінська, 15 А у складі Технічного паспорта від 02.02.2007 року, інвентаризаційна справа № 1232-Б.

В решті позовних вимог провадження у справі припинити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Суддя

І.М. Подобед

Рішення підписано- 04.04.07р.