ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2007 р.
Справа  № 15/60-07-877А

10 год. 01 хв.                                                                                  м. Одеса

Господарський суд Одеської області у складі:

головуючого судді –                       Петрова В.С.

При секретарі –                                Стойковій М.Д.

За участю представників:

від позивача –             Кісленко І.В.,

від відповідачів:

1)          Балтської МДПІ – не з'явився;

2)  Любашівської МДПІ –Балабан М.П., Черниця О.В., Корольов Ю.О., Родін С.М.,

Марченко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземною інвестицією „Агрохоней” до Балтської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області та Любашівської міжрайонної податкової інспекції Одеської області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземною інвестицією „Агрохоней” звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Балтської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області та Любашівської міжрайонної податкової інспекції Одеської області про визнання недійсними податкові повідомлення-рішення Балтської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області від 28.05.2005 р. № 000002/17-01/0/298, від 18.05.2005 р. № 000002/17-01/1/491 та від 07.10.2005 р. № 000002/17-01/3/1115 щодо визначення позивачу суми податкового зобов’язання з прибуткового податку з громадян на суму 2 486 040,45 грн., у т.ч. 828 680,15 грн. за основним платежем і 1 657 360,30 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на відсутність порушень ним вимог податкового законодавства стосовно прибуткового податку з громадян, зокрема, на відсутність порушень нормативних актів щодо одержання коштів під звіт, положень про закупівлю сільськогосподарської продукції, порядку ведення бухгалтерського обліку з питань одержання та видачі готівки з каси підприємства.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 06 лютого 2007 р. відкрито провадження в адміністративній справі № 15/60-07-877А та призначено попереднє засідання.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22 лютого 2007 р. у справі № 15/60-07-877А закінчено підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду в засіданні суду.

Відповідач –Любашівська міжрайонна податкова інспекція Одеської області позовні вимоги не визнає з підстав, викладених у письмових запереченнях проти адміністративного позову (а.с. 101-104 т. 1) та у доповненнях до заперечень (а.с. 112-116 т. 1). При цьому відповідач посилається на те, що позивачем пропущено строк на звернення до суду з даним позовом, встановлений в один рік згідно ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач –Балтська міжрайонна податкова інспекція Одеської області заперечення проти позову не надав, проте під час підготовчого провадження у справі звернувся до суду з клопотанням про виключення Балтської МДПІ з кола відповідачів. В обґрунтування зазначеного клопотання відповідач послався на те, що позивач знаходиться на податковому обліку у Любашівської МДПІ, документальна перевірка, за результатами якої були прийняті оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення, проводилась інспекторами Ананьївського відділення Балтської МДПІ, яке на даний час входить до складу Любашівської МДПІ; також відповідач зазначає, що вся документація Ананьївського відділення Балтської МДПІ була передана за відповідними актами прийому-передачі Любашівській МДПІ.

Так, зазначене вище клопотання Балтської міжрайонної податкової інспекції Одеської області залишено судом без задоволення.

У зв’язку з набранням 01 вересня 2005 р. чинності Кодексом адміністративного судочинства України господарський суд Одеської області зазначає, що згідно п. 6 розділу VII Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року, вирішуються відповідним господарським судом за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство з іноземною інвестицією „Агрохоней” зареєстровано 14.08.2003 р. Ананьївською районною державною адміністрацією Одеської області, про що видано свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 278972.

Згідно довідки про взяття на облік платника податків від 11.12.2006 р. № 44 (а.с. 17) Товариство з обмеженою відповідальністю підприємство з іноземною інвестицією „Агрохоней” взято на облік у Любашівській міжрайонній державній податковій інспекції (Ананьївське відділення) 22 серпня 2003 р. за № 364.

Як вбачається з матеріалів справи, з 28.01.2005 року по 18.03.2005 року з перервою у роботі на підставі посвідчення від 27.01.2005 р. № 137 працівниками Балтської міжрайонної державної податково інспекції в Одеській області була проведена документальна позапланова перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземною інвестицією „Агрохоней” з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 22.08.2003 р. по 31.12.2005 р. у відповідності з затвердженим переліком питань.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 18.03.2005 р. № 3/17-01/32037775/359 „Про результати документальної позапланової перевірки обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум прибуткового податку з громадян”, яким встановлено порушення позивачем вимог ст. 2, ст. 8, ст. 7, с. 9, ст. 10, п. 19.2 ст. 19 Декрету Кабінету Міністрів України „Про прибутковий податок з громадян” № 13-92 від 26.12.1992 р.

Так, на підставі вищезазначеного акту перевірки від 18.03.2005 р. Балтською МДПІ винесено податкове повідомлення-рішення № 000002/17-01/0/298 від 28 березня 2005 р. щодо визначення  позивачу суми податкового зобов’язання за платежем „Прибутковий податок з громадян” на суму 2 486 040,45 грн., у т.ч. 828 680,15 грн. за основним платежем і 1 657 360,30 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Позивачем зазначене податкове повідомлення-рішення оскаржено до Балтської МДПІ у Одеської області (скарга від 07.04.2005 р. № 53/4. За результатами розгляду скарги Балтською МДПІ Одеської області прийнято рішення про результати розгляду первинної скарги від 16.05.2005 р., яким податкове повідомлення-рішення № 000002/17-01/0/298 від 28.03.2005 р. залишено без змін, а скаргу позивача –без задоволення. За результатами розгляду скарги позивача Балтською МДПІ було прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.05.2006 р. № 000002/17-01/1/491.

Не погодившись з прийнятим Балтською МДПІ рішенням про результати розгляду первинної скарги, Товариство з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземною інвестицією „Агрохоней” звернулось зі скаргою від 26.05.2005 р. до Державної податкової адміністрації в Одеській області. Рішенням ДПА в Одеській області від 05.07.2005 р. про результати розгляду скарги податкове повідомлення-рішення № 000002/17-01/0/298 від 28.03.2005 р. залишено без змін, зазначену скаргу позивача залишено без задоволення, а також збільшено прибутковий податок з громадян на 4886 грн. та штрафні фінансові санкції.

Крім того, як з’ясовано судом, на підставі  рішення ДПА України від 19.09.2005 р. № 18621/7/25-0315 Балтською МДПІ прийнято податкове повідомлення-рішення № 000002/1701/3/1115 від 07.10.2005 р. щодо визначення  позивачу суми податкового зобов’язання за платежем „Прибутковий податок з громадян” на суму 2 486 040,45 грн., у т.ч. 828 680,15 грн. за основним платежем і 1 657 360,30 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Так, у зв'язку з тим, що відповідач –Любашівська МДПІ посилається на пропуск позивачем річного строку на звернення до адміністративного суду з даним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Однак, у зв’язку з набранням Кодексом адміністративного судочинства України чинності 01 вересня 2005 р. позивач мав право звернутися до адміністративного суду з позовом про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Балтської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області від 28.05.2005 р. № 000002/17-01/0/298 та від 18.05.2005 р. № 000002/17-01/1/491 лише з 01.09.2005 р. Відтак, строк на звернення податкового органу до суду із позовом до відповідача про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень Балтської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області від 28.05.2005 р. № 000002/17-01/0/298 та від 18.05.2005 р. № 000002/17-01/1/491 закінчився 01.09.2006 р.

Щодо податкового повідомлення-рішення Балтської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області від 07.10.2005 р. № 000002/17-01/3/1115 суд зазначає наступне.

Згідно абзацу 1 п.п. 5.2.2 п. 5.2 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі, коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов'язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати. Скарга повинна бути подана контролюючому органу протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання платником податків податкового повідомлення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується. Контролюючий орган зобов'язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом двадцяти календарних днів від дня отримання скарги платника податків на його адресу поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку. У разі коли контролюючий орган надсилає платнику податків рішення про повне або часткове незадоволення його скарги, такий платник податків має право звернутися протягом десяти календарних днів, наступних за днем отримання відповіді, з повторною скаргою до контролюючого органу вищого рівня, а при повторному повному або частковому незадоволенні скарги –до контролюючого органу вищого рівня із дотриманням зазначеного десятиденного строку для кожного випадку оскарження та зазначеного двадцятиденного строку для відповіді на нього.

Також відповідно до п.п. 5.2.5 п. 5.2 ст. 5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” з  урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити до суду рішення контролюючого органу про нарахування податкового зобов'язання у будь-який момент після отримання відповідного податкового повідомлення. У цьому випадку зазначене рішення контролюючого органу не підлягає адміністративному оскарженню.

Виходячи з системного аналізу п. 5.2 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”, суд зазначає, що за змістом п.п. 5.2.5 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” платник податків має право оскаржити до суду рішення  контролюючого органу про нарахування податкового зобов'язання у будь-який момент після отримання відповідного податкового повідомлення але у 10-денний термін, як це передбачено п.п. 5.2.2 вказаного Закону.

Посилання позивача на передбачені ст. 15 Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” строки давності є необґрунтованими, оскільки встановлені ст. 15 вказаного Закону строки давності поширюється на строки щодо визначення контролюючим податковим органом податкового зобов’язання або погашення платником податку узгодженого податкового боргу, але ніяким чином зазначені положення Закону України „Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” не поширюються на строки щодо оскарження платником податку рішення контролюючого податкового органу до суду.

Відтак, позивач мав право звернутися до адміністративного суду з позовом про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення Балтської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області від 07.10.2005 р. № 000002/17-01/3/1115 протягом року з дня отримання позивачем зазначеного податкового повідомлення-рішення. Як зазначає відповідач у своїх запереченнях та не оспорюється позивачем, вищезазначене податкове повідомлення-рішення  від 07.10.2005 р. позивачем було отримано директором ТОВ „Агрохоней” Бакіним Ю.В. 14.10.2005 р. Отже, строк на звернення позивача до адміністративного суду з позовом про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення Балтської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області від 07.10.2005 р. № 000002/17-01/3/1115 закінчився 14.10.2006 р.

Однак, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом 05.02.2007 р., тобто після сплину встановленого законом річного строку для звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 102 Кодексу адміністративного судочинства України пропущений з поважних причин процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлений судом за клопотанням особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд визнає причину пропущення строку звернення до суду поважною, адміністративна справа розглядається і вирішується в порядку, встановленому цим Кодексом.

Однак, позивач не звертався до суду з клопотанням про поновлення пропущеного строку для звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 Кодексу адміністративного судочинства України пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Відповідно до ст. 86 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює  докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому,  всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

Згідно ч. 1 ст. 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є  будь-які фактичні дані,  на підставі  яких  суд  встановлює  наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі,  та інші обставини,  що мають значення для правильного вирішення справи.  Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх  представників, показань свідків, письмових  і речових  доказів,  висновків експертів.

Враховуючи вищевикладене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземною інвестицією „Агрохоней” до Балтської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області та Любашівської міжрайонної податкової інспекції Одеської області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень задоволенню не підлягають у зв'язку з пропущенням позивачем встановленого Кодексом адміністративного судочинства строку на звернення позивача до суду з даним позовом.

Керуючись ст. ст. 158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю підприємства з іноземною інвестицією „Агрохоней” до Балтської міжрайонної державної податкової інспекції Одеської області та Любашівської міжрайонної податкової інспекції Одеської області про визнання недійсними податкових повідомлень-рішень відмовити.

Постанова суду може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 186 КАС України.

Постанова набирає законної сили в порядку ст.254 КАС України.

Повний текст постанови складено 24.04.2007 р.

Суддя                                                                                 Петров В.С.