ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД _________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

"10" травня 2007 р.

Справа № 14/55/07

Одеський апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого судді :   Жукової А. М.

суддів :                           Величко Т.А.

Бойко
Л.І.

при секретарі :
Храмшиній І.Г.

за участю представників сторін:

від позивача -Плахотна О.М.

від відповідача -не з'явився

розглянувши  у відкритому судовому засіданні апеляційну
скаргу ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва

на ухвалу
господарського суду Миколаївської області

від
15.03.2007р.

по справі
№ 14/55/07

за заявою кредитора:  ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва

до боржника: Суб'єкта
підприємницької діяльності -ОСОБА_1  ІК
НОМЕР_1 АДРЕСА_1

про порушення
справи про банкрутство СПД ФО ОСОБА_1

встановив:

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 15.03.07 р. (
суддя Цвєткова П.В.) провадження у справі, на підставі п.7 ст.40 ЗУ„Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” припинено.
Ухвала вмотивована наступним.

СПД-ФО ОСОБА_1 є платником податків і зборів передбачених ЗУ „Про
систему оподаткування”, зареєстрований в ДПІ у Центральному р-ні м. Миколаєва
як платник податків, має борг з єдиного податку за період з 20.02.2003 р. по
20.11.03 р.  в сумі 1012,74 грн. Оскільки
заява про визнання боржника банкрутом подана 1.02.07 р. після закінчення 1095
днів з дати визначення суми боргу то суд дійшов висновку, що боржник є вільним
від боргу і підстав для визнання його банкрутом немає.

ДПІ у Центральному р-ні м. Миколаєва не погодившись із висновками
місцевого суду, звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати
ухвалу господарського суду Миколаївської області, обґрунтувавши свої доводи
посиланням на ст.52 ЗУ „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання
його банкрутом”, пояснюючи, що СПД -ФО ОСОБА_1 являючись платником єдиного
податку в порушення п.2 Указу Президента України „Про спрощену систему
оподаткування обліку та звітності” №727/98 від 3.07.1998 не сплачував єдиний
податок за ставкою, встановленою місцевою Радою, до 20 числа наступного місяця,
внаслідок чого виникла заборгованість перед бюджетом в сумі 1012,74 грн.

Посилання господарського суду на ст.15 ЗУ „Про порядок погашення
зобов"язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими
фондами” №2181-ІІІ від 21.12.00 р. є помилковим, оскільки п.п. 15.2.1 цього
закону передбачає, що у разі  коли
податкове зобов'язання було нараховане податковим органом до закінчення строку
давності, визначеного п.15.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв'язку з
відмовою у самостійному погашенні податкового зобов'язання, може бути стягнуто
протягом наступних 1095 календарних днів від дня узгодження податкового
зобов'язання. СПД, який знаходився на спрощеній системі оподаткувала не подає
до ДПІ документи, які можна вважати податковою декларацією, розрахунком, тощо,
а податковий орган не визначає суму податкового зобов'язання, тому на
суму єдиного податку не поширюється процедура узгодження сум податкових
зобов"язань, встановлених ЗУ№2181-ІІІ (ст.5)

Одночасно скаржник просить відновити строк на апеляційне оскарження з
підстав несвоєчасного отримання оскаржуваної ухвали.

СПД-ФО ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, ухвала про прийняття
апеляційної скарги до провадження повернута підприємством зв'язку з довідкою
про відсутність адресата. Відповідно з нормами ГПК апеляційна скарга
розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення, розглянувши матеріали справи, судова колегія
дійшла висновку про невідповідність висновку місцевого суду нормам
матеріального права, обставинам справи, виходячи із наступного.

ДПІ у Центральному районі м. Миколаєва 21.01.07 р. звернулась із заявою
вих.№1736/9/10-00 про порушення справи про банкрутство в порядку ст.52 ЗУ„Про
відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”  боржника СПД-ФО ОСОБА_1 за яким рахується
недоїмка з єдиного податку в загальній сумі 1012,74 грн.

Ухвалою про порушення справи про банкрутство від 6.02.07 р. справу
призначено до розгляду та відкриття ліквідаційної процедури на 21.02.07 р.   Ухвалою від 21.02.07 р., у зв'язку із
нез'явленням боржника, розгляд справи відкладено на 15.03.07 р. та зобов'язано
кредитора надати рішення Міськради, розрахунок суми боргу з посиланням на норми
права. Відповідно до протоколу судового засідання від 15.03.07 р. в судовому
засіданні заслухано пояснення кредитора, досліджено докази, надані кредитором
та винесено ухвалу, вступну та резолютивну частину якої в судовому засіданні не
оголошено.

Судова колегія не погоджується з висновками місцевого суду виходячи із
наступного.

Як свідчать матеріали справи, СПД-фізична особа ОСОБА_1 згідно його
заяви є платником єдиного податку відповідно до Указу Президента України „Про
спрощену систему оподаткування обліку та звітності суб'єктів малого
підприємництва”. Відповідно до п.5 абз.2 Указу суб'єкти малого підприємництва
несуть відповідальність за правильність обчислення, своєчасність подання
розрахунків та сплати сум єдиного податку згідно із законодавством України.
Так, за результатами господарської діяльності за звітний податковий період,
згідно додатку до „Порядку видачі свідоцтва про сплату єдиного податку” затв.
наказом ДПАУ від 29.10.99 р.  №599 в
редакції наказу №521 від 28.12.01 р. -суб'єкт малого підприємництва -фізична
особа -платник єдиного податку зобов'язаний подавати до ДПІ звіт про суму
фактично сплаченого єдиного податку за звітній період. Останній звіт СПД-ФО
ОСОБА_1 подав 9.01.03 р.(а.с.23)

Застосування місцевим судом положення ст.40 ЗУ„Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” суперечить ст.52 цього
закону, оскільки припинення провадження у справі про банкрутство є можливим при
застосуванні загальних умов для порушення справи про банкрутство. Крім того,
п.7 ст.40 цього закону визначено підставу припинення провадження у справі про
банкрутство -у разі, коли боржник виконав усі зобов'язання перед кредиторами,
що не є тотожними висновку суду, що боржник є вільним від боргів у зв'язку із
пропуском строку позовної давності на стягнення податкового боргу,
встановленого ст.15 ЗУ „Про порядок погашення зобов"язань платників
податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” №2181-ІІІ.

Відповідно до ст.52 ЗУ„Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом” передбачено особливості
банкрутства відсутнього боржника, зокрема, заява про порушення справи про
банкрутство відсутнього боржника подається кредитором незалежно від розміру
вимог до боржника та строку виконання зобов"язань. При цьому нема
необхідності застосовувати загальні умови для порушення справи про банкрутство.

На підставі викладеного, ухвала про припинення провадження у справі про
банкрутство відсутнього боржника суперечить нормам матеріального права.

Керуючись ст.
ст.53,99,101-106 ГПК України, суд

постановив:

1.          Відновити ДПІ у Центральному районі
м. Миколаєва строку на апеляційне оскарження.

2.          Ухвалу господарського суду
Миколаївської області від 15.03.2007 року по справі №14/55/07 -скасувати.

Справу направити до господарського суду Миколаївської області для
продовження провадження у справі.

Постанова апеляційної інстанції
набирає чинності   з   дня прийняття та може бути оскаржена у
касаційному  порядку в місячний термін до
Вищого  господарського
суду  України.

Головуючий суддя
А.М. Жукова

Суддя
Т.А. Величко

Суддя
Л.І. Бойко