ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007 р.
№ 5/521

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Самусенко С.С. –головуючого,

Черкащенка М.М.,

Плюшка І.А.,

розглянувши  матеріали касаційної скарги

Приватного малого підприємства "Транспортник"

на постанову
Луганського апеляційного господарського суду
від 26 лютого 2007 року

у справі
№ 5/521

господарського суду
Луганської області

за позовом
Приватного малого підприємства "Транспортник"

до
Комунального підприємства "Житлосервіс Ритм"

про
стягнення 11 559 грн. 16 коп.

за участю представників сторін

від позивача –Проказа А.М.,
від відповідача –не з’явився

В С Т А Н О В И В :

Приватне мале підприємство "Транспортник" звернулося до господарського суду Луганської області із позовом до Комунального підприємства "Житлосервіс Ритм" про стягнення 11 559 грн. 16 коп., із яких 10 525 грн. збитків, 246 грн. 52 коп. –3 % річних та 787 грн. 64 коп. інфляційних витрат.

В обґрунтування позовних вимог ПМП "Транспортник" посилається на ст.ст. 526, 625 Цивільного кодексу України, зазначає про неналежне виконання КП "Житлосервіс Ритм" умов договору № 20 від 07.10.2005 на виконання підрядних робіт по ремонту м’якої покрівлі будівель та споруд.

Рішенням господарського суду Луганської області від 25.12.2006 у справі №5/521 позов задоволено повністю.

Господарський суд Луганської області, керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 625 ЦК України, ст. 193 Господарського кодексу України, зазначає про факт порушення КП "Житлосервіс Ритм" зобов’язань за договором № 20 від 07.10.2005 на виконання підрядних робіт по ремонту м’якої покрівлі будівель та споруд.

Постановою Луганського апеляційного господарського суду від 26.02.2007 у справі № 5/521 (колегія суддів: головуючий –Перлов Д.Ю., судді –Бородіна Л.І., Журавльова Л.І.) рішення господарського суду Луганської області від 25.12.2006 скасовано частково, в задоволенні вимог щодо стягнення 5 525 грн. збитків, пов’язаних з правовою допомогою та транспортними витратами, відмовлено, провадження у справі щодо стягнення 5 000 грн., пов’язаних з правовою допомогою, припинено, в решті рішення залишено без змін.

Луганський апеляційний господарський суд, посилаючись на ст.ст. 22, 44 ЦК України, зазначає про те, що правова допомога та транспортні і службові витрати не відносяться до складу збитків, враховуючи відсутність відповідного причинного-наслідкового зв’язку.

У касаційній скарзі ПМП "Транспортник" просить постанову Луганського апеляційного господарського суду від 26.02.2007 у справі № 5/521 скасувати, рішення господарського суду Луганської області від 25.12.2006 залишити без змін.

В обґрунтування касаційних вимог ПМП "Транспортник", посилаючись на ст.224 ГК України, ст. 22 ЦК України, зазначає про суперечність постанови апеляційного господарського суду нормам матеріального права, з огляду на належність правової допомоги та транспортних витрат до складу збитків, враховуючи наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку зазначених витрат з протиправною поведінкою КП "Житлосервіс Ритм".

Крім того, ПМП "Транспортник" зазначає про порушення господарським судом апеляційної інстанції норм процесуального права, з огляду на те, що суд прийняв до розгляду апеляційну скаргу КП "Житлосервіс Ритм", не дивлячись на порушення КП "Житлосервіс Ритм" строку її подання, при відсутності відповідного клопотання, всупереч ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Вищим господарським судом України ухвалою від 26.04.2007 року у справі №5/521 порушено касаційне провадження.

Відповідач процесуальним правом участі його повноважного представника у судовому засіданні касаційної інстанції не скористався.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права апеляційним господарським судом, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права сама встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові місцевого чи апеляційного господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

За встановленими обставинами у даній справі господарськими судами першої та апеляційної інстанцій між ПМП "Транспортник" та КП "Житлосервіс Ритм" укладено договір № 20 від 07.10.2005 на виконання підрядних робіт, за умовами якого підрядник (ПМП "Транспортник") зобов’язався виконати підрядні роботи по ремонту м’якої покрівлі будівель та споруд, а замовник (КП "Житлосервіс Ритм") прийняти їх та оплатити.

В зв’язку з тим, що КП "Житлосервіс Ритм" не було своєчасно здійснено остаточний розрахунок за виконані роботи відповідно до умов договору, ПМП "Транспортник" звернувся до господарського суду Луганської області, рішенням якого у справі № 2/322 було стягнуто з КП "Житлосервіс Ритм" 10 270 грн. 80 коп. заборгованості, у задоволенні вимог щодо стягнення судових витрат у вигляді витрат на правову допомогу у сумі 5 000 грн., транспортних витрат на суму 376 грн. та службових витрат на суму 200 грн. відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На суму стягнутої рішенням місцевого господарського суду у справі № 2/322 з КП "Житлосервіс Ритм" суми заборгованості ПМП "Транспортник" нарахувало 246 грн. 52 коп. –3 % річних та 787 грн. 64 коп. інфляційних витрат.

Враховуючи вищенаведені встановлені судами обставини, господарські суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про задоволення вимог ПМП "Транспортник" щодо стягнення з КП "Житлосервіс Ритм" 3 % річних та інфляційних витрат згідно ст.625 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

За ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками господарського суду апеляційної інстанції про те, що віднесення до складу збитків витрат на правову допомогу суперечить закону, оскільки такі витрати незалежно від підстав їх виникнення не мають обов’язкового характеру, не відносяться до обов’язкових платежів, здійснюються на власний розсуд замовника і не можуть бути покладені на іншу особу, тому не знаходяться у необхідному причинному зв’язку із  діями відповідача.

Колегія суддів звертає увагу на те, що 5000 грн. заявлено ПМП "Транспортник" у якості збитків, тому ст.80 ГПК України застосовано господарським судом апеляційної інстанції помилково, оскільки у справі № 2/322 їх заявлено як судові витрати в порядку ст. 44 ГПК України.

Відтак судам слід було відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення 10000 грн. витрат на правову допомогу як збитків у повному обсязі.

З урахуванням положень ст.22 ЦК України та ст.224 ГК України апеляційний господарський суд дійшов вірного висновку про відмову у стягненні 525 грн., пов’язаних з транспортними та службовими витратами.

Щодо процесуальних порушень відносно поновлення строку на апеляційне оскарження, про які йдеться в касаційній скарзі, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на те, що у самій апеляційній скарзі КП "Житлосервіс Ритм" (а.с.70) зазначено причини пропуску строку подання скарги, які апеляційний господарський суд, відновивши пропущений строк, визнав поважними.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія суддів Вищого господарського суду України встановила, що постанова Луганського апеляційного господарського суду від 26.02.2007 у справі № 5/521 підлягає зміні згідно п. 5 ст.1119 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Приватного малого підприємства "Транспортник" задовольнити частково.

Постанову  Луганського апеляційного господарського суду від 26.02.2007 у справі № 5/521 змінити.

Пункт 4 резолютивної частини постанови Луганського апеляційного господарського суду від 26.02.2007 у справі № 5/521 виключити.

Пункт 3 резолютивної частини постанови від 26.02.2007 викласти в наступній редакції:

«В задоволенні вимог про стягнення 10 525 грн. збитків відмовити».

В решті постанову від 26.02.2007 у справі № 5/521 залишити без змін.

Головуючий                                                                      С. Самусенко

Судді                                                                                          М. Черкащенко

І. Плюшко