суд
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "16" січня 2007 р.                                                       Справа № 1/1329

Господарський суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді

судді Сичової О.П.

судді

за участю представників сторін

від позивача Венгерук С.Ю. - представник за довіреністю;

від відповідача ОСОБА_1 - приватний підприємець;

розглянув справу за позовом ВАТ "ЕК
"Житомиробленерго" (м. Житомир)

до Приватного підприємця ОСОБА_1(м.Житомир)

про стягнення 10347,93 грн.

В порядку ч. 4 ст. 69 ГПК України, спір вирішено у більш тривалий
строк ніж встановлено ч. 1 ст. 69 ГПК України.

Позивачем подано позов про стягнення на його користь з відповідача
підвищеної плати за спожиту електричну енергію понад договірні величини в сумі
10347,93грн.

Вимоги позивача ґрунтуються на порушені відповідачем положень п.
4.1 та п. 5.1 укладеного між сторонами договору НОМЕР_1на користування
електричною енергією, зокрема щодо своєчасного та повного розрахунку за спожиту
електричну енергію, а також щодо оплати нарахувань за перевищення договірних
величин електроспоживання  та потужності.

Позивач зазначає, що в порушення п. 4.1 договору відповідач не
оплатив у встановлені строки виданий електропостачальною компанією рахунок від
28.04.05 на суму 3254,52грн. за спожиту у квітні місяці електричну енергію, а в
порушення п. 5.1 договору не оплатив виданий рахунок від 21.04.05 на суму
10347,93грн. за спожиту понад договірну величину електричну енергію.

Договірна величина була попередньо відкоригована позивачем шляхом
надіслання відповідачу повідомлення без дати та номеру.

Нормативно, обов'язок споживачів сплачувати п'ятикратну вартість
різниці фактично спожитої та договірної величини електричної енергії, за
відповідний розрахунковий період, було закріплено  в Законі України "Про
електроенергетику" в редакції чинній до 23.06.05, а порядок доведення
споживачам та коригування граничних величин споживання електричної енергії
закріплено Порядком постачання електроенергії споживачам, затвердженого  Постановою Кабінету міністрів України
"Про невідкладні заходи щодо стабілізації фінансового становища
підприємств електроенергетичної галузі" від 24.03.99 №441 (в редакції
постанови КМУ №475 від 09.04.02) та Правилами користування електричною
енергією, затверджених постановою НКРЕ України №28 від 31.07.96 (в редакції
постанови НКРЕ України від 22.08.02 №928).

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач позовні вимоги заперечує з підстав викладених у
поясненні на позовну заяву (а.с.42-45) .

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи,
господарський суд

ВСТАНОВИВ:

15.11.2000 року між Житомирським районом електричних мереж, який
дієна підставі положення і є виробничим підрозділом ВАТ
"ЕК"Житомиробленерго" (позивач) та приватним підприємцем ОСОБА_1(відповідач)
було укладено договір НОМЕР_1на користування електричною енергією.

Пунктом 1.1. договору встановлюється, що позивач забезпечує
постачання електричної енергії у відповідності до умов договору, а відповідач
своєчасно проводить оплату за використану електричну енергію в грошовій формі
або іншій формі у відповідності з чинним законодавством і виконує інші умови
визначені цим договором.

Згідно п. 2.3 договору, відпуск електроенергії здійснюється у
величинах відповідно до додатку №1 договору. У випадках зміни цих величин
позивач має направити відповідачу листом лімітне повідомлення.

Відповідно до п.4.1 договору, відповідач зобов'язувався своєчасно
сплачувати кошти за використану електричну енергію, а також вносити всі інші
платежі за розрахунковий період. Розрахунковим періодом вважається період з 16
числа по 15 число включно і вказаний період прирівнюється до календарного
місяця.

Відповідно до п. 5.1 договору, у випадку споживання електроенергії
та потужності понад кількість обумовлену договором на відповідний період,
відповідач виключно банківськими коштами зобов'язується сплатити позивачу
п'ятикратну вартість електроенергії та потужності,  витраченої понад  обумовлений договором обсяг електроенергії та
потужності згідно із Законом України "Про електроенергетику", за
тарифами, які діяли в період, коли було виявлено перевищення.

Згідно з п. 6.2 договору, оплата електроенергії має здійснюватись
відповідачем самостійно, авансовими платежами в такі терміни: перша оплата  - до 2 числа розрахункового місяця 50%
вартості очікуваного споживання електроенергії згідно з договором, з врахування
сальдо на початок місяця; остаточний розрахунок - не пізніше 5 діб після
закінчення розрахункового періоду в розмірі фактичного споживання
електроенергії за місяць з врахуванням сальдо на початок місяця.

Відповідно до п.1.2 Правил користування електричною енергією,
договірною величиною споживання електричної енергії є узгоджений в договорі між
постачальником електричної енергії і споживачем обсяг електричної енергії, який
може бути спожитий споживачем за відповідний розрахунковий період.

Пунктом 6.3 Правил користування електричною енергією
встановлюється, що договір про постачання електричної енергії має містити умову
про договірну (граничну) величину споживання електроенергії, договірну
(граничну) величину споживання електричної потужності (для об'єктів потужністю
150 кВА (кВт) та більше) та порядок їх погодження сторонами, яка є істотною та
обов'язковою для цього виду угод.

Відповідно до абзацу 1 пункту 11 Порядку постачання електричної
енергії споживачам, граничні величини споживання електричної енергії та
потужності доводяться до споживачів як договірні величини у терміни, обумовлені
договором між місцевою енергопостачальною організацією та споживачем.
Повідомлення про ці величини є невід'ємною частиною договору.

Позивачем зазначається, що згідно
додатку №1 до договору НОМЕР_1від 15.11.2000року (а.с.9) на квітень
місяць 2005 року відповідачу було доведено договірну величину споживання
електроенергії в обсязі 0 кВт/год.

Проте, господарський суд не може погодитись з таким твердженням
позивача, так як додаток №1 до договору взагалі не містить будь-яких цифрових
позначень доведеного обсягу постачання електричної енергії у відповідних графах
на проти розрахункових місяців. Крім того, в додатку №1 до договору НОМЕР_1не
вказано рік в місяцях якого здійснювалось постачання електричної енергії.

Оскільки, в додатку №1 не було вказано про конкретні договірні
(граничні) величини споживання електричної енергії, позивач у відповідності до
умов договору та нормативних актів,
повинен був  надсилати відповідачу
повідомлення про ці величини.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують
надіслання відповідачу повідомлень про граничні величини споживання електричної
енергії та потужності у відповідному розрахунковому періоді, як того вимагає
абзац 1 пункту 11 Порядку постачання електричної енергії споживачам.

Беручи до уваги вищевикладене, господарський суд  приходить до висновку, що сторонами не було
погоджено договірні величини споживання електричної енергії. Твердження
позивача,  що  відповідачу
було  доведено у квітні місяці
2005 року обсяг споживання електроенергії в розмірі 0 кВт/год та здійснені при
цьому посилання на  додаток №1 до
договору НОМЕР_1, господарський суд вважає необґрунтованими, оскільки
зазначений додаток №1, з огляду на його зміст, а також з вищенаведених
підстав,  не може вважатись належним
доказом цього.

З матеріалів справи вбачається, що фактично у квітні місяці 2005
року відповідачем було спожито електроенергії в обсязі 6568 кВт/год на загальну
суму 3254,52грн. з врахуванням ПДВ.

Як зазначає позивач, з метою оплати спожитої електроенергії у
квітні місяці 2005 року, позивач видав відповідачу рахунок №НОМЕР_2 від
28.04.05 на суму 3254,52грн. (а.с.11).

Оскільки, виданий позивачем рахунок не був оплачений відповідачем
у повному обсязі, відповідно до п.2.3 договору та п.11 постанови Кабінету
Міністрів України №441, за підсумками місяця договірна величина споживання
електричної енергії була відкоригована
до рівня фактично сплаченої відповідачем за квітень місяць 2005 року
величини її споживання - 303 кВт/год. Коригування граничної величини
електроспоживання було проведено шляхом надіслання відповідачу повідомлення без
дати та номеру (а.с.12).

За даними позивача, перевищення договірної величини споживання
електричної енергії склало 6265 кВт/год. (6568 кВт/год. - 303 кВт/год.), що з
урахуванням п'ятикратної вартості електричної енергії становить суму в розмірі
10347,93грн.

Для оплати вищезазначеної суми позивач видав відповідачу рахунок
№НОМЕР_3 від 21.04.05, який останній повинен був оплатити.

Господарський суд не в змозі погодитись з такими доводами позивача
виходячи з наступного.

Виходячи з п. 6.3. договору НОМЕР_1, сторони обумовили, що у
випадку не оплати платіжного документа протягом 5 днів, вони керуються
договірними зобов'язаннями та вимогами Правил користування електроенергією в
частині припинення подачі електроенергії, а на суму вказану в платіжному
документі, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожну
добу до дня фактичної сплати. Сума нарахованої пені доводиться споживачу
(відповідачу) окремим платіжним документом.

Тобто, сторони обумовили, що оплата спожитої електричної енергії
має здійснюватись на підставі платіжного документа, яким в даному випадку є
рахунок за активну електроенергію №НОМЕР_2 від 28.04.05.

Виходячи з даного, 5-ти денний строк оплати розпочав свій перебіг
з 29.04.05 (з на ступного дня видачі рахунку). Отже, відповідач зобов'язаний
був розрахуватись з позивачем до
03.05.05. Оскільки 3 травня 2005 року був вихідним днем, останньою датою
проведення розрахунку стало 4 травня 2005 року.

З наявного в матеріалах справи реєстру оплат за період з 01.03.05
по 01.07.05 (а.с.19) вбачається, що відповідач 18.04.05 сплатив позивачу суму
коштів в розмірі 150грн., 29.04.05 сплатив 2000грн. та 04.05.05 сплатив
1150грн. за спожиту у квітні місяці 2005 року електричну енергію, що в сумі
становить 3300грн. Тобто, позивач сплатив
кошти в межах встановленого в п.6.3. договору строку.

З реєстру №41 "на відправку кореспонденції по відключенням по
санкції за квітень 2005 року споживачів-боржнків" (а.с.20) вбачається, що
відповідачу 26.04.05 направлялась кореспонденція , проте, дане не свідчить, що
йому було направлені повідомлення про коригування договірних (граничних)
величин електроспоживання та/або рахунок №НОМЕР_3 від 21.04.05 про сплату
санкцій за перевищення граничних (договірних) рівнів електроспоживання.

Крім того, господарський суд звертає увагу, що рахунок №НОМЕР_3
від 21.04.05 про сплату санкцій за перевищення граничних (договірних) рівнів
електроспоживання був виданий раніше ніж рахунок №НОМЕР_2 від 28.04.05 про
сплату спожитої в квітні місяці 2005 року електричну енергію, а також раніше
фактичного коригування граничних величин споживання електроенергії шляхом
надіслання лімітного повідомлення, якщо виходити з реєстру №41 на відправку
кореспонденції.

Пунктом 5.3 Правил користування електричною енергією, затверджених
постановою НКРЕ №28 від 31.07.96 (із змінами та доповненнями) встановлено, що
коригування постачальником договірної (граничної величини) споживання
електричної енергії до рівня фактично оплаченої за цей розрахунковий період
величини спожитої електричної енергії здійснюється за підсумками розрахункового
періоду, тобто кількість фактично оплаченої за розрахунковий період електричної
енергії визначається на момент проведення коригування, оскільки п'ятикратна
вартість різниці спожитої договірної величини є відповідальністю за споживання
електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період, а не
відповідальністю за прострочку оплати спожитої електроенергії (за порушення
строку оплати п.6.3 договору передбачена відповідальність у вигляді пені).

Позивачем не доведено моменту отримання відповідачем повідомлення
про коригування договірних величин споживання. Виходячи з реєстру №41 та беручи
до уваги нормальний обіг поштової кореспонденції (3 дня), відповідач мав
отримати повідомлення про коригування 29.04.05. З матеріалів справи вбачається,
що 29.04.05 відповідач оплатив 2000грн., тобто інформація яка містилась в
повідомленні уже не відповідала дійсним обставинам.

Таким чином, у позивача не було підстав для коригування граничних
величин споживання електричної енергії за квітень місяць 2005 року до рівня фактично
оплаченої величини її споживання за вказаний розрахунковий період у розмірах
визначених в повідомленні, а також для виставлення рахунку №НОМЕР_3 від
21.04.05 на суму 10347,93грн., оскільки договірна величина споживання
електричної енергії попередньо не була доведена відповідачу належним чином, а
спожита ним електрична енергія у відповідний розрахунковий період, була
оплачена в повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Оцінивши всі докази в  усій
повноті та сукупності, господарський суд вважає, що позивачем не було доведено
порушення відповідачем норм чинного законодавства та умов договору. Взяті на
себе зобов'язання, відповідач виконав належним чином, у відповідності з
порядком встановленим законодавством та договором.

Враховуючи вищевикладене, в позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення
10-ти денного строку з дня його підписання.

Суддя
Сичова О.П.

Дата підпису
19.01.07р.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу