СУД
СУД
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27.02.07                                                                                 Справа № 4/81ад.

Суддя господарського суду Луганської області Батюк Г.М., при секретарі судового засідання Лукашишиній Т.М., розглянув матеріали справи за позовом

Рубіжанського міського центру зайнятості –робочий орган виконавчої дирекції Фонду загальнообов"язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, м. Рубіжне Луганської області

до Комунального підприємства «Житлово-  експлуатаційного підприємства №6», м. Рубіжне Луганської області

про стягнення 5527 грн.  55  коп.

представники сторін:

від позивача  - Лисянський М.І., дов.№ 311/2-199 від 10.02.07;

від відповідача –Гнезділова Г.В., дов. № 293-23 від 11.04.05.

Суть спору:           заявлені вимоги про стягнення  заборгованості  по страхових внесках на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття у сумі 5527 грн. 55 коп., у тому числі: недоїмку по внескам у сумі 4709 грн. 95 коп., пеню у сумі  817 грн. 60 коп.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 26.02.07 № 98-23, зданого до суду 27.02.07,розмір позовних вимог визнав у повному обсязі.

Позивачем та відповідачем подана до суду заява, здана до суду 27.02.07, про закінчення попереднього засідання та призначення справи до судового розгляду в даному судовому засіданні. Заява позивача про розгляд справи на попередньому засіданні судом задовольняється.

Згідно довідки Головного управління статистики у Луганській області від 22.02.07 № 13-48/756 правильна назва відповідача  Житлове експлуатаційне підприємство № 6.

На підставі викладеного відповідачем по справі слід вважати  Житлове експлуатаційне підприємство № 6.

Згідно п. 6 Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), який набрав законної сили  з 1 вересня 2005 року, до початку  діяльності окружного адміністративного суду адміністративні справи, підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України,  вирішуються відповідним господарським  судом  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Тому,  та з урахуванням рекомендацій Верховного суду України, провадження у даній справі здійснюється  за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Сторони не досягли примирення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, встановивши фактичні обставини справи, оцінивши надані докази, суд

в с т а н о в и в:

Відповідно до Закону України  від 02.03.00 № 1533-ІІІ “Про  загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" ( далі –Закон) роботодавець набуває  статусу  платника страхових внесків  до Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття ( далі - Фонд) з дня  реєстрації згідно з пунктом 1 частини другої статті 35 цього Закону та зобов`язаний  своєчасно та в повному розмірі сплачувати страхові внески (пункт 2 частини  другої статті  35 Закону ).

Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Оцінивши доводи позивача у їх сукупності, суддя вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю, з огляду на наступне.

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача  заборгованості  по страхових внесках на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття у сумі 5527 грн. 55 коп., у тому числі: недоїмку по внескам у сумі 4709 грн. 95 коп., пеню у сумі  817 грн. 60 коп.

З матеріалів справи вбачається, що  відповідач є платником страхових внесків  до Фонду та  зобов’язаний сплачувати  страхові внески.

Відповідно до Закону України від 11.01.01 № 2213-ІІІ “Про  розмір  внесків на деякі  види загальнообов`язкового державного соціального страхування” розмір внесків на загальнообов`язкове державне  страхування на випадок безробіття для роботодавців складає 1,9%, з 31.03.05 – 1,6% (відповідно д о Закону України від 25.03.05 № 2505-IV „Про внесення змін до Закону України „Про Державний бюджет України на 2005 рік” та деяких  інших законодавчих актів України”), з 01.01.06 –1,3% (відповідно до Закону України від 20.12.05 № 3235-IV „Про Державний бюджет України на 2006 рік”) суми  фактичних витрат на оплату праці, 0,5% для найманих працівників.

Частиною другою статті 38 Закону встановлено, що у разі  несвоєчасної сплати страхових внесків страхувальниками, у тому  числі  через ухилення від реєстрації як платника страхових внесків, або  неповної їх сплати, страхувальники  сплачують суму  донарахованих контролюючим органом страхових внесків  (недоїмки), штраф та пеню.

Згідно з актом перевірки правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття № 11 від 31.01.07  відповідачу за період з 02.02.06 по 31.12.06  нарахована недоїмка у сумі 10862 грн. 51 коп.,  пеня у сумі 817 грн. 60 коп.

Згідно постанови господарського суду Луганської області від 04.05.06 № 7/130 з відповідача на користь позивача стягнута заборгованість по страхових внесках ( недоїмка) у сумі 5785 грн. 94 коп. та пеню у сумі 366 грн. 62 коп.

Відповідач не в повному обсязі проводив оплату страхових внесків, тому за період з лютого 2006 року  по січень 2007 рік недоїмка зросла до 10862 грн. 51 коп., тобто збільшилась на 4709 грн. 95 коп., нарахована пеня  у сумі 817 грн. 60 коп.

Позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості  по страхових внесках на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття у сумі  5527 грн. 55 коп., у тому числі: недоїмку по внескам у сумі 4709 грн. 95 коп., пеню у сумі  817 грн. 60 коп., відповідають чинному законодавству, документально обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи, у тому числі актом звірення взаємних розрахунків від 31.01.07, який підписаний сторонами по справі без доповнень та зауважень, скріплений печатками їх підприємств, тому підлягають до задоволення повністю та стягненню з відповідача.

Сума пені підтверджена документально –Актом перевірки правильності нарахування, своєчасності і повноти перерахування страхових внесків на загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття № 11 від 31.01.07 .

Згідно зі ст. ст. 112, 136 КАС України у разі визнання відповідачем адміністративного позову суд приймає рішення  про задоволення адміністративного позову за умови, що дії відповідача не суперечать закону або не порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси.

Судом встановлено, що дії відповідача у справі не суперечать закону та не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб.

За таких обставин, позовні вимоги слід визнати обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Питання по судових витратах не вирішується, оскільки позивач звільнений від їх сплати у встановленому порядку, а ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено їх стягнення у даних випадках.

Згідно ст. 160, 167 Кодексу адміністративного судочинства України у судовому засіданні, в  якому закінчився розгляд справи, оголошено вступну та резолютивну частини постанови та повідомлено представників сторін про те, що повний текст постанови буде виготовлений та підписаний  01.03.07.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 17, 87, 94, 98, 110,111,112, 136, 157,158-163 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

п о с т а н о в и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Житлового експлуатаційного підприємства № 6, м.Рубіжне Луганської області, вул. Дзержинського,4, п/р 0945 у філії «Промінвестбанку»м.Рубіжне, МФО 304643, код ЄДРПО 31212512  на користь Рубіжанського міського центру зайнятості, м. Рубіжне Луганської області, вул. Будівельників,34, п/р 0071 УДК у Луганській області, МФО 804013, ,  недоїмку по страхових внесках у сумі 4709 грн. 95 коп., пеню у сумі  817 грн. 60 коп.

Постанова  набирає законної сили після  закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження,  встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку заяву не було подано.

Про апеляційне оскарження рішення  суду  першої  інстанції спочатку  подається  заява.  Обґрунтування  мотивів  оскарження  і вимоги до суду апеляційної інстанції  викладаються  в  апеляційній скарзі.

Заява  про  апеляційне  оскарження  та  апеляційна  скарга подаються до адміністративного суду  апеляційної  інстанції  через суд  першої  інстанції,  який  ухвалив оскаржуване судове рішення. Копія апеляційної скарги одночасно  надсилається  особою,  яка  її подає, до суду апеляційної інстанції.

Заява  про  апеляційне  оскарження  постанови  суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення,  а в разі   складення   постанови  у  повному  обсязі  відповідно  до статті 160 цього Кодексу -  з  дня  складення  в  повному  обсязі. Апеляційна  скарга  на  постанову  суду першої інстанції подається протягом  двадцяти  днів  після  подання  заяви   про   апеляційне оскарження.

Апеляційна   скарга  може  бути  подана  без  попереднього подання заяви про апеляційне оскарження,  якщо скарга подається  у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанову складено у повному обсязі та підписано 01.03.07

Суддя                                                                                Г.М.Батюк