Харківський апеляційний
господарський суд
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" квітня 2007
р.
Справа № 9/617-06

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя , судді  ,

при секретарі Байбак О.І.

за
участю представників сторін:

позивача - Філатова І.А.

відповідача -  не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні
Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача
(вх. НОМЕР_1) на рішення господарського суду Сумської області від 26.01.07
р. по справі № 9/617-06

за позовом Управління
Пенсійного фонду України в м. Охтирка

до Приватний підприємець ОСОБА_1,
м. Охтирка

про стягнення 17602,46 грн

встановила:

У вересні 2006 р. позивач -Управління пенсійного фонду України в
м. Охтирка звернулося до господарського суду з позовною заявою про стягнення з
відповідача -ПП ОСОБА_117602,46 грн. заборгованості, в т.ч. 1347,78 грн.
страхових внесків та 16254,68 грн. фінансових санкцій.

Рішенням господарського суду Сумської області від 26.01.07 р.
(суддя Кіяшко В.І.) по справі № 9/617-06 позов задоволено. З відповідача на
користь позивача стягнуто 17602,46 грн. заборгованості, та розстрочено
виконання рішення рівномірними щомісячними платежами по 200 грн. до повного погашення
заборгованості; стягнуто з відповідача в доход державного бюджету 176,02 грн.
держмита, та на користь ДП „Судовий інформаційний центр” 98,33 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, а також 19,67 грн ПДВ.

Рішення мотивоване з тих підстав, що фінансові санкції у сумі
16254,68 грн. до відповідача позивачем застосовано на підставі п. 5 ч. 9 ст.
106 Закону України „Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування"; що відповідач не надав
доказів остаточної сплати страхових внесків та нарахованих позивачем
фінансових санкцій; що підстави, через які виконання рішення підлягає
розстроченню є  винятковими та ін.

Позивач з рішенням в частині надання відповідачу відстрочки
виконання рішення не погоджується, вважає рішення в цій частині
необгрунтованим, подав апеляційну скаргу в якій просить рішення в частині
надання відповідачу відстрочки виконання рішення скасувати. В обгрунтування
своїх вимог позивач посилається на норми чинного законодавства України,
відповідно до яких страхові внески, що судом стягнуті з відповідача на користь
позивача підлягають сплаті відповідачем незалежно від фінансового стану їх
платника без надання останньому будь-яких пільг та звілнень від сплати та ін.

Відповідач в судове засідання не з”явився, хоча належним чином
повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, відзиву чи пояснення
по скарзі не надав, про причини неприбуття не повідомив.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані суду докази та
доводи, судова колегія встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, та правомірно встановлено судом
першої інстанції, відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України "Про збір на
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", відповідач є платником
збору на обов'язкове державне пенсійне страхування і, відповідно до п.1 ст.15
Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування" від 09.07.2003р. №1058-ІУ є платником страхових внесків до
Пенсійного фонду України.

За неподання розрахунку сум страхових внесків на обов'язкове
державне пенсійне страхування у строки, визначені законодавством, позивачем до
відповідача, на підставі п. 5 ч. 9 ст. 106 Закону України "Про
загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", рішеннями Управління
ПФУ Охтирському районі №№ 163, 164, 165, 166, 167, 168 від 22.08.06 р., №№169,
170, 171, 172, 173, 174, 175, 175, 176 , 177 від 22.08.06 р. та Актом перевірки
повноти нарахування та своєчасності сплати внесків до управління Пенсійного
фонду України в м. Охтирка № 28 від 22.08.2006 року. застосовано фінансові
санкції у сумі 16 254,68 грн. а також донараховано 1347,78 грн. страхових
внесків на загальнообов”язкове державне пенсійне страхування. Враховуючи те, що
нарахування фінансових санкцій та донарахування страхових внесків позивачем у
відповідності до норм чинного законодавства України, а також те, що відповідач
не надав доказів повної сплати вказаних платежів, господарський суд правомірно
дійшов висновку про їх стягнення з відповідача на користь позивача.

Як свідчать матеріали справи, в процесі розгляду справи в суді
першої інстанції відповідач проти існування заборгованості не заперечував, та
надав клопотання про розстрочення виконання рішення, посилаючись при цьому на
тяжке матеріальне становище.

З матеріалів справи також вбачається, що господарський суд
приймаючи оскаржуване рішення в частині надання розстрочки та задоволення
відповідного клопотання виходив з того, що підстави, через які виконання
рішення підлягає розстроченню є
винятковими.

Однак, викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії
суддів,  не повністю відповідають
фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм не надана правильна та
належна правова оцінка, в зв”язку з чим, є підстави для задоволення апеляційної
скарги і скасування прийнятого по справі рішення.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу
України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу  господарський суд  оцінює
докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному,
повному і об'єктивному розгляді  в  судовому
процесі  всіх обставин справи  в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку
встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і
заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного
вирішення господарського спору.

За змістом ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони
або за своєю ініціативою господарський суд, може відстрочити або
розстрочити  виконання рішення, змінити
спосіб та  порядок його виконання. Проте,
вирішуючи питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення,
господарський суд повинен  врахувати
матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у
виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші
обставини справи. Також підставою відстрочки або розстрочки виконання рішення
можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять
його неможливим у строк та є винятковими.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 13 Конституції України,
держава забезпечує захист прав всіх суб'єктів права власності і господарювання,
всі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Як свідчать матеріали справи, позивач всупереч вимогам ст. 33 ГПК
України в обгрунтування заявленого клопотання не надав будь-яких доказів на
підтвердження викладених в ньому обставин. Крім того, на протязі 2005-2006 р.р.
без поважних причин ухилявся від виконання покладених на нього законодавством
України обов”язків щодо розрахунку та сплати спірних платежів на користь
позивача. Тобто з урахуванням вказаного, господарський суд приймаючи
оскаржуване рішення в частині надання рострочення в його виконанні не в повному
обсязі дослідив наведені доводи і матеріали справи, не врахував інтереси
позивача, ступінь вини відповідача у виникненні спору, не визначив конкретні
обставини справи для надання розстрочення, не визначив винятковість випадку.

Враховуючи зазначене, наведені відповідачем у клопотанні обставини
не можуть вважатися доведеними, вказане клопотання не може бути задоволено, а
рішення господарського суду в частині надання розстрочення підлягає
скасуванню.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду
частково відповідають вимогам чинного законодавства та фактичним обставинам
справи, і воно підлягає зміні з інших підстав та мотивів ніж ті, що були
викладені заявником в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 4 ст. 103, п. 1 ст. 104,  ст. ст. 105, ГПК України, судова колегія -

постановила:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Рішення господарського суду Сумської області від 26.01.07 р. по
справі № 9/617-06 змінити.

В частині розстрочення виконання рішення (рівними щомісячними
платежами по 200 грн. до повного погашення боргу) , визначеного в п. 2
резолютивної частини, рішення скасувати та в задоволенні клопотання відповідача
про розстрочку виконання рішення -відмовити.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Головуючий суддя

Судді