ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 лютого 2007 р.

№ 12/68-Б

Судова
колегія Вищого господарського суду України у складі :

Полякова Б.М., -головуючого
(доповідач у справі),

Катеринчук Л.Й.,

Ткаченко Н.Г.

розглянувши касаційні скарги

1.          Приватного підприємства
"Херсонснабсбит",       м.
Херсон; 2.          ЗАТ
"Югспецстрой", м. Херсон; 3.          АКБ соціального розвитку
“Укрсоцбанк”, м. Київ

на ухвалу

від 18.07.2006 р. господарського
суду Херсонської області

у справі

№ 12/68-Б
господарського суду Херсонської області

за заявою

ЗАТ “Волинський шовковий
комбінат”

до

ВАТ “Херсонський бавовняний
комбінат”

про

банкрутство

арбітражний керуючий

ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю

прокурора Херсонської області

в судовому
засіданні взяли участь представники:

ПП "Херсонснабсбит"

Олицький Т.М., довір.;

ЗАТ “Волинський шовковий комбінат”

Юдін С.В., довір.;

АКБ соціального розвитку
“Укрсоцбанк”

Ковальчук К.О., довір.;

ЗАТ "Югспецстрой"

Васильєва М.В., довір.; Рибачок
С.А., довір.;

боржника

Прокопенко Я.Ю., довір.;

та розпорядник майна

ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

У провадженні  господарського суду Херсонської області
знаходиться справа №12/68-Б про банкрутство ВАТ “Херсонський бавовняний
комбінат”.

Ухвалою господарського суду
Херсонської області від 18.07.2006 р. (судді: Ребриста С.В. -головуючий,
Немченко Л.М., Пінтеліна Т.Г.) задоволено клопотання Державного департаменту з
питань банкрутства і припинено повноваження розпорядника майна ОСОБА_2,
задоволено клопотання ЗАТ “Волинський шовковий комбінат” про призначення
розпорядником майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1, зобов'язано
розпорядника майна боржника арбітражного керуючого ОСОБА_1 вчинити певні дії.

Крім того, залучено до участі у
справі Фонд державного майна України та визнано грошові вимоги ініціюючого
кредитора ЗАТ “Волинський шовковий комбінат” до боржника в сумі 3 217 253,31
грн.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою,
ПП "Херсонснабсбит", ЗАТ "Югспецстрой" та АКБ соціального
розвитку “Укрсоцбанк” звернулися до Вищого господарського суду України з
касаційними скаргами.

В поданій касаційній скарзі ПП
"Херсонснабсбит" просить скасувати ухвалу господарського суду
Херсонської області від 18.07.2006 р. в частині призначення розпорядника майна
та в частині визнання вимог ініціюючого кредитора - ЗАТ “Волинський шовковий
комбінат” до боржника в сумі 3 217 253,31 грн., в іншій частині ухвалу залишити
в силі та передати справу до господарського суду Херсонської області для
подальшого розгляду.

Вимоги касаційних скарг ЗАТ
"Югспецстрой" та АКБ соціального розвитку “Укрсоцбанк” полягають у
скасуванні ухвали господарського суду Херсонської області від 18.07.2006 р. в
повному обсязі.

На думку заявників касаційних скарг,
судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права,
зокрема ст. ст. 1, 2, 13, 14 Закону України “Про відновлення платоспроможності
боржника або визнання його банкрутом” (далі -Закон) та ст. ст. 43, 44,
47, 84, 86 ГПК України.

Заслухавши пояснення учасників
судового засідання, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши наявні
матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та
процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 31
Закону арбітражні керуючі діють на підставі ліцензії арбітражного керуючого,
виданої уповноваженим органом у порядку, встановленому законом, якщо інше не
передбачено цим Законом.

Анулювання ліцензії арбітражного
керуючого під час здійснення арбітражним керуючим своїх повноважень є підставою
для усунення його від виконання обов'язків арбітражного керуючого під час
провадження у справі про банкрутство.

Як встановлено судом першої
інстанції та вбачається з матеріалів справи, до суду звернувся Державний
департамент з питань банкрутства Міністерства економіки України з клопотанням
від 13.06.2006 р. № 216-30/33 про усунення арбітражного керуючого ОСОБА_2 від
виконання обов'язків розпорядника майна у справі № 12/68Б на підставі
анулювання його ліцензії.

У зв'язку з чим, судом першої
інстанції припинено повноваження розпорядника майна ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону
розпорядник майна призначається у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 2 цієї статті
розпорядник майна призначається господарським судом із числа осіб,
зареєстрованих державним органом з питань банкрутства як арбітражні керуючі, а
кредитори мають право запропонувати кандидатуру розпорядника майна, яка
відповідає вимогам, передбаченим цим Законом.

З матеріалів справи вбачається, що
підготовче засідання у справі було проведено та відповідна публікація
оголошення про порушення провадження у справі
про банкрутство була здійснена.

Однак, у зв'язку з неодноразовим
оскарженням до суду різних інстанцій винесених у справі судових рішень,
неправомірним затвердженням у справі мирової угоди та її подальшим оскарженням
грошові вимоги кредиторів до боржника не були визнані та реєстр вимог
кредиторів не був затверджений судом.

Тобто, крім ініціюючого кредитора,
у справі ще не визнані інші конкурсні кредитори боржника та не створені органи
конкурсного самоуправління -збори кредиторів та комітет кредиторів.

За таких обставин справи судом
призначено розпорядника майна, кандидатуру якого запропоновано ініціюючим
кредитором.

Заявники касаційних скарг тільки
подали заяви про визнання їх кредиторами боржника та ще не набули повних прав
учасників справи про банкрутство. Тому, вимоги цих осіб можуть стосуватися лише
розгляду їх грошових вимог та грошових вимог інших кредиторів, а не призначення
розпорядника майна у справі.

Таким чином, такі особи не набули
як прав на подання пропозиції кандидатури розпорядника майна, так і прав на
оскарження ухвали про призначення розпорядника майна.

Отже, касаційні скарги вказаних
осіб не дають підстав для зміни або скасування ухвали щодо призначення
розпорядника майна у справі.

При цьому, названа ухвала в частині
призначення розпорядником майна арбітражного керуючого ОСОБА_1 не була
оскаржена державним органом з питань банкрутства.

Разом з тим, колегія суддів
зазначає, що, звертаючись з клопотанням від 13.06.2006 р. № 216-30/33 про усунення
арбітражного керуючого ОСОБА_2 від виконання обов'язків розпорядника майна у
справі № 12/68Б, державним органом з питань банкрутства не запропоновано суду
нову кандидатуру розпорядника майна ВАТ “Херсонський бавовняний комбінат”
відповідно до ст. 2 Закону.

Враховуючи те, що у справі про
банкрутство суд обмежений чіткими, встановленими Законом, строками та процедура
розпорядження майном боржника нерозривно пов'язана з особою, яка забезпечує
виконання  цієї процедури, а саме
здійснення заходів щодо нагляду та контролю за управлінням та розпорядженням
майном боржника, з метою забезпечення збереження та ефективного використання
майнових активів боржника та проведення аналізу його фінансового становища (ст.
1 Закону), судом обгрунтовано призначено розпорядника майна за пропозицією
ініціюючого кредитора.

Втім, з матеріалів справи
вбачається, що в подальшому кандидатура арбітражного керуючого ОСОБА_1 була
погоджена державним органом з питань банкрутства в якості розпорядника майна
ВАТ “Херсонський бавовняний комбінат” (лист Державного департаменту з питань
банкрутства Міністерства економіки України від 07.08.2006 р. № 216-30/375).

Посилання заявників в касаційних
скаргах на неправомірне визнання грошових вимог ЗАТ “Волинський шовковий
комбінат” до боржника у зв'язку з їх погашенням боржником шляхом передачі у
власність ЗАТ “Волинський шовковий комбінат” нерухомого майна боржника на суму
вимог на підставі рішення господарського суду Херсонської області від
23.02.2006 р. у справі № 7/89-ПН-06 визнаються колегією суддів
необгрунтованими.

Постановою Вищого господарського
суду України від 14.06.2006 р. у справі № 7/89-ПН-06 вказане рішення
господарського суду Херсонської області від 23.02.2006 р. про визнання за ЗАТ
“Волинський шовковий комбінат” права власності на майно, що належить боржнику,
скасовано та справу передано на новий розгляд до цього суду.

Також, в подальшому ухвалу
господарського суду Херсонської області від 21.11.2005 р. у справі № 12/68Б про
затвердження мирової угоди,  доповнення №
1 від 25.01.2006 р. до якої передбачало передачу в рахунок погашення боргу
кредитору -ЗАТ “Волинський шовковий комбінат” майна боржника на суму
еквівалентну сумі боргу, скасовано постановою Запорізького апеляційного
господарського суду від 30.03.2006р., залишеною без змін постановою Вищого
господарського суду України від 21.06.2006 р.

Отже, грошові вимоги зазначеного
кредитора не погашені боржником, а питання щодо фактичного повернення майна у
власність боржника підлягають вирішенню в порядку позовного провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів
дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції відповідає нормам
матеріального і процесуального права та підстав для її зміни або скасування не
вбачається.

Беручи до уваги вказане та
керуючись ст. ст. 1, 2, 13, 14 Закону України “Про відновлення
платоспроможності боржника або визнання його банкрутом”, ст. ст. 1115,
1117, 1119 -11111 Господарського
процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1.          Касаційні скарги Приватного
підприємства "Херсонснабсбит", ЗАТ "Югспецстрой" та АКБ
соціального розвитку “Укрсоцбанк” залишити без задоволення.

2.          Ухвалу господарського суду
Херсонської області від 18.07.2006 р. у справі № 12/68-Б залишити без
змін.

Головуючий                                                                         Б.М.
Поляков

Судді
Л.Й. Катеринчук

Н.Г.
Ткаченко