ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
ПОСТАНОВА

"17" січня 2007 р.
Справа №  3/357

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Н.В. Болгаррозглянув у судовому засіданні 17.01.07 о 11:35 справу № 3/357

за позовом: Олександрійської об'єднаної державної податкової інспекції;

до відповідача: Державної виконавчої служби у м. Олександрія;

за участю третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору

на стороні позивача: Торгівельно-роздрібного підприємства "Меркурій;

на стороні відповідача: Приватного підприємця Бойка Олександра Петровича,

Портунової Валентини Миколаївни,

Огієнка Сергія Івановича

про визнання дій неправомірними,

за участю:

секретаря судового засідання Маринич Т.П.;

представників

позивача - Дьорка А.М., довіреність № 25 від 10.01.06;

відповідача: державного виконавця Поташенка А.В., довіреність б/н від 28.11.06;

третьої особи - підприємця Бойка О. П. - підприємець Бойко О.П.;

інших третіх осіб  - участі не брали.

Олександрійська об'єднана державна податкова інспекція (далі про тексу - Олександрійська ОДПІ) звернулася до господарського суду про визнання неправомірними дій, які здійснюються державною виконавчою службою у м. Олександрія (далі по тексту - ДВС у м. Олександрія)   щодо арешту й опису, передачі на реалізацію майна, яке знаходиться у податковій заставі та належать  комунальному торгівельно-роздрібному підприємству "Меркурій" (далі по тексту - ТРП "Меркурій") а саме: продбази добудови (літ. Л), будівлі складу (літ. Ц), металевого гаражу (літ. Х).

Відповідач позов не визнає, посилаючись у запереченнях на те, що стягнення проводилося за виконавчим документом (виконавчим написом нотаріуса), який "набрав юридичної сили" 03.07.1997 р., тобто задовго до виникнення податкової застави; жодна особа не повідомляла державного виконавця при складанні ним акту опису й арешту майна чи його передачі на реалізацію про існування податкової застави; Закон України "Про виконавче провадження" не зобов'язує державного виконавця перед зверненням стягнення на майно перевіряти, чи не перебуває майно у податковій заставі; в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна не зареєстровано жодного обтяження за заявою Олександрійської ОДПІ, а навпаки - є лише обтяження ДВС у м. Олександрія у вигляді арешту конкретно визначеного майна  ТРП "Меркурій"; за ст. 39 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" пріоритет публічного обтяження (податкової застави) встановлюється з моменту його реєстрації; позивач провів реєстрацію лише у державному реєстрі застав рухомого майна; так як реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, то у разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно не є чинним у відносинах з третіми особами; Олександрійська об'єднана державна податкова інспекція мала право звернутися із позовом про звільнення майна з-під арешту в порядку ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження", і ніяка особа не заважала реалізувати таке право; з тих причин, що заявник звернувся із адміністративним позовом із порушенням десятиденного строку, встановленого ст. 181 Кодексу адміністративного судочинства України, то відповідно до ст. 100 такого Кодексу пропущення строку звернення до адміністративного суду є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову за умови, якщо на цьому наполягає одна із сторін.

Фізична особа - підприємець О.П. Бойко просить не порушувати його права і інтереси, посилаючись на те, що  приміщення складу (літера "Л) по вул. Титова, 2 у м. Олександрія, належного ТРП "Меркурій", ним орендувалося по договору оренди № 87 від 14.08.02, укладеним із Фондом комунального майна м. Олександрії; після оголошення у газеті "Народне слово" № 115 проведення прилюдних торгів з реалізації майна  ТРП "Меркурій" прийняв участь у них і по результатах проведених торгів 09.11.06 одержав прав на покупку приміщення складу, яке є необхідним для ведення підприємницької діяльності для утримання сім'ї, оформив документи щодо набуття права власності - нотаріально посвідчене свідоцтво про право власності, про реєстрацію права власності у БТІ, технічний паспорт та інші.

Інші треті особи вимоги господарського суду не виконали, участі у судовому засіданні не брали.

У судовому засіданні представник позивача просить господарський суд задовольнити адміністративний позов; представник відповідача та третя особа просять у задоволенні позову відмовити.

При розгляді матеріалів справи, заслуховуванні пояснень представників сторін та підприємця Бойка О.П. господарський суд встановив наступне:

15.06.05 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного  управління юстиції при примусовому виконанні виконавчого напису, виданого 02.07.1997 р. державним нотаріусом про стягнення з ТРП "Меркурій" на користь  КП "Теплокомуненерго" (без зазначення предмету стягнення за виконавчим написом) описане майно - продбаза добудови (літ. Л), будівля складу (літ. Ц), металевий гараж (літ. Х), і на нього накладений арешт, про що складений акт опису й арешту майна від 15.06.05.

За вих. № 17603 від 24.06.05 відділ державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції повідомив ТРП "Меркурій", про те, що згідно проведеної експертизи вартість арештованого майна становить 8317 грн.

За вих. № 45 від 27.10.06 з посиланням на договір № 5120066 від 07.07.05 Кіровоградська філія товариство з обмеженою відповідальністю "Мультимедіа Софт" повідомила ДВС у м. Олександрія, ТРП "Меркурій", КП "Теплокомуненерго" про те, що прилюдні торги по реалізації арештованого нерухомого майна, що належить ТРП "Меркурій" призначені на 09.11.06 і майно реалізується за кошти в рахунок погашення заборгованості перед КП "Теплокомуненерго".

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.05 № 711 затверджене "Положення про Департамент державної виконавчої служби".

Згідно п. п. 1, 3, 4 названого Положення Департамент державної виконавчої служби є урядовим органом державного управління, якій діє у складі Мін'юсту та підпорядковується йому; до складу Департаменту входить виконавча служба Автономної республіки Крим, областей, м. Києва та Севастополя, державна виконавча служба у районах, містах (містах обласного значення, районах у містах (органи державної виконавчої служби); основним завданням Департаменту є участь у реалізації державної політики у сфері примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб).

Із створенням Департаменту державної виконавчої служби виконавчі дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження" здійснюється підпорядкованими йому територіальними органами.

ДВС у м. Олександрія є територіальним органом Департаменту державної виконавчої служби.

Олександрійська ОДПІ, вважаючи, що у сфері публічно-правових відносин порушено її права та інтереси як заставодержателя відносно майна, вказаного у акті опису й арешту майна, звернулося до господарського суду з адміністративним позовом, посилаючись на ч. 7 ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", за якою спори, які виникають у виконавчому провадженні щодо звернення стягнення на заставлене майно, вирішується судом.

У даній справі Олександрійською ОДПІ фактично оскаржуються дії ДВС у м. Олександрія щодо продажу майна, яке знаходиться у податковій заставі.

Представник Олександрійської ОДПІ дату реалізації майна - 09.11.06 зазначає як дату, коли податковій інспекції стало відомо про дії територіального органу державної виконавчої служби відносно майна, яке перебуває у податковій заставі, які порушують права та інтереси Олександрійської ОДПІ. Зважаючи на такі доводи підстави вважати, що Олександрійською ОДПІ пропущений строк, про який йдеться у ч. 2 ст. 99 Кодексу адміністративного судочинства України, у господарського суду відсутні.

Відповідно до ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Так як Олександрійська ОДПІ не є учасником виконавчого провадження та особою, яка залучена до проведення виконавчих дій, то вона звернулася до господарського суду  із адміністративним позовом у загальному порядку, передбаченому нормами Кодексу адміністративного судочинства України.

Адміністративний позов може містити вимоги, перелік яких містить ч. 3 ст. 105 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, як то встановлено ч. 4 названої статті, позовна заява може містити, крім визначених частиною третьою, інші вимоги на захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин.

Олександрійська ОДПІ обрала спосіб захисту, викладений нею у позовній заяві, і такий спосіб захисту не протирічить законодавству України.

Право на майно, описане й арештоване органом державної виконавчої служби, яка в подальшому здійснила дії по його реалізації, заявник позову обгрунтовує наявністю податкової застави.

До Державного реєстру застав рухомого майна 27.02.04 був внесений запис про заставу номер 2691-21, який місить дані про податкову заставу всіх активів платника податків - ТРП "Меркурій", що виникла 14.07.03. Заставодержателем у такому реєстрі зазначена Олександрійська ОДПІ. Запис про реєстрацію застави дійсний до 26.02.09.

Представником платника податків - ТРП "Меркурій" та податковим керуючим Олександрійської ОДПІ 05.12.03 був складений та підписаний акт опису активів, самостійно виділених платником податків для продажу на суму 8 574 грн. 74 коп., до якого увійшли продбаза добудови (літ. Л), будівлі складу (літ. Ц), металевий гараж (літ. Х). Після складання такого акту реалізація майна як активів платника податків не проводилася.

Податковий борг ТРП "Меркурій" за довідкою позивача  станом на 15.06.05 становив 10 999 грн. 39 коп., станом на 13.11.05 - 26 498 грн. 71 коп.

Податкова застава рухомого і нерухомого майна, яка виникає в силу Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" (далі по тексу - Закон № 2181), є одним з видів забезпечення погашення податкового боргу платника податків, що накладає на заставний об'єкт деякі обмеження щодо його вільного обігу.

Податкову заставу як запобіжний захід введено з метою захисту бюджетних інтересів держави від ненадходження податкових платежів до бюджету, як того вимагають Конституція України та Закон № 2181.

Реєстрація податкової застави рухомого і нерухомого майна здійснюється в єдиній комп'ютерній базі даних заставного майна - Державному реєстрі застав рухомого майна, якій окрім застави рухомого майна, що виникає згідно з договором, містить податкову заставу рухомого і нерухомого майна.

Відповідно до п.п. 8.2.2. ст. 8 Закону № 2181 право податкової застави поширюється на будь-які активи платника податків, які перебували у його власності (повному господарському віданні) у день виникнення такого права, а також на будь-які інші активи, на які платник податків набуде прав власності у майбутньому, до моменту погашення його податкових зобов'язань.

З урахуванням рішення Конституційного Суду України від 24.03.05 у справі № 1-9/2005 право податкової застави поширюється на будь-які активи платника податків з урахуванням суми його податкового боргу.

Підпунктом 8.3 ст. 8 Закону № 2181 передбачено реєстрацію податкової застави у відповідному державному реєстрі.

Відповідно до ст. 11ст. 39  Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" (далі по тексту - Закон № 1255) обтяження рухомого майна реєструються у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в порядку, встановленому цим Законом; податкова застава поряд з іншими видами публічних обтяжень рухомого майна підлягає реєстрації у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна

У п. 1 спільного наказу Міністерства юстиції України та державної податкової адміністрації України від 07.02.03 № 9/5/59 "Про реєстрацію податкових застав", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.02.03 за № 107/7428 встановлено, що реєстрація податкових застав нерухомого майна здійснюється в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна в порядку, установленому Законом № 1255, Порядком ведення Державного реєстру застав рухомого майна, затвердженого постановою  Кабінету Міністрів України від 05.07.04 № 830, Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.07.04 № 73/5, зареєстрованим в Мін'юсті України 29.07.04 за № 942/9541.

Пунктом 5 розділу ІХ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1255 передбачено, що запис про реєстрацію податкової застави (як одного з видів публічних обтяжень рухомого майна), занесений до Державного реєстру застав рухомого майна (до набрання чинності вищезазначеним Законом), підлягає перенесенню до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до абзацу третього п. 2 наказу № 73/5, розробленого згідно  із Законом № 1255 та постановою № 830, на ДП "Інформюст" покладено обов'язок щодо перенесення бази даних Державного реєстру застав рухомого майна до бази даних Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Отже, податкова застава не потребує перереєстрації у новоствореному реєстрі, оскільки занесені до Державного реєстру застав рухомого майна записи про реєстрацію податкової застави в автоматичному режимі переносяться до Державного реєстру застав рухомого майна.

Виходячи із вищевикладеного податкова застава як публічне обтяження щодо предметів, які описувалися, арештовувалися та реалізовувалися органом державної виконавчої служби, станом на теперішній час не припинена.

Податкова застава зареєстрована Олександрійською ОДПІ у Державному реєстрі застав рухомого майна, однак без урахування суми податкового боргу та рішення Конституційного Суду України від 24.03.05 у справі № 1-9/2005 після набрання ним сили, та без визначення конкретного майна боржника, на яке розповсюджується право податкової застави. Відсутність внесення змін до даних реєстрації податкової застави порушує права інших кредиторів ТРП "Меркурій", вимоги яких до боржника визнані.

За ст. ст. 50, 55 такого Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусовій реалізації; арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту, про що складається акт опису й арешту майна боржника; арешт застосовується а) для забезпечення збереження майна  боржника, що підлягає наступній передачі стягувачеві або реалізації, б) для виконання рішення про конфіскацію майна боржника, в) при виконанні ухвали суду про накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до частини п'ятої ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", боржник має право  вказати ті види майна чи предмети, на які необхідно звернути стягнення в першу чергу, остаточно черговість стягнення на кошти та інше майно боржника визначається державним виконавцем.

Як свідчить текст акту опису й арешту майна, підписаного в тому числі і керівником КП ТРП "Меркурій", боржник не мав заперечень щодо опису й арешту майна, зазначеного у такому акті. Докази оскарження дій державного виконавця щодо складання такого акту відсутні.

Арешт спірного нерухомого майна зареєстрований 13.07.05 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна.

Докази оскарження такої реєстрації у встановленому законодавством порядку відсутні.

Відповідно до частини п'ятої ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє затаводержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або тоді, коли йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі.

Листом від 24.06.05 за № 2107/13 ВДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції повідомляло позивача про оцінку арештованого майна, належного ТРП "Меркурій". Докази реагування на такий лист, а також  того, що орган державної виконавчої служби  був повідомлений про те, що майно ТРП "Меркурій" знаходиться у податковій заставі, відсутні.

Застава як і іпотека за визначенням, що містять ч. 1 Закону України "Про заставу", "Про іпотеку" є способом забезпечення зобов'язання; з вартості предмета застави (іпотеки) кредитор  має право одержати задоволення переважно перед іншими кредиторами.

Майно, про яке йдеться у позові не є індивідуально визначеним майном, що знаходиться у податковій заставі і запис про яке внесений Державного реєстру застав.

Продаж майна боржника при здійсненні виконавчого провадження не є обставиною, що може бути визнана підставою неможливості Олександрійської ОДПІ одержати задоволення вимог за рахунок вартості заставленого майна.

Дії по реалізації спірного майна, про оцінку якого листом від 24.06.05 за № 2107/13 ВДВС Олександрійського міськрайонного управління юстиції повідомляв Олександрійську ОДПІ, для погашення заборгованості ТРП "Меркурій почали здійснюватися як свідчать докази, надані підприємцем Бойко О.П. шляхом публікації оголошення про торги у газеті "Кіровоградська правда" № 73 від 09.07.05. Тобто  саме з такої дати Олександрійська ОДПІ повинна була дізнатися про порушення своїх прав на майно, однак докази оскарження таких дій відсутні.

24.10.06 у газеті "Народне слово" № 115 було знов опубліковано оголошення про проведення прилюдних торгів по реалізації майна ТРП "Меркурій", призначене на 09.11.06. Однак, про визнання дій неправомірними позивач звернувся із позовом до господарського суду  лише 17.11.06 після проведення прилюдних торгів, на яких визначені переможці конкурсу, що придбали майно, виставлене на торги. Такі дії Олександрійської ОДПІ порушують права та інтереси осіб, які придбали майно з прилюдних торгів та оформили право власності на нього, зокрема підприємець Бойко О.П.

Господарський суд також враховує те, що за частиною четвертою ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернено і у разі, коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю.

Як вбачається із відомості наявності основних засобів по ТРП "Меркурій" станом на 01.01.06, підписану керівником і головним бухгалтером, надану Олександрійською ОДПІ, вартість предмета застави - "майна і майнових прав" ТРП "Меркурій" значно перевищую розмір заборгованості -  податкового боргу станом на 13.11.06 - 25 496 грн. 71 коп. боржника заставодержателю.

З викладених підстав, зважаючи на права та інтереси третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, господарський суд  відмовляє у задоволенні позову.

Керуючись ч. ч. 1, 2, 3 ст. 160, ст. 163, ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 254, ч. 6 "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Копії рішень направити сторонам та третім особам.

Постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо така заява не була подана.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Заява про апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному обсязі відповідно до ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України - з дня складення в повному обсязі.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження, і копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга була подана у строк, встановлений для подання заяви про апеляційне оскарження.

Заява про апеляційне оскарження та апеляційна скарга подаються до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає до суду апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова не набрала законної сили.

Суддя

Н. В. Болгар

19.01.07 15:00