ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

01.02.2007
Справа №2-26/695-2007

За позовом Дочірнього підприємства „СОТА-ТЕХСЕРВІС” (м. Сімферополь, пров. Кронштадтський, 8, кв. 29)

До відповідача   Сімферопольського міжміського бюро реєстрації та технічної інвентаризації                           (м. Сімферополь, вул. Некрасова, 11)

Третя особа  Виконавчий комітет Сімферопольської міської ради (м. Сімферополь, вул. Товстого, 15)

Про визнання права власності та зобов’язання провести реєстрацію права власності

Суддя О. Л. Проніна

Представники:

Від позивача – Шевченко І. О., юрист, дов. № 050901.2.Д від 01 вересня 2005 року

Від відповідача –  не з’явився

За участю третьої особи – не з'явилась

Сутність спору:

Позивач – Дочірнє підприємство „СОТА-ТЕХСЕРВІС”, м. Сімферополь, звернулося до Господарського суду АР Крим з позовною заявою до відповідача Сімферопольського МБРТІ, м. Сімферополь, третя особа – Виконавчий комітет Сімферопольської міської ради, м. Сімферополь, про визнання права власності на нерухоме майно (будову, домоволодіння): окремо стояча одноповерхова будівля, площею 280 кв. м., та прилягаючий (поблизу до основної будівлі) окремо стоячий одноповерховий туалет, площею 151 кв. м., що розташовані у м. Сімферополь, вул. Київська, 144а; а також позивач просить суд зобов'язати відповідача провести реєстрацію права власності позивача на зазначене нерухоме майно.

Позивач ґрунтує свої позовні вимоги тим, що він придбав зазначене нерухоме майно у ВАТ „ТРЕКФА” на підставі Договору купівлі - продажу №030731.1 від 31.07.2003 р. та 05.08.2003 р. зазначене нерухоме майно було передано від ВАТ „ТРЕКФА” (Продавця) у власність ДП „СОТА-ТЕХСЕРВІС” (Покупця) та між сторонами був складений Акт приймання-передачі. Відповідачем позивачу було надане Рішення реєстратора про відмову у проведенні реєстрації права власності на зазначене нерухоме майно з підстав недодержання вимог закону. Проте, позивач зазначає що, договір купівлі – продажу був укладений під час дії норм ЦК України 1963 р. та повністю відповідає вимогам цього кодексу.

Відповідач – Сімферопольське МБРТІ пояснень по справі суду не надав, представник у судові засідання не з’являвся, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач надав суду клопотання про розгляд справи у відповідності з чинним законодавством, за наявними в матеріалах справи документами у відсутність його представника.

У зв’язку з достатністю у матеріалах справи доказів, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Третя особа – Виконавчий комітет Сімферопольської міської ради  письмові пояснення по суті спору суду не надала.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши обставини, оцінивши докази, пояснення і заперечення сторін, суд –

Встановив:

Відповідно до наявних у матеріалах справи документів у період з 1959 року по 1963 рік відповідно до Титульного списку капітального будівництва автотранспортних контор, затвердженого Держпланом УРСР 1959 року, та на підставі проектно-кошторисної документації, розробленої Сімферопольською філією „Гипроград” та затвердженої транспортним управлінням Херсонського Раднаргоспу, було проведено добудівництво зі збільшенням площі забудови  Автотранспортної  контори № 8 Херсонського Раднаргоспу, що розташовувалася у південно-західному районі м. Сімферополя на земельній ділянці площею 1,8 га. Для цілей будівництва зі збільшенням площі забудови Протоколом засідання Сімферопольського міського виконавчого комітету № 25 від 01.09.1959 р. §18-б „Про відвід земельної ділянки для будівництва гаражів на 300 машин автотранспортній конторі №8 Херсонського Раднаргоспу в районі Московського шосе” АТК № 8 Херсонського Раднаргоспу була відведена земельна ділянка в районі  Московського шосе площею 5 га. (за рахунок земель радгоспу „Кримська троянда” і овоче-картопляної станції); а також Рішенням Виконкому Сімферопольської Міської Ради депутатів  трудящих №31 від 24.10.1959 р. „Про додатковий відвід земельної  ділянки для будівництва автобази АТК №8 Херсонського Раднаргоспу” була додатково відведена до раніше відведеної ділянки з північно-західної й південно-східної сторони від нього для будівництва автобази земельна ділянка площею  0,80 га.

01.05.1962 р. АТК №8 Херсонського Раднаргоспу перетворена у Автобазу №1 Кримського Раднаргоспу (наказ №81 від 19.04.1962р.). У подальшому, 01.05.1963 р. Автобаза №1 Кримського Раднаргоспу перетворена в Автобазу №20 Кримського Автопромтресту Чорноморського Раднаргоспу (наказ №36 від 28.04.1963р.).

25.12.1964 р. Державна приймальна комісія, призначена Радою народного господарства Чорноморського економічного району (розпорядження №1553-р від  19.12.1964 р.)  прийняла в експлуатацію закінчену будівництвом Автобазу №20 Кримського Автопромтресту Чорноморського Раднаргоспу в м. Сімферополі для  стоянки й обслуговування 350 автомобілів (Акт приймання в експлуатацію від 25.12.1964 р. затверджений Розпорядженням Ради народного господарства Чорноморського економічного району №35-р від 11.01.1965 р.).

20.04.1966 р. Автобаза №20 Кримського Автопромтресту Чорноморського Раднаргоспу в м. Сімферополі перетворена в Сімферопольське автотранспортне підприємство 11065 (наказ №18/п від 20.04.1966 р.). У подальшому, 15.01.1971 р. до Сімферопольського АТП-11065 приєднано Сімферопольське автотранспортне підприємство 11061 (створене на базі Сімферопольського вантажного автопарку Кримоблавтотресту й розташовувалося в районі Московського шосе на території, що прилягає до Сімферопольського АТП-11065).

08.04.1987 р. Сімферопольське АТП-11065 перетворено в Сімферопольське автотранспортне підприємство 24365 (наказ №236 від 07.04.1987р.). У подальшому, 01.08.1988 р. до Сімферопольського АТП-24365 приєднано Сімферопольське автотранспортне підприємство 24360.  20.06.1989 р. Сімферопольське АТП-24365 на виконання Постанови Ради Міністрів УРСР від 22.07.1988 р. №195 перетворено в Сімферопольське автотранспортне підприємство 14365 (наказ №537 від 20.06.1989р.).    10.03.1992 р. Сімферопольське АТП-14365 перетворено у Фірму «ТРЕКФА» (наказ №204 від 27.12.1991 р.). У подальшому, Фірма „ТРЕКФА”  відповідно до Указу Президента України №66/94 від 26.11.1994 р. „Про заходи щодо забезпечення прав громадян на використання приватизаційного майна й сертифікатів” і відповідно до наказу Фонду майна АР Крим №21032 від 22.07.1996 р. перетворена з державного підприємства - Фірми „ТРЕКФА” у Відкрите акціонерне товариство „ТРЕКФА”. Приватизація товариства завершена відповідно до Наказу Фонду майна АР Крим №1301 від 11.09.1998 р.

31.07.2003 р. між позивачем по справі - ДП „СОТА-ТЕХСЕРВІС” та ВАТ „ТРЕКФА” був укладений Договір купівлі-продажу №030731.1 від 31.07.2003 р. про купівлю-продаж від  ВАТ „ТРЕКФА” до ДП „СОТА-ТЕХСЕРВІС” наступного нерухомого майна: індивідуально визначені частини домоволодіння (розташованого за адресою м. Сімферополь, вул. Київська, 144а) -  окремо стояча одноповерхова будівля, площею 280 кв. м., та прилягаючий (поблизу до основної будівлі) окремо стоячий одноповерховий туалет, площею 151 кв. м.  Та 05.08.2003 р. зазначене нерухоме майно було передано від ВАТ „ТРЕКФА” (Продавця) у власність ДП „СОТА-ТЕХСЕРВІС” (Покупця) та між сторонами за договором був складений Акт приймання-передачі

Відповідно до довідки Головного управління статистики в АР Крим (вих. № 05.3-5/4080 від 11.12.2006 р.) ВАТ „ТРЕКФА” припинило своє існування як юридична особа, про що 26.04.2005 р. зроблено запис про вилучення з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України № 2003170.

04.12.2006 р. позивач звернувся до відповідача – Сімферопольського МБРТІ з заявою про реєстрацію права власності на зазначене нерухоме майно. Проте 05.12.2006 р. ДП „СОТА-ТЕХСЕРВІС” отримало Рішення реєстратора про відмову у проведені реєстрації Договору купівлі-продажу №030731.1 від 31.07.2003 р. та права власності на зазначене нерухоме майно відповідно до п. 3.3 Тимчасового положення про порядок державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженого наказом Міністерства юстиції України  від 07.02.2002 р. № 7/5  (відчуження нерухомого майна здійснено без отримання витягу з реєстру прав власності; та недодержання нотаріальної форми договору).

Суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виходячи при  цьому з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи Договір купівлі-продажу №030731.1 від 31.07.2003 р. між позивачем по справі - ДП „СОТА-ТЕХСЕРВІС” та ВАТ „ТРЕКФА” був укладений під час дії норм Цивільного кодексу України 1963 року.

Статтею 44 та главою 20 ЦК України 1963 року визначалось, що для укладення договорів  купівлі-продажу необхідно було дотримуватись простої письмової форми угоди. Тобто, виходячи з приписів зазначених норм укладений позивачем і ВАТ „ТРЕКФА” Договір купівлі-продажу №030731.1 від 31.07.2003 р. повністю відповідає нормам, які діяли на час укладання такого договору, адже він складений в письмовій формі, засвідчений підписами уповноважених осіб та скріплений печатками юридичних осіб.

Слід також зауважити, що відповідно до п. 9 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 р. до договорів, що були укладені до 01.01.2004 р. і продовжують діяти після набрання чинності Цивільним кодексом України, застосовуються правила цього кодексу щодо підстав, порядку і наслідків зміни або розірвання договорів окремих видів незалежно від дати їх укладення.

Отже відповідно до п. 9 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 р. Договір купівлі-продажу №030731.1 від 31.07.2003 р. не повинен бути нотаріально посвідчений, адже він був укладений до набрання чинності ЦК України 2003 р.

Проте, відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 р. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності; щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Отже, виходячи з того, що позивач звернувся до відповідача з заявою про реєстрацію права власності після набрання ЦК України 2003 р. чинності, то до правовідносин по реєстрації права власності застосовуються норми ЦК України 2003 р.

Проте, як вже зазначалось, матеріали справи свідчать про те, що одна зі сторін по договору, а саме продавець - ВАТ „ТРЕКФА”  припинила своє існування як юридична особа, отже отримання ВАТ „ТРЕКФА” витягу з реєстру прав власності є неможливим.

Але поряд з цим, відповідно до ст. 331 ЦК України 2003 р. особа, що створила зі своїх матеріалів нову річ - є її власником; право власності на знову створене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва; якщо законом або договором встановлене прийняття нерухомого майна в експлуатацію, то право власності виникає з моменту його прийому до експлуатації.

Отже, відповідно до ст. 331 ЦК України 2003 р. й на підставі зазначених вище документів, що підтверджують факт будівництва й введення в експлуатацію окремо стоячої одноповерхової будівлі, площею 280 кв. м., та прилягаючого (поблизу до основної будівлі) окремо стоячого одноповерхового туалету, площею 151 кв. м., у рамках будівництва Автобази № 20 Кримського Автопромтресту Чорноморського Раднаргоспу в м. Сімферополі, правонаступником якого в наслідку стало ВАТ «ТРЕКФА»; саме ВАТ «ТРЕКФА» була законним власником зазначеного нерухомого майна отже і мала право на його відчуження.

Таким чином, позивач по справі – ДП „СОТА-ТЕХСЕРВІС” правомірно набув у власність нерухоме майно (будову, домоволодіння): окремо стояча одноповерхова будівля, площею 280 кв. м., та прилягаючий (поблизу до основної будівлі) окремо стоячий одноповерховий туалет, площею 151 кв. м., що розташовані у м. Сімферополь, вул. Київська, 144а.

За такими обставинами позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 4, ст. 80, ст. ст. 82-85 ХПК України, суд

ВИРІШИВ:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати  право власності Дочірнього підприємства „СОТА – ТЕХСЕРВІС” (код у ) на нерухоме майно (будову, домоволодіння):  окремо стояча одноповерхова будівля, площею 280 кв. м., та прилягаючий (поблизу до основної будівлі) окремо стоячий одноповерховий туалет, площею 151 кв. м., що розташовані у м. Сімферополь, вул. Київська, 144а.

3.          Зобов'язати Сімферопольське міжміське бюро реєстрації і технічної інвентаризації провести реєстрацію права власності Дочірнього підприємства „СОТА – ТЕХСЕРВІС” (код у ) на нерухоме майно (будову, домоволодіння):  окремо стояча одноповерхова будівля, площею 280 кв. м., та прилягаючий (поблизу до основної будівлі) окремо стоячий одноповерховий туалет, площею 151 кв. м., що розташовані у м. Сімферополь, вул. Київська, 144а.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Проніна О.Л.