ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

11 травня 2007 р.

№ 2-1333/2006

Вищий
господарський суд  України у
складі колегії  суддів:

Кочерової Н.О., Рибака В.В.,
Грека Б.М.,

перевіривши  матеріали касаційної  скарги

ОСОБА_1

на ухвалу

апеляційного  суду АРК від 14.02.2007р.

у справі

№2-1333/2006

за позовом

ОСОБА_2

до

СГТОВ "Чонгарський"

третя особа

ОСОБА_1

про

визнання недійсним рішення зборів
учасників

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 6 Прикінцевих
положень Закону України  "Про
внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності
справ з питань приватизації та з корпоративних спорів" від 15.12.2006р.
№483-V касаційна скарга по справі №2-1333/2006 передана до Вищого
господарського суду для вирішення питання про її прийняття.

Після набрання чинності цим Законом
касаційні скарги (подання) на судові рішення у справах, передбачених пунктом 2
Прикінцевих положень цього Закону, підлягають розгляду за правилами
Господарського процесуального кодексу України.

Згідно ст. 109 ГПК України
касаційна скарга подається до Вищого господарського суду України через місцевий
або апеляційний господарський  суд, який
прийняв оскаржуване рішення чи постанову.

В зв'язку з цим, при касаційному
оскарженню ухвали апеляційного  суду АРК
від 14.02.2007р., скаржник повинен був в даному випадку, дотримуватись вимог
вказаного процесуального закону, тобто направити скаргу до Вищого господарського
суду України через апеляційний суд АРК.

Також, за приписом частини 4 ст.
111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги
додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі та
документи, що підтверджують сплату держмита у встановленому порядку і розмірі.

Норми Господарського процесуального
кодексу України не передбачають обов'язок для господарського суду щодо
надсилання копій касаційних скарг сторонам, оскільки такий обов'язок
покладається процесуальним законом на скаржника.

Крім того, згідно ст.3 п.2 підп. а
Декрету Кабінету Міністрів України “Про державне мито”  (в редакції з 31.03.2005р.) державне мито по
господарським справам сплачується в наступних розмірах:  із
позовних  заяв  майнового характеру 1 відсоток ціни позову,
але  не
менше  6  неоподатковуваних мінімумів доходів   громадян
і   не  більше 1500 неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян.  Із апеляційних і
касаційних скарг на рішення та постанови, а
також заяв про  перегляд їх
за  нововиявленими обставинами    50 відсотків ставки, що підлягають сплаті у
разі подання заяви, для розгляду спору в першій інстанції.

До того ж, відповідно до ст. 110
Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга може бути
подана протягом одного місяця з дня набрання рішенням місцевого господарського
суду чи постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Враховуючи викладене та керуючись
ст. 86,  п.п. 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.1113
ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
апеляційного  суду АРК від
14.02.2007р.  у справі №2-1333/2006
повернути без розгляду.

Оригінал ухвали Вищого
господарського суду України направити до Джанкойського міського районного суду
АРК  для долучення до матеріалів справи
№2-1333/2006.

Головуючий
Н. Кочерова

Судді
В.
Рибак

Б.Грек