ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

31.01.07 р.                                                                               Справа № 45/358

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю фірми „Виробниче об’єднання

“Прометей ”, , м. Харків

до відповідача: Приватного підприємства „Донбасторг”, ,

м. Донецьк

про стягнення 3 076 грн. 84 коп.

Суддя     Б.Д. Плотніцький

при секретарі судового засідання Івашури О.А.

Представники:

Від позивача: Колобов Л.В. – дир.

Від відповідача: не з’явився

В засіданні суду брали участь

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „Виробниче об’єднання “Прометей ”, м. Харків, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Приватного підприємства „Донбасторг”, м. Донецьк, про стягнення заборгованості у сумі 3 076 грн. 84 коп.

Позивач, в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України  заявою - доповненнями до позовної заяви б/н б/д (вх.№02-41/50470 від 25.12.2006р. збільшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у сумі 4 205 грн. 29 коп.,  в тому числі основний борг – 3 076 грн. 84 коп., три проценти річних – 46 грн. 15 коп., інфляція – 332 грн. 30 коп. та послуги адвоката – 750 грн. 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на невиконання належним чином відповідачем своїх зобов’язань по договору №9/10 від 04.10.2004р., накладні, договір купівлі-продажу №02/01 від 28.03.2004р.

Відповідно до вимог ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати   складаються   з  державного  мита,  сум,  що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

За змістом ст.55 Господарського процесуального кодексу України ціна позову визначається: у позовах про стягнення грошей - стягуваною сумою або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку; у позовах, які складаються з кількох самостійних вимог, - загальною сумою усіх вимог.

При цьому, ціну  позову  вказує  позивач. У   випадках    неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею.

З урахуванням зазначеного, господарський суд самостійно визначає суму позову з урахуванням заяви позивача про збільшення позовних вимог, зокрема предметом спору є заборгованість позивача у сумі 3 455 грн. 29 коп., в тому числі основний борг - 3 076 грн. 84 коп., три проценти річних – 46 грн. 15 коп., інфляція – 332 грн. 30 коп.

Одночасно, господарським судом прийняте клопотання позивача про стягнення з відповідача вартості послуг адвоката у сумі 750 грн. 00 коп.

Крім цього, позивачем в порядку ст.66,67 Господарського процесуального кодексу України заявлене клопотання про вжиття заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно, яке належить Приватному підприємству „Донбасторг”, в рамках  позовних вимог та судових витрат на час розгляду позовної заяви.

Відповідач у судові засідання не з’явився, відзив не надав, позов не оскаржив. Про день та час розгляду справи був повідомлений в установленому порядку.

Згiдно із ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарським судом встановлено наступне:

28.03.2004р. між Приватним підприємством „Донбасторг” та Товариством з обмеженою відповідальністю „Виробниче обєєднання „Прометей”, м.Харків укладений договір купівлі-продажу за №02/01.

За умовами цього договору відповідач повинен передати позивачу у власність сітку проволочну кручену із шестикутними комірками тип (маньє) для внутрішніх та зовнішніх будівельних робіт.

Позивач повинен прийняти та сплатити вартість отриманого товару.

Як стверджує позивач, у нього перед відповідачем наявна заборгованість у сумі 5 163 грн. 60 коп.

Між позивачем та відповідачем 04.10.2004р. підписаний договір №9/10.

Відповідно до умов цього договору, відповідач повинен поставити позивачу продукцію – заготовку квадратну в кількості 500 тон згідно із специфікаціями.

Позивач повинен прийняти продукцію та сплатити її вартість.

На виконання умов зазначеного договору позивачем в якості передоплати було перераховано відповідачу 11 140 грн. 44 коп.

Проте відповідачем товар не був поставлений.

Крім цього, Приватне підприємство „Донбасторг” частково повернуло грошові кошти позивачу, які були перераховані згідно до договору №9/10 від 04.10.2004р.

Станом на 05.12.2006р. відповідачем повернені грошові кошти у сумі 102 900 грн. 00 коп.

Враховуючи наявність заборгованості позивача перед відповідачем у сумі 5 163 грн. 60 коп. по договору купівлі-продажу №02/01 від 28.03.2004р., позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 3 076 грн. 84 коп.

При цьому, позивачем з урахуванням вимог ст.625 Цивільного кодексу України нараховані та пред’явлені до стягнення три проценти річних у сумі 46 грн. 15 коп. та інфляція у сумі 332 грн. 30 коп.

Відповідач заперечень проти позову не надав, у судові засідання не з’являвся.

Господарський суд вважає вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов договору №09/10 від 04.10.2004р. позивачем в якості передоплати були перераховані грошові кошти за продукцію у сумі 11 140 грн. 44 коп.

Факт перерахування з боку відповідача не заперечується та підтверджується платіжними дорученнями, копії яких наявні в матеріалах справи.

При дослідженні матеріалів справи господарським судом встановлено, що відповідач частково повернув грошові кошти позивачу у сумі 102 900 грн. 00 коп.

Таким чином, свої зобов`язання щодо своєчасної поставки заготовки квадратної у кількості 500 тон, всупереч умовам договору №09/10 від 04.10.2004р. та вимогам ст.ст.526, 530 Цивільного кодексу України відповідач не виконав.

На підставі викладеного, господарський суд дійшов до висновку про наявність заборгованості у відповідача перед позивачем у сумі 3 076 грн. 84 коп. (урахуванням наявності заборгованості позивача перед відповідачем у сумі 5 163 грн. 60 коп.)

Стаття 625 Цивільного кодексу України передбачає випадки, коли боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Також відповідно до р. 5 Договору №9/10 від 04.10.2004р., зокрема п. 5.1 передбачено, що сторони у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов’язань несуть відповідальність у відповідності з діючим законодавстом України.

При цьому, п.5.2 вказаного договору встановлено, що строк виконання договору до 31.12.2004р.

Виходячи з того, що відповідачем не виконані зобов’язання, передбачені договором №9/10 від 04.10.2004р., господарський суд дійшов до висновку про правомірність нарахування позивачем трьох процентів річних у сумі 46 грн. 15 коп. та інфляції у сумі  332 грн. 30 коп.

Розрахунок суми санкцій є арифметично вірним, а також таким, що відповідає законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи та з боку відповідача не заперечується.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За приписом ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

При цьому, з урахуванням вимог ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об’єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, враховуючи, що позов доведений позивачем та обгрунтований матеріалами справи, виходячи з того, що відповідач письмових заперечень проти позову не надав, вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у сумі 3 455 грн. 29 коп., в тому числі основний борг - 3 076 грн. 84 коп., три проценти річних – 46 грн. 15 коп., інфляція – 332 грн. 30 коп. підлягають задоволенню.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача вартості послуг адвоката у сумі 750 грн. 00 коп. господарський суд вважає вимогу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного:

З урахуванням роз’яснення Вищого господарського суду України „Про деякі питання застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України” №02-5/78 від 04.03.1998р., витрати позивачів та відповідачів, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат, крім державного мита, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним.

За таких обставин суд з урахуванням обставин конкретної справи, зокрема, ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат  для даної справи.

З урахуванням викладеного, господарський суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача вартості послуг адвоката у сумі 750 грн. 00 коп. підлягає частковому задоволенню у сумі 250 грн. 00 коп.

Стосовно клопотання позивача в порядку ст.66,67 Господарського процесуального кодексу України про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно, яке належить Приватному підприємству „Донбасторг” в рамках  позовних вимог та судових витрат на час розгляду позовної заяви, то воно судом залишене без задоволення як необгрунтоване, оскільки доказів в підтвердження наявності підстав, які б утруднили або зробили неможливим виконання судового рішення, позивачем не надано, судом не встановлено.

Судові витрати у відповідності із ст.49 Господарського процесуального кодексу України підлягають віднесенню на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробниче об’єднання “Прометей”, м. Харків, до Приватного підприємства „Донбасторг”, м. Донецьк, про стягнення заборгованості у сумі 3 455 грн. 29 коп., в тому числі основний борг - 3 076 грн. 84 коп., три проценти річних – 46 грн. 15 коп., інфляція – 332 грн. 30 коп., задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства „Донбасторг”, м. Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробниче об’єднання “Прометей”, м. Харків, основний борг у сумі 3 076 грн. 84 коп., інфляцію у сумі 332 грн. 30 коп., три проценти річних у сумі 46 грн. 29 коп., а всього у сумі 3 455 грн. 29 коп., витрати по сплаті державного мита в сумі 102 грн. 00 коп. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у сумі 118 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Клопотання про стягнення з відповідача вартості послуг адвоката у сумі 750 грн. 00 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства „Донбасторг”, м. Донецьк на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Виробниче об’єднання “Прометей”, м. Харків витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката у сумі 250 грн. 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Рішення може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Рішення прийняте в судовому засіданні 31.01.2007р.

Суддя                                                                         Плотніцький Б.Д.