ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2007 р.                                                                      Справа №14/116-5/338

за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерго-сервісна компанія "ЕСКО-Північ", вул. Рилєєва, 10-а, м. Київ, 04073

до  Дочірнього підприємства "Полтаванафтогазгеологія" Національної акціонерної компанії "Надра України", вул. М.Бірюзова, 7, м. Полтава, 36014

про  стягнення збитків в сумі 2393966,69 грн.

Суддя  Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача:  Бобюровський К.Ю., дов. № 14-01/07П від 12.01.2007р.

від відповідача:  не з"явились

від прокуратури: Харенко В.М., посв. № 40 від 14.07.2004р.

Суть спору:   Про стягнення з відповідача 2 393 966,69 грн. збитків за невиконання умов договору підряду № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року від 9.08.2002 року з доповненнями від 22.10.2002 року по капітальному ремонту свердловини №2 Карайкозівського родовища.

В судовому засіданні 04.10.2007 року за згодою представників сторін оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач 20.04.2006 року подав заяву вих.№130/1-04/06 від 18.04.2006 року про уточнення позовних вимог, в якій зменшив упущену вигоду на суму 609 108,89 грн. і просив суд стягнути з відповідача збитків в сумі 1784857,80грн.

20.04.2006 року Господарським судом Полтавської області позовні вимоги Позивача були задоволені частково та стягнуто з відповідача збитків в розмірі 1 784 857,80 грн., провадження у справі в частині стягнення збитків( упущеної вигоди) у розмірі 609 108,89 грн. було припинено.

Постановою Київського міжобласного апеляційного суду від 15.11.2006 року рішення Господарського суду в частині стягнення збитків залишено без змін.

16 травня 2007 року Вищим господарським судом України справа № 14/116 була направлена на новий розгляд , рішення та постанова судів були скасовані.

08 червня 2007 року  порушено провадження у справі № 14/116-5/338 і справа розглянута  по суті.

03.10.2007 року позивач у відповідності до ст.22 ГПК України вдруге подає заяву про зменшення позовних вимог на суму 130 983,16 грн. і просить задовольнити позовні вимоги щодо стягнення збитків всього у розмірі 1 653 874,64 грн.

Суд обидві заяви про зменшення позовних вимог приймає до розгляду.

Представник відповідача та представник прокуратури позов не визнають, з мотивів викладених у відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, встановив: що 26.04.2000 року між Державним підприємством Національної Акціонерної Компанії „Надра України" „Полтавнафтогазгеологія" , м. Полтава (далі - відповідач), що є правонаступником всіх прав та обов'язків Державного геологічного підприємства „Полтавнафтогазгеологія" та Товариством з обмеженою відповідальністю „Енерго-сервісна компанія „Еско-Північ", м. Київ ( далі - Позивач) укладено договір № 01 про спільну інвестиційну та виробничу діяльність на території України (без створення юридичної особи) по геологічному вивченню (розробці), з дослідно-промислової експлуатації та з подальшою промисловою розробкою Карайкозівського родовища вуглеводнів.

02.08.2001 року згідно з Доповненнями до вказаного Договору в якості третього Учасника Договору про спільну діяльність №01 від 26.04.2000р., на балансі якого знаходяться свердловини №2 І №3 Карайкозівського родовища, приєдналося НГВУ „Охтирканафтогаз" Відкритого акціонерного товариства „Укрнафта".

Учасники Спільної Діяльності, у відповідності до Протоколів засідання Комітету з управління Спільною Діяльністю, а саме: - Протоколів №1 від 01.11.2000р., № 2 від 14.11.2000 р., Протоколів № 1-СД від 23.11.2002 р. , № 2-СД від 26.02.2002 р. (копії в матеріалах справи) передбачили проведення робіт по геологічному вивченню родовища, шляхом відновлення розвідувальних свердловин № 2 і № 3, які знаходились в консервації та одночасно на балансі НГВУ „Охтирканафтогаз".

Програмою робіт по договору про спільну діяльність № 01 від 26.04.2000р. було передбачено проведення дослідно-промислової розробки свердловини №3, згідно плану пробної експлуатації, та проведення робіт з капітального ремонту свердловини №2 та подальшим освоєнням та введенням її в дослідно-промислову експлуатацію.

Відповідно до умов Договору про спільну діяльність №01 від 26.04.2000року, учасники погодились, що Оператором створеної спільної діяльності є Товариство з обмеженою відповідальністю „Енерго-сервісна компанія „Еско-Північ", м. Київ (позивач у справі).

На виконання програми робіт Спільної діяльності щодо свердловини №2 Карайкозівського родовища, Оператором Спільної Діяльності, ТОВ „Енерго-сервісна компанія „Еско-Північ" в особі виконавчого директора Коробкіна Г.Г., який діяв у відповідності до наданих Учасниками СД довіреностями, був укладений договір № І0-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року на виконання підрядних робіт по капітальному ремонту свердловини №2 Карайкозівського родовища, розташованої па території Краснокутського району Харківської області з Відповідачем, Дочірнім підприємством НАК «Надра України»„Полтавнафтогазгеологія".

Відповідно до пункту 2.1 договору підряду № І0-2002/ПР-І54 від 09.08.2002 року проведення всіх робіт, передбачених виконавчим (зведеним) кошторисним розрахунком. Підрядник ( відповідач) зобов'язувався виконати протягом чотирьох місяців, починаючи від здійснення Замовником авансування робіт в обсязі 10% вартості замовленого обсягу робіт ( п.4.3. зазначеного договору підряду) та закінчити всі роботи в тому числі демонтаж та рекультивацію землі до 10 грудня 2002 року.

Умовами Договору підряду № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року та доповненнями до нього від 22.10.2002 року сторони передбачили, що Замовник доручає, а Підрядник зобов'язується виконати роботи по капітальному ремонту свердловини №2 Карайкозівського родовища у відповідності до Програми робіт, Плану робіт. Виконавчому кошторисному розрахунку, Графіку виконання робіт в межах кошторисної ( договірної) вартості в термін до 26 січня 2003 року, а після цього терміну проводити роботи по виклику припливу нафти і проведення дослідження свердловини в термін 10 діб ( до 05.02.2003р.).

При цьому роботи по демонтажу верстату та іншого обладнання повинні були розпочатися з 06.02.2003 року і закінчитись 22 березня 2003 року (див. графік виконаних робіт).

Позивач свої зобов'язання щодо здійснення авансу до початку робіт виконав в повному обсязі, а саме 13.08.2002 р. перерахував відповідачу 70 000,00 грн. (копія банківської виписки в матеріалах справи).

Відповідно до п.4.4. договору підряду № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року , відповідач, ДП «Полтавнафтогазгеологія», повинен був розпочати роботи протягом 5 днів після отримання авансу. Договірна кошторисна вартість робіт згідно п.4.1. договору підряду № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року склала 725 000,00 грн.

Сторони по справі склали виконавчий кошторисний розрахунок вартості робіт по капітальному ремонту свердловини №2 Карайкозівського НГКР, в якому погодились на збільшення кошторисної вартості робіт на 40 %, тобто на 1 015 000,00 грн. При цьому відповідно до календарного графіку виконання робіт термін дії на проведення робіт відповідачем сторони встановили до 22.03.2003 року (див. Додаток до Додаткової угоди №1 від 22.10.2002 р.).

Оплата робіт за договором підряду проводилась виконавчим директором Спільної діяльності  виходячи з фактичного обсягу виконаних робіт та фактичних затрат, понесених відповідачем, в межах кошторисної вартості цих робіт, на підставі рахунків-фактури та підписаних з обох сторін актів виконаних робіт за формою №2-Кб.

В період з 09.08.2002 року по березень-травень 2003 року, відповідачем були виставлені рахунки-фактури та підписані акти виконаних робіт на загальну суму 1251451,81 грн. (копії в матеріалах справи), які повністю були оплачені Замовником (позивачем) по договору підряду.

ТОВ „Еско-Північ”, як Оператор СД,  на період дії Договору про Спільну Діяльність був наділений повноваженнями представляти інтереси всіх учасників спільної діяльності, що стосується розробки свердловин №2 і №3 Карайкозівського родовища, в тому числі реалізації продукції видобутої із свердловин та розподіл прибутків в передбачених умовами Договору СД пропорціях.

Договір підряду за № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року між спірними сторонами укладався на виконання Договору про спільну діяльність і мав на меті виконання повному комплексу робіт по капітальному ремонту свердловини №2 і введенням її в дослідно-промислову розробку. Цей факт підтверджується укладеними між сторонами доповненням і додатками до спірного договору підряду з одночасним обрахуванням терміну кожного етапу робіт.

Як встановлено судом, то повноваження позивача щодо пред’явлення позову та стягнення збитків,  пред’являються  безпосередньо як юридичною особою, де підрядна організація ДП „Полтавнафтогазгеологія” , як окремий підрядчик (юридична особа) здійснювала окремі послуги по капітальному ремонту свердловини №2. Тобто ДП „Полтавнафтогазгеологія”  здійснювала послуги по ремонту свердловини №2 ні як Учасник СД , а як окреме підприємство (юридична особа) яка має відповідний досвіт роботи та відповідне обладнання на виконання цих робіт з метою забезпечити роботою своїх працівників і також отримати прибуток.

Повноваження Позивача щодо стягнення збитків з ДП «Полтавнафтогазгеологія»ґрунтуються на тому, що за рахунок ТОВ «Еско-Північ»здійснювався процес фінансування спільної діяльності в тому числі за підрядними договорами і саме ТОВ «Еско-Північ»було зацікавлене в позитивному результату робіт та в установлені договорами строки проведення  капітального ремонту на свердловині №2.

Таким чином, позивач мав всі підстави розраховувати отримання прибутку ще на протязі 2003 року, оскільки календарним графіком було передбачено закінчити усі види робіт до 22 березня 2003 року.

Відповідач в порушення умов договору підряду № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року та календарного графіку, підрядних робіт в повному обсязі не виконав, крім того, в односторонньому порядку відмовився закінчувати ці роботи, про що свідчить факт проведення робіт з демонтажу бурового станка та обладнання та звільнення земельної ділянки без зазначення будь-яких причин.

Внаслідок порушення відповідачем умов договору підряду № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 Учасниками Спільної діяльності своєчасно не була введена в дослідно-промислову розробку свердловина №2 і не було отримано в період дії Спеціального Дозволу (Ліцензії) на користування надрами в межах Карайкозівського родовища за № 1927 від 14.05.2002 року частки вуглеводнів (нафти та природного газу) у відповідності до п.9.1 Договору про спільну діяльність №01 від 26.04.2000 року зі змінами та доповненнями.

Відповідно до п.6.1 Договору підряду № І0-2002/ПР-154 від 09.08.2002р., винна із Сторін несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов Договору, додатків до нього, і у випадку його порушення зобов'язана відшкодувати іншій Стороні прямі збитки, що виникли з її вини.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором   п.п.6.1., п.9.1.5 ( б), п. 9.1.6. (б) Додаткової угоди до договору підряду.

Суд вважає, що відшкодування збитків відповідачем є реальним, оскільки із свердловини після ліквідації аварії (аварійно-відновлювальні роботи) і проведення робіт по освоєнню (дослідженню), почався здійснюватись видобуток нафти і газу, а тому позивач мав повне право розраховувати на отримання продукції ще в 2003 році, при умові належного виконання відповідачем своїх зобов'язань по договору підряду.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 1653874,64 грн. В решті суми позовних вимог в розмірі 609 108,89 грн. та 130 983,16 грн. провадження у справі судом припиняється.

При задоволенні частково позовних вимог на користь Позивача суд не може погодитись із твердженням представників Відповідача про те, що стороною за Договором № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 р. є «спільна діяльність», оскільки вказаний договір укладений саме з Позивачем ТОВ «Енерго-сервісною компанією «Еско-Північ»та скріплений печаткою цієї юридичної особи. Таким чином, цивільні права та обов’язки відповідача виникли саме перед цією організацією, а питання взаємовідносин учасників та Оператора договору про спільну діяльність виходять за межі цього спору.

Крім цього, як Цивільний кодекс УРСР, який діяв на момент укладення договору № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 р. так і Цивільний кодекс України, в момент набрання чинності яким продовжували існувати цивільні права та обов'язки, що виникли на підставі вказаного Договору, не передбачають такого суб'єкта цивільних прав та обов'язків як "спільна .діяльність", оскільки цим терміном позначається спосіб організації ведення господарської діяльності.

Таким чином, доводи відповідача про те, що позов повинен заявлятися від імені "спільної діяльності" чи самою "спільною діяльністю",  суперечать нормам закону та договору.

Не можуть вважатись достатньо мотивованими та обґрунтованими посилання представників відповідача на те, що відповідач не мав права продовжувати роботи за Договором №10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року, внаслідок чого відсутня вина відповідача, оскільки термін дії Ліцензії на користування надрами №1927 від 14.05.2002 року закінчився 14.05.2003 року, а також на те, що було прийняте рішення про ліквідацію Договору про спільну діяльність №01 від 26.04.2000 року (Протокол №7-СД від 20.11.2003 року), оскільки, як вбачається із умов спірного Договору відповідач зобов'язувався закінчити роботи в термін до 22.03.2003 року, тобто в межах строку дії Спеціального дозволу (Ліцензії) за № 1927 від 14.05.2002 року та спірного договору підряду.

ТОВ „Еско-Північ”, як Оператор СД,  на період дії Договору про Спільну Діяльність був наділений повноваженнями представляти інтереси всіх учасників спільної діяльності, що стосується розробки свердловин №2 і №3 Карайкозівського родовища, в тому числі реалізації продукції видобутої із свердловин та розподіл прибутків в передбачених умовами Договору СД пропорціях.

Оскільки умовами Договору підряду №10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року та  доповненнями від 22.10.2002 року,  календарним графіком виконання робіт  по капітальному ремонту свердловини №2 Карайкозівського родовища передбачалось закінчення проведення аварійно-відновлювальних робіт до 26 січня 2003 року, тому з боку ДП „Полтавнафтогазгеологія” зобов’язання повинні були виконані належним чином і в обумовлений договором строк до 26 січня 2003 року, а вже починаючи з 27 січня 2003 року учасники Спільної діяльності, в тому числі ТОВ „Еско-Північ”, почали б отримувати  прибуток у вигляді добутої нафти та природного газу. Але в період дії Ліцензії на користування надрами, яка діяла до 14 травня 2003 року по свердловині №2 не був  закінчений капітальний ремонт та свердловина не була введена в дослідно-промислову експлуатацію, видобуток нафти і газу не здійснювався.

02.07.2004р. ТОВ „Еско-Північ” отримала від Державного комітету з природних ресурсів України новий Спеціальний Дозвіл ( Ліцензію) за № 2489 на користування надрами в межах Карайкозівського родовища і починаючи з цього моменту у  ТОВ „Еско-Північ” виникають усі правові підстави продовжити видобування нафти та газу із свердловини №2 Карайкозівського родовища в тому числі  розраховувати на отримання (прибутку) вуглеводнів  одразу з цього моменту без додаткових витрат на капітальний ремонт свердловини та інших витрат.

Враховуючи  той факт, що Оператором Спільної діяльності за Договором №01 від 26.04.2000 року було визначено юридичну особу ТОВ «Еско-Північ», яка на той час через Виконавчого директора СД здійснювала фінансово-господарську спільну діяльність а потім вже у 2004 році вже самостійно отримала Спеціальній дозвіл на Карайкозівське родовище також як юридична особа, тому посилання Відповідача стосовно того, що на даний час починаючи від 20.11.2003 року прийнято рішення про припинення дії договору СД №01 від 26.04.2000р. та проводяться дії  ліквідаційної комісії по закриттю спільного договору к цьому позову не мають ніякого відношення, оскільки  суд вважає, що  права ТОВ „Еско-Північ” як юридичної особи яка здійснювала інвестиції до договору про спільну діяльність №01 розраховувала на отримання прибутку  на протязі 2003 року,  а тому  суд вважає, що права Позивача порушені і потребують захисту в судовому порядку.

Оскільки цивільно-правові відносини виникли між сторонами згідно договору № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002р., суд при прийнятті рішення керується вимогами ст.ст.І51, 161-162, 203-204, 216 ЦК УРСР, які діяли в спірний період.

Враховуючи те, що з 01.01.2004р. набрали чинності Цивільний кодекс України та Господарський кодекс України, суд також керується пунктами 4, 9-10 Прикінцевих та Перехідних положень Цивільного кодексу України, ст.ст.598-599, 610-612, 624 Цивільного кодексу України, пунктами 4-5 Прикінцевих положень Господарського кодексу України та ст.ст.216-220, 224-226, 229-234 Господарського кодексу України.

В результаті односторонньої відмови відповідача у провадженні проведення робіт за договором підряду від 9.08.2002 року, в рамках виданої нової ліцензії на користування надрами, позивач вимушений був звернутись до іншого підприємства щодо продовження капітального ремонту свердловини № 2. Після проведення робіт в жовтні-грудні 2004 року, згідно договору підряду укладеного позивачем з ДП "НАК "Надра України" "Чернігівнафтогазгеологія" за № 1-02/2004-85 від 18.10.2004 року аварійно-відновлювальні роботи та виклик припливу по свердловині № 2 були завершені і починаючи з 17.12.2004 року по даний час із свердловини постійно здійснюється видобуток нафти і природного газу.

Наказ НГВУ „Охтирканафтогаз” ВАТ „Укрнафта” №82 від 04.02.2005 року щодо введення свердловини №2 в дослідно-промислову розробку є логічним завершенням робіт на свердловині та підтвердження вимог Позивача щодо задоволення позову та стягнення збитків, оскільки видобуток нафти та газу здійснюється і по даний час.

Таким чином, з боку відповідача в наявності усі елементи складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки ( невиконання робіт з капітального ремонту свердловини в строки, обумовленими договором підряду) , в результаті чого спричинені збитки ( як залучення іншого підприємства до закінчення робіт по свердловині так і не отримання очікуваного прибутку в період дії Ліцензії на користування надрами до 14.05.2003 року), причинний зв'язок між протиправної поведінкою та спричиненими збитками полягає в тому, що об’єктом капітального ремонту була свердловина №2 Карайкозівського родовища, мета усіх робіт по свердловині це виклик припливу вуглеводнів (нафти і газу) в тому числі освоєння і дослідження свердловини, з подальшим введення її в дослідно-промислову розробку і  отриманням  прибутку після реалізації видобутої продукції всіма учасниками Спільної діяльності в тому числі Позивачем.

Законодавчі акти та відповідні Закони України в тому числі статті 11,49 Закону України „Про нафту і газ”, ст.19 Кодексу „Про надра” стверджують, що проведення геологорозвідувальних робіт на Карайкозівському родовищі здійснюється в межах строку (терміну) дії Спеціального дозволу ( Ліцензії) на користування надрами.

Ініціювання Відповідачем продовження дії Ліцензії на користування надрами у встановленому законодавством порядку це його особиста річ, яка не може бути пов’язана з відсутністю вини за підрядними роботами, оскільки отримуючи грошові кошти за підрядними роботами, Відповідач отримував  прибуток, всі інші учасники спільної діяльності тільки несли витрати на ремонт свердловини в очікуванні в період дії ліцензії ще повернути витрачені кошти та отримати додатковий прибуток.

Суд вважає, що не можна застосовувати в даному випадку ст.226 п.п. 3 і 4  ГК України в частині позбавлення права Позивача на відшкодування збитків внаслідок закінчення терміну дії Ліцензії за № 1927 від 14.05.2002 року, яка була видана Дочірньому підприємству „Полтавнафтогазгеологія” терміном на 1 ( один) рік, виходячи з наступного:

-  всі роботи за договором підряду №10-2002/ПР від 09.08.2002 року проводились в період дії цієї ліцензії.

- отримання позитивного результату робіт на свердловині №2 та здійснення видобутку нафти та газу теж повинно  було здійснюватись в період дії Ліцензії а саме до 14.05.2003 року в повному обсязі, а у разі продовження то до тієї дати продовження.

У разі виконання належним чином і в строк відповідачем своїх зобов’язань за договором підряду №10-2002/ПР від 09.08.2002 року,  учасники Спільної діяльності, в тому числі і Позивач у справі починаючи з 06 лютого 2003 року і по 14 травня 2003 року, могли розраховувати на отримання прибутку у вигляді видобутої нафти і газу зі свердловини №2 Карайкозівського родовища.

Після закінчення дії Ліцензії на користування надрами геологорозвідувальні роботи, в тому числі видобування вуглеводнів призупиняється до отримання нової Ліцензії або продовження попередньої Ліцензії.

В даному випадку ствердження відповідача в частині того, що у разі закінчення Ліцензії на користування надрами  Він більше ні за що не відповідає, в тому числі за спричинені такими діями збитки є не вірним.

При отримані позивачем вже нового Спеціального дозволу (Ліцензії) на користування надрами за № 2489 від 02.07.2004 року, відповідач повинен був  продовжити роботи по свердловині та виконати їх в повному обсязі, згідно умов договору, оскільки цей договір підряду не був розірваним або визнаний судом недійсним. Ніяких додаткових угод до спірного договору щодо правомірною відмовою відповідача по продовженню робіт не укладались.

Таким  чином Позивач вважає, що відсутня правомірна відмова відповідача від продовження своїх зобов’язань та відсутні інші обставини, які позбавляли б відповідача від відшкодування збитків.

Після отримання 02 липня 2004 року, нового Спеціального дозволу позивачем  на користування надрами в межах Карайкозівського родовища, близько 5 (п’яти) місяців  йшли переговори з керівництвом ДП „Полтавнафтогазгеологія” щодо продовження  робіт на свердловині №2, однак позитивного результату між сторонами не було отримано, не зважаючи на той факт, що кошторисна вартість робіт складала 1 015 000,00  грн., а було перераховано коштів в сумі 1 251 451,81 грн., що на 235 000 грн. більше запланованого обсягу робіт.

Суд  вважає, що засідання Комітету з управління Спільної діяльністю за Договором №01/1260 від 26.04.2000 року та прийнятим протоколом №7-СД від 20.11.2003 року щодо рішення про розірвання договору про спільну діяльність між учасниками, ніяк не стосуються  договорів на послуги укладені з Оператором СД , а саме з ТОВ «Еско-Північ»в рамках договору про спільну діяльність. Таким чином усі таки договори самостійно не могуть бути розірвані, оскільки. для них існує загальна форма розірвання договорів у відповідності з чинним законодавством. Любе прийняте рішення на комітеті з управління в частині укладання або розірвання договорів в подальшому повинно реалізовуватись в формі підписання додаткових угод або нових договорів керівниками цих підприємств.

Спірний договір підряду між зацікавленими сторонами не був розірваний і ніяких угод не було підписано.

За таких обставин Відповідач мав зобов’язання і після закінчення терміну дії Ліцензії перед Позивачем щодо закінчення капітального ремонту свердловини а також і після отримання нового Спеціального дозволу ( Ліцензії) на користування надрами в межах Карайкозівського родовища.

Відповідно до п.6.1 Договору підряду від 9.08-02 року винна сторона несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов Договору, додатків до нього, і у випадку його порушення зобов'язана відшкодувати іншій стороні прямі збитки, що виникли з її вини.

Щодо відшкодування збитків внаслідок залучення іншого підприємства для виконання робіт з капітального ремонту та виклику припливу із свердловини №2 Карайкозівського родовища за Договором № 1-02/2004-85 від 18.10.2004 року, суд цей розмір збитків залишає не змінним виходячи з наступного:

Відповідач, ДП „Полтавнафтогазгеологія” відмовилась від подальших робіт на свердловині №2 Карайкозівського родовища, тому ТОВ „Еско-Північ”, як Оператор Спільної діяльності вже за Договором СД №35/970-СД від 19.08.2004р., у відповідності до нового спеціального дозволу на користування надрами в межах Карайкозівського родовища, власником якого стало ТОВ „Еско-Північ” продовжило аварійно-відновлювальні роботи по свердловині з подальшим викликом припливу нафти і природного газу та введенням її в дослідно-промислову розробку.

На виконання цього договору про спільну діяльність був укладений договір підряду з ДП „НАК „Надра України” „Чернігівнафтогазгеологія” за № 1-02/2004-85 від 18.10.2004 року в результаті якого Оператором ТОВ „ЕСК „Еско-Північ” були понесені витрати в розмірі 394 017,66 грн., що підтверджується актами виконаних робіт: -  за жовтень 2004 року на суму 73 617,00 грн., -  за листопад 2004 року на суму 188 186,53 грн., -  за грудень 2004 року на суму 132 214,13 грн. а також банківськими виписками про оплату цих виконаних робіт за   22.10. 2004р. на суму  25 000,00 грн., за   27.10.2004р. на суму   10 000,00 грн., за   02.02.2005р. на суму   38 617,00 грн., за   08.02.2005р. на суму   48 186,53 грн., за   22.02.2005р. на суму   71 304,70 грн., за   22.03.2005р. на суму  100 000,00 грн., за   13.05.2005р. на суму  40 000,00 грн., в тому числі Угодою про зарахування однорідних зустрічних вимог від 31.12.2004 р. на суму   60 909,43 грн.

Пункт 9.1.5.(б) договору підряду № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року з ДП „Полтавнафтогазгеологія” передбачає відшкодування понесених Замовником необхідних витрат по виправленню своїми засобами недоліків роботи Підрядника або із залученням третіх осіб на боці Замовника.

При визначенні розміру відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди), суд застосовує термін отримання вуглеводнів із свердловини №2 за 98 діб. Цей термін обраховується у відповідності до підписаного договору підряду з ДП „Полтавнафтогазгеологія” та додатків до нього № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року, а саме з 06 лютого 2003 року по 14 травня 2003 року. ( в період дії Ліцензії )

Суд погоджується з висновком позивача, що у разі належного виконання зобов’язань з боку відповідача за Договором підряду № 10-2002/ПР-154 від 09.08.2002 року, та доповненням до нього і в установлений календарним графіком строк,  починаючи  з 06 лютого 2003 року свердловина №2 Карайкозівського родовища могла  би  вийти на режим роботи та міг би почався здійснювати видобуток продукції учасникам спільної діяльності за Договором №01 від  26.04.2000р. у вигляді  нафти і газу.

Кількість нафти та газу обраховується за аналогією видобутку із цієї свердловини вже в 2004-2005 роках, після того як ДП „НАК „Надра України” „Чернігівнафтогазгеологія”, за договором підряду № 1-02/2004-85 від 18.10.2004 року  завершила ремонтні роботи на свердловині, в результаті чого після освоєння свердловини починаючи з 17 грудня 2004 року і по даний час постійно здійснюється видобуток вуглеводнів, а саме нафти та газу.

Якщо взяти за аналогію видобуток нафти та газу за 98 діб, протягом якої працювала свердловина №2 вже в 2004-2005 році, то цей термін починається з моменту отримання нафти в період освоєння свердловини, тобто з 17 грудня 2004 року і закінчується продовж 98 діб а саме  24 березня 2005 року.

Кількість нафти та газу за цей період визначається виходячи із підписаних актів руху та видобутку  вуглеводнів між представниками підприємства, яка надає послуги ( Цех ВНГ №5 НГВУ „Охтирканафтогаз”)  та представником ТОВ „ТОВ „Еско-Північ”, а саме: нафти в кількості 1 276,64тон., газу в кількості 114,598 тис.м.куб.

Доказами того, що із свердловини було видобуто таку кількість нафти та газу, підтверджується  підписаними актами руху нафти і газу про видобуток, податковою та бухгалтерською звітністю за відповідний період в 2004-2005 роках.

За цю кількість видобутої із свердловини сировини (нафти та газу) позивач здійснював відповідні платежі до бюджету, а саме: - рентна плата, збір за геолого розвідувальні роботи , плата за користування надрами для видобування нафти та газу,  і в подальшому, у відповідності до розрахунків, наданих до податкових органів, здійснював ці платежі до бюджету.

Суд вважає, що відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди з боку Відповідача є реальним, виходячи з того, що свердловина після ліквідації аварії (аварійно-відновлювальні роботи) і проведення робіт по освоєнню, не є пустою, тобто із неї почався здійснюватись видобуток нафти і газу, а тому згідно ч.1 ст.225 Господарського кодексу України, Позивач мав повне право розраховувати на отримання продукції ще в 2003 році, якби  Відповідач належним чином виконав свої зобов’язання.

При обрахуванні упущеної вигоди суд погоджується на  застосування середньої собівартості продукції видобутої із свердловини за цей період, в тому числі враховує сплату рентних та ресурсних платежів в період  січня –травня 2003 року.

Частина 3 статті 623 ЦК України  а також частина 3 статті 225 Господарського кодексу України визначає, що збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Загальний розмір упущеної вигоди ( неодержаних доходів) обраховується виходячи із ціни за нафту і газ на момент подання позовної заяви у відповідності до ст.225 ч.3 Господарського кодексу України за мінусом середньої собівартості за 1 тону нафти та за 1 тис.куб.м. газу ( собівартість одиниці продукції ), та  яка діяла в період порушення Відповідачем своїх зобов’язань за договором підряду ( з 05.02.03 року по 14.05.2003 року.)

Так, згідно Довідки ЗАТ „Українська міжбанківська валютна біржа” за №2/63 від 21.02.2006 року, ціна купівлі нафти по НГВУ „Охтирканафтогаз” ВАТ „Укрнафта” за підсумками аукціону №89-В становила 2 260,72 грн. ( разом з ПДВ) за 1 тону, - 1883,93 грн. без ПДВ.

Ціна за 1 тис.куб.м. газу товарного горючого природного, згідно інформації „Української аграрної біржі” про результати спеціалізованого біржового аукціону №8 від 11.11.2005р. становила 371,83 грн. ( без ПДВ).

Враховуючи те, що середня собівартість одиниці продукції, видобутої із свердловин Карайкозівського родовища, яка врахована виходячи із умов та розцінок на послуги, прийняті  на НГВУ „Охтирканафтогаз” ВАТ „Укрнафта”  за січень –травень 2003 року складає  по нафті  251,88 грн., - по газу  230,28 грн.,

тому  загальний розмір упущеної вигоди ( неодержаних доходів) по Договору №01 від 26.04.2000 року щодо нафти і природного газу за період з 05.02.03 року по 14.05.2003 року становить:

1) всього по нафті : 1883,93 грн. ( ціна на нафту без ПДВ) –251,88 грн. ( собівартість) х на 1 276,64 т.  ( кількість недоотриманої нафти -100 %)  становить 2 083 540,31 грн.

Частка ТОВ „Еско-Північ” по договору №01 від 26.04.2000р., яка складає 60 % розподілу прибутку становить  1 250 124,18 грн.

2) всього по газу: 371,83 грн. ( ціна на газ ( підготовлений, товарний) без ПДВ) –230,28 грн. ( собівартість) х на 114,598 тис.куб.м.  ( кількість недоотриманого газу) становить 16 221,34 грн.

Частка ТОВ „Еско-Північ” по договору №01 від 26.04.2000р., яка складає 60 % розподілу прибутку становить  9 732,80 грн.

Таким чином  позовні вимоги підлягають задоволенню частково в сумі 1 653 874,64 грн., а саме:

-  394 017,66 грн.( витрати на залучення іншого підрядника)

-  1 250 124,18 грн. ( збитки ( упущена вигода) за неодержану нафту)

-  9 732,80 грн.    ( збитки ( упущена вигода) за неодержаний  газ)

У відповідності до статей 525-527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Зобов'язання повинні виконуватися належним чином та є установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням   умов,   визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1)          припинення зобов'язання  внаслідок односторонньої відмови  від зобов'язання,  якщо   це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3)          сплата неустойки;

4)  відшкодування збитків та моральної шкоди.

У відповідності до п. 4 статті 631 Цивільного кодексу України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно зі статтею 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Стаття 22 ( п.1,2) ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1)          втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2)          доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до пункту 8 статті 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав є відшкодування збитків та інші способи захисту майнових прав.

Частина 3 статті 623 ЦК України визначає, що збитки визначаються з урахуванням ринкових цін, що існували на день добровільного задоволення боржником вимоги кредитора у місці, де зобов'язання має бути виконане, а якщо вимога не була задоволена добровільно, - у день пред'явлення позову, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ринкові ціни, що існували на день ухвалення рішення.

Позивач в обґрунтування позовних вимог надав належні докази (в матеріалах справи), тому суд приходить до висновку задовольнити їх частково  та стягнути з відповідача на користь позивача  1653874,64 грн., -  збитків.

На підставі вищевикладеного , та керуючись ст.ст. 22, 33, 36, 43, 44-45, 49, 78, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства Національної акціонерної компанії „Надра України"

„Полтавнафтогазгеологія", 36014, м. Полтава, вул. Маршала Бірюзова, 7 ( п/р 0017 в Регіональному управлінні АК «Промінвестбанк»у м. Полтаві, МФО 331069, ) на  користь Товариства    з  обмеженою відповідальністю „Енерго-сервісної компанії „Еско-Північ", 04073, м. Київ, вул.. Рилєєва, 10-а ( поточний рахунок № 0193 в Філії АКІБ „УкрСиббанк". Київське регіональне управління" м. Київ, МФО 300733, код ЄДРПОУ   30732,64 грн. - збитків,  1653,87 грн. - витрат по оплаті держмита та 118 грн. витрат по оплаті інформаційно- технічного забезпечення судового процесу.

3.Провадження у справі в частині стягнення  740 092,05 гри. -  збитків припинити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                      Гетя Н.Г.