ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.07 р.                                                                             Справа № 7/382а

Суддя господарського суду Донецької області Малашкевич С.А.

при секретарі судового засідання Волобуєва А.Ю.

розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Закритого акціонерного товариства Ордену трудового червоного прапору „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж” м. Маріуполь Донецької області

До відповідача: Державної податкової інспекції в Калінінському районі м. Донецька

Про: визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 08.11.2006 р.

В засіданні суду брали участь

представник позивача: Роздильська Т.В., довіреність № ВП/1307-11-01 від 01.12.2006 р.

представник відповідача: Степанов А.В., довіреність № 29631/10 від 29.11.2006 р.; Бабій М.О., довіреність № 29633/10 від 29.11.2006 р.

Суть справи:

Закрите акціонерне товариство Ордену трудового червоного прапору „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж” м. Маріуполь звернулося з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Калінінському районі м. Донецька про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 08.11.2006 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на безпідставне прийняття відповідачем оспорюваного рішення, яким визначено суму податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 362 583, 00 грн. відокремленому підрозділу позивача—Спеціалізованому управлінню „Механомонтаж № 213” Закритого акціонерного товариства Ордену трудового червоного прапору „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж”. Позивач вважає, що податковою інспекцію неправомірно були нараховані зобов’язання СУ „Механомонтаж № 213” з податку на додану вартість та штрафні санкції по господарським операціям з виконання будівельних робіт по ремонту та монтажу обладнання для ВАТ „Тулачермет”. Зазначені роботи виконувались на території Російської федерації, внаслідок чого вони не об’єктом оподаткування ПДВ. До того ж, контракт № 73МС/05 від 20.12.2005 р. між позивачем та його структурним підрозділом СУ „Механомонтаж № 213”, порушення в оподаткуванні за яким, стало підставою для прийняття  податковим органом оспорюваного повідомлення-рішення, був з моменту його укладення визнаний недійсним рішенням господарського суду Донецької області.

Відповідач проти позову заперечував, посилаючись на правомірне прийняття оспорюваного податкового повідомлення-рішення, внаслідок порушення СУ „Механомонтаж № 213” Закритого акціонерного товариства Ордену трудового червоного прапору „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж” вимог Закону України „Про податок на додану вартість”, зокрема не включення до об’єкту оподаткування вартості робіт за контрактом № 73МС/05 від 20.12.2005 р., що призвело до заниження податку за жовтень-листопад 2005 р., перше півріччя 2006 р. Відповідач вважає, що рішення господарського суду про визнання контракту № 73МС/05 від 20.12.2005 р. недійсним не повинно братися до уваги, оскільки контракт був виконаний сторонами в повному обсязі, а зазначене рішення було винесено вже після його виконання.

Судом досліджені наступні документи, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог: акт № 1769/23-111-1/01415335 від 26.10.2006 р., податкове повідомлення-рішення № /0 від 08.11.2006 р., контракт № 73МС/05 від 20.10.2005 р., контракт № 59МП/05 від 04.05.2005 р., статут ЗАТ ОТЧП „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж”, положення про СУ „Механомонтаж № 213”, повідомлення № 35 від 06.11.2006 р., б/н від 08.11.2006 р., № 09/2254 від 10.11.2006 р., № 09/2254/1 від 10.11.2006 р., № 09/2247/1 від 10.11.2006 р., № 09/2253/1 від 10.11.2006 р., № 41 від 27.11.2006 р., №40 від 27.11.2006 р., № 09/2253 від 10.11.2006 р., № 09/1246/1 від 27.11.2006 р., виписки з реєстру банку від 22.12.2005 р., від 10.03.2006 р., від 25.01.2006 р., від 01.03.2006 р., від 11.01.2006 р., від 28.04.2006 р., від 29.06.2006 р., від 29.11.2005 р., від 22.05.2006 р., від 24.03.2006 р., від 13.03.2006 р., від 17.03.2006 р., рішення господарського суду Донецької області від 21.11.2006 р. по справі № 12/391пд, платіжна вимога-доручення, податкова накладна, форма № КБ-3, форма КБ-2 за виконання робіт у жовтні 2005 р., платіжна вимога-доручення, податкова накладна, форма № КБ-3, форма КБ-2 за виконання робіт у листопаді 2005 р., платіжна вимога-доручення, податкова накладна, форма № КБ-3, форма КБ-2 за виконання робіт у грудні 2005 р., платіжна вимога-доручення, податкова накладна, форма № КБ-3, форма КБ-2 за виконання робіт у січні 2006 р., платіжна вимога-доручення, податкова накладна, форма № КБ-3, форма КБ-2 за виконання робіт у липні 2006 р., платіжна вимога-доручення, податкова накладна, форма № КБ-3, форма КБ-2 за виконання робіт у березні 2006 р., платіжна вимога-доручення, податкова накладна, форма № КБ-3, форма КБ-2 за виконання робіт у квітні 2006 р., платіжна вимога-доручення, податкова накладна, форма № КБ-3, форма КБ-2 за виконання робіт у травні 2006 р., платіжна вимога-доручення, податкова накладна, форма № КБ-3, форма КБ-2 за виконання робіт у червні 2006 р., довідка про взяття на облік платника податків № 170/10/29-014-1 від 29.11.2006 р., інформація про засновників ф-1-ОПП, облікові картки СУ „Механомонтаж № 213”, наказ № 65 від 04.05.2005 р., та інші, копії яких додані до матеріалів справи.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін суд встановив.

Між позивачем, Товариством з обмеженою відповідальністю „Индустриальная строительная компания” м. Москва, Російська Федерація та Товариством з обмеженою відповідальністю „Корпорація Донбасмонтажспецбуд” м. Донецьк був укладений контракт № 50МП/05 від 04.05.2005 р.

Відповідно до умов контракту ТОВ „Индустриальная строительная компания” м. Москва (Генеральний підрядник) доручило головному підряднику—ТОВ „Корпорація Донбасмонтажспецбуд” м. Донецьк та підряднику—ЗАТ Ордену трудового червоного прапору „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж” м. Маріуполь виконання будівельно-монтажних робіт по монтажу та ремонту механічного, технологічного обладнання на об’єктах ВАТ  „Тулачермет” м. Тула на території Російської Федерації.

Згідно з додатком № 3 до вказаного контракту, визначений перелік організацій, що залучаються Підрядником для виконання робіт, це, зокрема, сам Підрядник—ЗАТ „Донбасмеханомонтаж” у складі головного підприємства та структурних підрозділів—Спеціалізованих управлінь: „Механомонтаж № № 206, 207, 219, 10, 217, 218, 213”, а також ЗАО „Механомонтаж” м. Бердянськ.

Частка з передбачених контрактом робіт виконувалась безпосередньо структурним підрозділом Підрядника—Спеціалізованим управлінням „Механомонтаж № 213” ЗАТ „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж”. Роботи за контрактом були виконані на території Російської Федерації поетапно, у повному обсязі, і прийняті, відповідно до умов угоди (ст. 10) за актами приймання-передачі: за жовтень 2005 р. № Т-37, за листопад 2005 р. № Т-38, за грудень 2005 р. № Т-46, Т-47, Т-49, 287, за січень 2006 р. №№ Т-53, Т-54, Т-55, Т-56; за лютий 2006 р. №№ Т-60, Т-61, Т-63; за березень 2006 р. №№ Т-67, Т-68, Т-71, Т-72; за квітень 2006 р. №№ Т-77, Т-80; за травень 2006 р. №№ Т-87, 88, 89, 90; за червень 2006 р. №№ Т-93, Т-95, Т-100, Т-101, Т-102, Т-103. Акти виконаних робіт, окрім сторін по контракту, підписані і скріплені печаткою, також СУ „Механомонтаж № 213” ЗАТ „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж” як безпосереднім виконавцем цих робіт.

Про вартість фактично виконаних робіт у кожному звітному місяці сторонами підписані довідки про вартість виконаних робіт та витрат, на підставі яких підрядником, у відповідності до п. 12 контракту, виставлялися рахунки, за якими проводилась оплата робіт.

Сплата за контрактом проводилась в російських рублях на рахунок підрядника—ЗАТ „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж”. В наступному підрядник розподіляв та перераховував своїм структурним підрозділам—виконавцям робіт, у тому числі СУ „Механомонтаж № 213”, вартість виконаних ними робіт в гривневому еквіваленті.

Оскільки окремі структурні підрозділи позивача, які не є юридичними особами, зареєстровані як самостійні платники податків, зокрема до них належить й СУ „Механомонтаж № 213”, генеральним директором ЗАТ „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж” був виданий наказ № 65 від 04.05.2005 р., з метою правильності відображення виконаних робіт. В наказі визначена необхідність передачі одного екземпляра актів виконаних робіт та довідки про виконані роботи, обчислених в російських рублях, для врахування в бухгалтерській звітності безпосереднім виконавцям—філіям, у тому числі СУ „Механомонтаж № 213”.

Усні заперечення представника відповідача в судовому засіданні про недійсність та неправомірність видання такого наказу суд до уваги не прийняв. Заперечення відповідача ґрунтуються на тому, що суду не  був переданий оригінал зазначеного наказу, оскільки в наданому екземплярі не було відміток (підписів) про узгодження такого документа з певними внутрішніми службами позивача (бухгалтерія, юридичний відділ, тощо). Такі зауваження суд вважає безпідставними, оскільки для огляду в засіданні суду позивачем надавався оригінал екземпляру наказа з підписом керівника (генерального директора) підприємства. Копія цього екземпляра була завірена судом та додана до матеріалів справи. Відсутність в цьому екземплярі відомостей про узгодження документа з внутрішніми службами та відділами позивача, не робить наказ недійсним або не чинним, оскільки наказ керівника є внутрішнім актом підприємства, регулює певні внутрішні організаційні питання, а порядок його оформлення, узгодження і підписання знаходиться суто в компетенції керівних органів цього підприємства.

При перевірці філії позивача—Спеціалізованого управління „Механомонтаж № 213” ЗАТ „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж”, відповідачем були встановлені порушення податкового законодавства в частині обліку і оподаткування господарських операцій, пов’язаних з виконанням контракту № 50МП/05 від 04.05.2005 р.

Перевіркою було встановлено: між філією—СУ „Механомонтаж № 213” (субпідрядник) та головним підприємством—ЗАТ „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж” був укладений договір № 73МС/05 від 20.10.2005 р. по виконанню робіт на ВАТ „Тулачермет” (Російська Федерація); після виконання визначеного обсягу робіт, субпідрядником складалися акти виконаних робіт, розрахунки по яких повинні  проводитись в гривнях; оплату за виконані роботи СУ „Механомонтаж № 213” від ЗАТ „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж” одержувало, згідно банківських виписок, у гривнях з урахуванням суми податку на додану вартість; при отриманні коштів, субпідрядником (СУ „Механомонтаж № 213”) виписувалися податкові накладні на адресу ЗАТ „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж”, в яких зазначалися суми за виконані роботи без урахування податку на додану вартість у розмірі 20 відсотків.

В наслідок вищезазначеного, на думку перевіряючих, СУ „Механомонтаж № 213” при розрахунку податкових зобов’язань з податку на додану вартість, не враховані суми ПДВ в розмірі 235 889, 00 грн., чим порушені вимоги п.п 3.1.1 п. 3.1 ст. 3, п. 4.1 ст. 4, п.п. 6.1.1 п. 6.1 ст. 6 Закону України „Про податок на додану вартість”.

За наслідками перевірки був складений акт № 1769/23-111-1/01415335 від 26.10.2006 р., на підставі якого відповідачем було прийняте податкове повідомлення-рішення № /0 від 08.11.2006р. про визначення СУ „Механомонтаж № 213” ЗАТ „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж” податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 362 583, 00 грн., в тому числі основний платіж в сумі 241 722, 00 грн., штрафні санкції в сумі 120 861, 00 грн.

Позивач просить визнати зазначене рішення відповідача недійсним, посилаючись на відсутність з боку СУ „Механомонтаж № 213” порушень податкового законодавства і безпідставність, у зв’язку з таким, визначення цьому структурному підрозділу податкового зобов’язання з ПДВ.

Вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних мотивів.

Позивач—Закрите акціонерне товариство Ордену трудового червоного прапору „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж” м. Маріуполь зареєстроване як суб’єкт підприємницької діяльності—юридична особа, рішенням Виконавчого комітету Маріупольської міської ради і обліковується як платник податків в податковій інспекції за місцем реєстрації.

На підставі рішення загальних зборів акціонерів ЗАТ „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж” від 18.12.2002 р. був створений структурний підрозділ позивача Спеціалізоване управління „Механомонтаж № 213” Закритого акціонерного товариства Ордену трудового червоного прапору „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж”. Про структурний підрозділ, протоколом загальних зборів № 12 від 18.12.2002 р., затверджене Положення. Згідно з Положенням, СУ „Механомонтаж № 213” діє як структурний підрозділ ЗАТ „Донбасмеханомонтаж” без права юридичної особи і вступає у правовідносини з іншими юридичними або фізичними особами від імені Товариства, дотримуючись вимог чинного законодавства, статуту Товариства та Положення про структурний підрозділ. Управління має відокремлений баланс та перебуває на обліку як платник податків.

Виходячи з перелічених документів, безпідставні і суперечні вимогам процесуального законодавства, доводи відповідача, викладені у запереченнях на позов, про неналежність позивача у цій справі. Посилання відповідача на те, що належним позивачем у справі повинно бути СУ „Механомонтаж № 213” згідно наданої йому довіреності, суперечать положенням ст. 50 Кодексу адміністративного судочинства України, яка визначає, що сторонами в адміністративному процесі, окрім фізичних осіб та суб’єктів власних повноважень, можуть бути підприємства, установи, організації (юридичні особи). Довіреність від 17.11.2006 р. № ВБ/1204-11-01, на яку вказує відповідач, наділяє правом начальника СУ „Механомонтаж № 213” представляти інтереси юридичної особи—ЗАТ „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж” в судах, у зв’язку з чим, йому делегуються повноваження здійснювати певні дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати позовні заяви. Таким правом, уповноважена особа скористалася, підписавши адміністративний позов, за яким відкрито адміністративне провадження по цій справі.

Стосовно встановлених актом перевірки порушень СУ „Механомонтаж № 213”норм Закону України „Про податок на додану вартість”, суд зазначає наступне.

Контракт підряду від 20.10.2005 р. № 73МС/05 при оподаткуванні якого, виходячи з акту перевірки, встановлені порушення, укладався між ЗАТ „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж”—юридичною особою та структурним підрозділом цієї ж юридичної особи—СУ „Механомонтаж № 213”, яке не наділене статусом юридичної особи, про йшлося вище.

Рішенням господарського суду від 21.11.2006 р. по справі № 12/391пд за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Корпорація Донбасмонтажспецстрой” м. Донецьк до Закритого акціонерного товариства Ордену трудового червоного прапору „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж” м. Маріуполь був визнаний недійсним з моменту укладення контракт № 73МС/05 від 20.10.2005 р. між ЗАТ „Донбасмеханомонтаж” та СУ „Механомонтаж № 213”. При цьому, судом було встановлено, що фактично зазначений контракт було підписано як збоку генерального підрядника (ЗАТ „Донбасмеханомонтаж”), так і з боку субпідрядника (СУ „Механомонтаж № 213”), однією юридичною особою. Тобто, є порушення приписів ст. 837 Цивільного кодексу України, яке встановлює, що договір підряду є двостороннім договором.

Крім того, у зазначеному рішенні суд дійшов висновку про те, що документи, які надавалися юридичною особою та її структурним підрозділом, як доказ виконання контракту, складені на забезпечення контролю та взаєморозрахунків в межах одного підприємства –юридичної особи. Сплата за платіжними дорученням та видача податкових накладних здійснювалась, також з метою внутрішніх розрахунків в межах одного підприємства. До того ж, документи по виконанню оспорюваного правочину не мають усіх ознак первинних бухгалтерських документів та не могли враховуватися в бухгалтерському обліку та фінансової звітності ЗАТ „Донбасмеханомонтаж”.

Відповідно до приписів ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України  обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішення у справі № 12/391пд набрало законної сили та є належним і допустимим доказом по адміністративному спору. Обставини, встановлені в рішенні по господарському спору, мають значення для вирішення цього адміністративного спору, згідно ст. 71, 72 Кодексу адміністративного судочинства, повторно не доказується.

При цьому суд не бере до уваги, заперечення відповідача викладені ним письмово 29.12.2006 р. б/н, в частині думки про неможливість враховувати зазначене рішення в цій адміністративній справі. В своїх запереченнях відповідач вказує, що контракт був сторонами виконаний в повному обсязі, тому розірвання після закінчення його дії неможливе. Відповідачем помилково тлумачиться предмет, який розглядався судом по справі № 12/391пд та по якому було прийняте рішення. Зокрема, відповідач підмінює поняття „визнання договору недійсним” на „розірвання договору”. Зазначені поняття і правові наслідки прийняття рішення по кожному з таких предметів спору є різними. Стосовно визнання договору недійсним, то розгляд цього предмету спору та виникнення відповідних наслідків (недійсність з моменту укладення) не залежить від факту виконання чи невиконання зобов’язань за оспорюваним договором.

Згідно ст. 216 Цивільного кодексу України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Виходячи з обставин, встановлених в рішенні по справі № 12/391пд та приписів ст. 216 Цивільного кодексу України, слід вважати, що контракт від 20.10.2005 р. № 73МС/05 не створював для позивача та СУ „Механомонтаж № 213” юридичних наслідків, які виникають у сторін за договорами підряду. Відповідно до цього, виконання робіт по монтажу та ремонту механічного та технологічного обладнання ВАТ  „Тулачермет” м. Тула на території Російської Федерації, були виконані СУ „Механомонтаж № 213” в межах контракту № 50МП/05 від 04.05.2005 р. як структурним підрозділом ЗАТ „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж”, яка була зобов’язана за вказаним контрактом (Підрядник). Це, у тому числі, доводиться змістом та умовами контракту № 50МП/05 від 04.05.2005 р., відомостями, викладеними у наказі № 65 від 04.05.2005 р. генерального директора  ЗАТ „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж”, про які йшлося в описовій частині цієї постанови.

Отже, при визначенні та обчисленні бази оподаткування, зокрема з податку на додану вартість, у належного платника податків, повинна враховуватися господарська операція по контракту від 04.05.2005 р. № 50МП/05 та складені на її виконання первинні документи.

Згідно з п.п 3.1.3 п. 3.1. ст.. 3 Закону України „Про податок на додану вартість” оподаткування ПДВ є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України, в тому числі операції з передачі права власності на об'єкти застави позичальнику (кредитору) для погашення заборгованості заставодавця, а також з передачі об'єкта фінансового лізингу у користування лізингоотримувачу (орендарю).

Окрім того, для визначення об’єкта оподаткування ПДВ відносно операції по наданню послуг нерезидентам, слід врахувати правила, встановлені п. 6.5 ст. 6 Закону України „Про податок на додану вартість” для визначення місця поставки послуг.

Підпунктом „в” п. 6.5 ст. 6 зазначеного закону встановлено, що місцем поставки послуг при наданні послуг агентами, посередниками чи іншими учасниками ринку нерухомого майна (нерухомості) (далі - ріелтерами), іншими особами, відповідальними за підготовку, координацію, нагляд та здійснення робіт із будівництва та оздоблення (оснащення) нерухомості (включаючи послуги архітекторів та дизайнерів), інших подібних послуг, пов'язаних з продажем або будівництвом нерухомості, - місце, де така нерухомість розташована або буде розташована.

Отже, в разі, коли об’єкти нерухомості розташовані за межами митної території України, то поставка (надання) вищезазначених послуг на таких об’єктах, у будь-якому випадку, не залежно від статусу замовника таких послуг, не є об’єктом оподаткування податком на додану вартість.

Роботи по ремонту і монтажу обладнання на ВАТ „Тулачермет” за контрактом № 50МП/05 від 04.05.2005 р. виконувалися на території Російської Федерації, у зв’язку з чим, така господарська операція не є об’єктом оподаткування ПДВ.

Не беруться до уваги заперечення відповідача в частині необхідності врахування і відображення в податковому обліку СУ „Механомонтаж № 213” документів, складених на виконання контракту № 73МС/05 від 20.10.2005 р.

Як вказувалось вище, господарським судом у справі № 12/391пд було встановлено, що зазначені документи оформлені неналежним чином, не відповідають вимогам ст. 9 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, не мають усіх ознак первинних бухгалтерських документів і не могли враховуватися в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності позивача. Оскільки згідно ч. 2 ст. 3 Закону України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” податковий облік ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку, зазначені документи не могли враховуватися, також й в податковому обліку. До того ж, в таких документах сторонами відображалися ті ж самі обсяги робіт, їх вартість, як і ті, що були виконані і підтверджені відповідними довідками про вартість виконаних робіт та актами виконаних робіт за контрактом № 50МП/05 від 04.05.2005 р.

Стосовно доводів відповідача про перерахування коштів в гривнях з рахунку головного підприємства ЗАТ „Донбасмеханомонтаж” на рахунок свого структурного підрозділу з урахуванням ПДВ, слід зауважити наступне.

З пояснень позивача, а також виходячи з обставин, встановлених судом по справі № 12/391пд та у цій справі, слід вважати складеними ЗАТ „Донбасмеханомонтаж” з помилками платіжні документи, якими перераховувалися кошти структурному підрозділу. Слід взяти до уваги пояснення позивача про те, що при друкуванні платіжних документів та перерахуванні коштів, виконавцем були допущені описки у призначенні платежу—помилково був виділений ПДВ. На момент розгляду справи, суду надані листи від 06, 08, 09, 10, 27 листопада, обслуговуючого позивача банку (ДФ АКБ „Мрія”) про внесення змін до платіжних документів, якими перераховувалися гроші СУ „Механомонтаж № 213” в частині виправлення призначення платежу. Такі дії позивача не суперечать чинному законодавству.

Крім того, як вказувалось вище, об’єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з поставки товарів та послуг, місце надання яких знаходиться на митній території України. Згідно п. 1.4 ст. 1 цього ж Закону, під поставкою послуг слід розуміти будь-які операції цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпорядження товарами. Оскільки контракт № 73МС/05 від 20.10.2005 р. не є цивільно-правовим договором, що встановлено рішенням суду, будь-які розрахунки по такому контракту не можуть вважатись об’єктом оподаткування ПДВ.

За перелічених обставин, висновки в акті перевірки, про порушення СУ „Механомонтаж № 213” Закону України „Про податок на додану вартість” не доведені відповідачем, як того вимагає п. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України. Тому, недоведена податковим органом й правомірність визначення зазначеному платнику податків податкового зобов’язання з ПДВ в оспорюваному податковому повідомленні-рішенні.

Судові витрати відшкодовуються позивачу у відповідності до ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись, ст. 67 Конституції України, ст. 1, 3, 4, 6, 7 Закону України „Про податок на додану вартість”, ст. 181, 202, 203, 215 Цивільного кодексу України, ст. 17 Закону України „Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетом та державними цільовими фондами”, ст. 11 Закону України “Про державну податкову службу в Україні”, ст. ст. 11, 71, 94, 159, 160, 162, 163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити позовні вимоги Закритого акціонерного товариства Ордену трудового червоного прапору „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж” м. Маріуполь про визнання недійсним податкового повідомлення-рішення № /0 від 08.11.2006 р. прийнятого Державною податковою інспекцією в Калінінському районі м. Донецька.

Визнати недійсним податкове повідомлення-рішення № /0 від 08.11.2006р. Державної податкової інспекції в Калінінському районі м. Донецька про визначення Спеціалізованому управлінню „Механомонтаж № 213” Закритого акціонерного товариства Ордену трудового червоного прапору „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж”  податкового зобов’язання з податку на додану вартість в сумі 362 583, 00 грн., з яких основний платіж в сумі 241 722, 00 грн., штрафні санкції в сумі 120 861, 00 грн.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Закритого акціонерного товариства Ордену трудового червоного прапору „Будівельно-монтажна фірма „Донбасмеханомонтаж” (), вул. Євпаторійська, 8, м. Маріуполь, Донецька область, 87515, р/р 5079 в Октябрському відділенні АК ПІБ в м. Маріуполь, МФО 334475, витрати за державним митом в сумі 3, 40 грн.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання через суд першої інстанції заяви про апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня складення постанови в повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Сторонам у судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Постанова викладена у повному обсязі 22.01.2007 р.

Суддя                                                                                              Малашкевич С.А.