ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" лютого 2007 р.
Справа № 11/2

За позовом Прокурора м.Чернівці в інтересах держави в особі
Чернівецького міського центру зайнятості м.Чернівці

до приватного підприємця ОСОБА_1 м.Чернівці

про відшкодування витрат в сумі 3226,02 грн.

Суддя С.М. Гушилик

представники:

Від позивача - Мазур О.Г - нач. юрид.відділу

Від відповідача - ОСОБА_1 - приватний підприємець

В засіданні приймали участь : прокурор відділу облпрокуратури
Філіпець В.П.

СУТЬ СПОРУ: Прокурор м.Чернівці звернувся з позовом в інтересах
держави в особі Чернівецького міського центру зайнятості м.Чернівці до
приватного підприємця ОСОБА_1  м.Чернівці
про відшкодування витрат в сумі 3226,02 грн.

Обґрунтовуючи свої вимог прокурор посилається на те, що відповідно
до ст.7, п 5.6 ст.23 Закону України “Про загальнообов'язкове державне соціальне
страхування на випадок безробіття” та Порядку надання допомоги по безробіттю, у
тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької
діяльності (затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики
України № 307 від 20.11.2000р.) (далі - Порядок), наказом за НОМЕР_1 по
Чернівецькому центру зайнятості відповідачу призначено виплатити одноразову
допомогу по безробіттю для організації підприємницької діяльності в сумі
3226,02 грн., вказані кошти були переведені на особовий рахунок відповідача.
Згідно вказаного Порядку, допомога по безробіттю для організації безробітними
підприємницької діяльності повертається, у разі нездійснення такої діяльності,
протягом шести календарних місяців з дня отримання допомоги. Відповідач в
порушення Закону та Порядку подавав до органів ДПІ звітність за 3 квартали 2006
року, але при цьому не сплатив податків, що стало підставою винесення позивачем
наказу НОМЕР_2 про повернення виплаченої допомоги. Приватний підприємець
ОСОБА_1 добровільно кошти не повертає.

Відповідач позовні вимоги не визнає, посилаючись при цьому на те,
що він не вів протягом 2006 року підприємницьку діяльність, проте звітність в
ДПІ подавав з нулями, а податки не сплачував, так як знаходиться на спрощеній
системі оподаткування, відповідно до якої, в разі нездійснення підприємницької
діяльності він не повинен сплачувати єдиний податок. Крім того, він не був
вчасно повідомлений про час і місце засідання комісії позивача з питання
повернення коштів, а тому не зміг надати документи, які на його думку могли
вплинути на рішення комісії.

Ухвалою від 10.01.2007р. порушено провадження у справі, судове
засідання призначено на 29.01.2007р. за участю представників сторін.

Ухвалою від 29.01.2007 року розгляд справи відкладено за
клопотанням представників сторін на 14.02.2007 року.

В судовому засіданні 14.02.2007 року оголошено перерву до
27.02.2007 року.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши
пояснення їх повноважних представників та прокурора, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позовна вимога і заперечення проти позову,
дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення
спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач зареєстрований у Чернівецькому міському центрі
зайнятості як шукаючий роботу 02.12.2005 року та отримала статус безробітного
09.12.2005 року.

Відповідно до ст.7, п 5.6 ст.23 Закону України “Про
загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття”,
Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для
організації безробітними підприємницької діяльності (затвердженого наказом
Міністерства праці та соціальної політики України № 307 від 20.11.2000р.) та
згідно наказу за НОМЕР_1 по Чернівецькому центру зайнятості відповідачу призначено,
та виплачено на особовий рахунок одноразову допомогу по безробіттю для
організації підприємницької діяльності в сумі 3226,02 грн.

Згідно статті 111 Закону України «Про Державний бюджет України на
2006 рік» та пунктів 1-2 Порядку повернення у 2006 році коштів, виплачених як
допомога по безробіттю одноразово для організації безробітними підприємницької
діяльності, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 квітня
2006 р. N 511 (далі - Порядок) підставою для повернення у 2006 році коштів, виплачених
як допомога по безробіттю одноразово для організації безробітними
підприємницької діяльності (далі - кошти) є нездійснення такої діяльності
протягом шести календарних місяців з дня отримання допомоги. Рішення про
повернення коштів приймає директор центру зайнятості на підставі висновку
комісії з питань одноразової виплати допомоги по безробіттю для організації
підприємницької діяльності (далі - комісія), що утворена відповідно до Порядку
надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для
організації безробітними підприємницької діяльності. А відповідно до п. 3
Порядку підставою для розгляду комісією питання повернення коштів є неподання
юридичною особою та фізичною особою-підприємцем до органу державної податкової
служби передбаченої законодавством звітності, що підтверджує факт провадження
підприємницької діяльності, або несплата протягом шести календарних місяців з
дня отримання коштів єдиного (фіксованого) податку.

Як встановлено судовим слуханням, відповідач єдиний податок не
сплатив, при цьому він подав до органів ДПІ звітність за 3 квартали 2006 року з
нульовими показниками, що є свідченням того, що він не займався підприємницькою
діяльністю, і що згідно з вищезазначеними нормами стало підставою для винесення
позивачем наказу НОМЕР_2 про повернення виплаченої допомоги.

Вказаний наказ, який отриманий відповідачем, на момент вирішення
спору виконаний чи оскаржений в установленому законодавством порядку не був.

Згідно пункту 7 Порядку кошти перераховуються протягом десяти робочих
днів після отримання копії наказу центру зайнятості через установи банків на
рахунок центру зайнятості, відкритий в територіальному органі Державного
казначейства, проте відповідач у встановлений строк кошти не перерахував, а
тому з нього слід стягнути 3226,02 грн. допомоги по безробіттю для організації
підприємницької діяльності.

Заперечення відповідача з приводу того, що він не був вчасно
повідомлений про час і місце засідання комісії позивача з питання повернення
коштів спростовуються матеріалами справи, а саме: листом позивача НОМЕР_3 та
квитанцією  НОМЕР_4 про направлення
вказаного листа.

Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню.

Судові витрати, у частині державного мита, покласти на
відповідача, з вини якого спір безпідставно доведено до розгляду судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.
71,86,94,159,160-163,185,186, п.6 Прикінцевих та перехідних Положень Кодексу
адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1.          Позовну заяву
задовольнити.

2.          Стягнути з  приватного підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1
(ідент. код НОМЕР_5):

·          на користь
Чернівецького міського центру зайнятості населення м.Чернівці, вул. Бетховена,
5, (р/р 0051 в УДК в Чернівецькій області, інд. код 21415538, МФО
856135) 3226,02 грн.

·          в дохід
державного бюджету 32,26 грн. державного мита.

Відповідно до ч.1 ст.185, ч.1,3,5 ст.186 Кодексу адміністративного
судочинства України сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити
в апеляційному порядку постанову повністю або частково шляхом подання заяви про
апеляційне оскарження та апеляційної скарги, які подаються в апеляційну
інстанцію через суд першою інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Заява про апеляційне оскарження даної постанови подається протягом
десяти днів з дня її проголошення, а в разі складання постанови у повному
обсязі відповідно до ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, з
дня складання у повному обсязі. Апеляційна скарга на постанову суду подається
протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви
про апеляційне оскарження, якщо скарга подається у строк, встановлений для
подання заяви про апеляційне оскарження.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено цим
Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про
апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було
подано.

Якщо було подано заяву про апеляційне оскарження, але апеляційна
скарга не була подана у встановлений цим Кодексом строк, постанова набирає сили
після закінчення цього строку.

У разі надання апеляційної скарги, постанова набирає законної сили
після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя                                                             С.М. Гушилик