ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"12" січня 2007 р.                                                                              Справа  № 20/357

За позовом  Заступник прокурора м. Рівне в інтересах держави  в особі      Відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" від імені якої діє Рівненська філія НАК "Украгролізинг"

до відповідача  Приватна агропромислова фірма "Брошукова"

про стягнення в сумі 100 186 грн. 01 коп.

Суддя Тимошенко О.М.

Представники:

Від позивача  : представник  Іваненко А.Ф.

Від відповідача : представник Локоть О.В.

Від органу прокуратури: Воробей С.А.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор та позивач звернулися до господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з відповідача 100186,01 грн.- суми основного боргу, пені та штрафу за договором фінансового лізингу № 17-03-704фл від 10.09.2003 р. В судовому засіданні позовні вимоги, відповідно до права, наданого  статтею 22 ГПК України, підтвердив.

Відповідач у відзиві на позов просить залишити позовну заяву без розгляду, мотивуючи тим, що фактично прокурором пред'явлено позов не в інтересах держави, а в інтересах суб'єкта господарювання. Суму заборгованості за договором фінансового лізингу не заперечує.

Статті 20, 22, 91, 107 Господарського процесуального кодексу України роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених статтею 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до статті 811 ГПК України.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, вивчивши подані ними письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, місцевий господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Суд виходив з такого.

НАК «Украгролізинг»-лізингодавець та ПАФ «Брошукова»-лізингоодержувач 10 вересня 2003р. уклали договір №17-03-704фл та додатки до нього (надалі в тексті –Договір). Згідно п.1.1, 2.1  Договору - лізингодавець на замовлення лізингоодержувача придбав майно за рахунок коштів державного лізингнового фонду та передав лізингоодержувачу у виключне платне користування на визначений строк. Майном є комплекс обладнання для утримання кур-несучок типу ТБК, вартість якого складає 919 902 грн. 48 коп Лізингоодержувач –прийняв майно у платне користування на умовах фінансового лізингу терміном на 5 років. Згідно п.4.1, 4.3-4.5, 5 Договору та графіка сплати лізингових платежів-Додаток №2, - лізингоодержувач сплачує лізингові платежі з 09.10.2003р. по 08.10.2008р. Протягом терміну дії договору майно є власністю лізингодавця. Договір діє до повного виконання зобов’язань.(п.11.1 Договору). Договір підписано керівниками підприємства НАК «Украгролізинг»та ПАФ «Брошукова», скріплено відбитками їх печаток.

Сторони внесли до Договору зміни, якими погодили заміну лізингодавця з НАК «Украгролізинг»на Рівненську філію НАК «Украгролізинг», уточнили платіжні реквізити. Додаткову угоду від 30 березня 2004р. підписано керівниками підприємства НАК «Украгролізинг»та ПАФ «Брошукова», скріплено відбитками їх печаток.

Фактично позивач передав відповідачу комплекс обладнання для утримання кур-несучок типу ТБК, вартістю 919 902 грн. 48 коп., що стверджується Актом передачі-приймання сільськогосподарської техніки №4 від 09 жовтня 2003р., іншими матеріалами справи.

У встановлений Договором термін –до 09 жовтня 2006р., відповідач не вніс чергового лізингового платежу в сумі 91 990 грн. 25 коп.

На підставі п.9.1 Договору, за невиконання грошового зобов’язання, позивач нарахував пеню з 10.10. 2006р. по 21.11.2006р., сума якої складає 1756 грн. 44 коп.

Посилаючись на ст.231 Господарського кодексу України позивач нарахував 7% штрафу за прострочення виконання зобов’язання понад тридцять днів (41 день), що складає суму 6 439 грн. 32 коп

Відповідно до ст.509 ЦК України, - зобов’язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов’язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов’язку.

Зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.(ст.526 ЦК України).

Згідно чч.1, 3 ст.292 ГК України, лізинг – це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключ-не користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. Об’єктом лізингу може бути нерухоме і рухоме майно, визначене для використання як основні фонди, не заборонене законом до вільного обігу на ринку і щодо якого немає обмежень про передачу його в лізинг.

Відповідно до умов договору лізингоодержувач зобов’язаний використовувати обладнання, що передано йому у фінансовий  лізинг, за його цільовим призначенням до закінчення строку дії договору лізингу, після чого обладнання підлягає викупу у лізингодавця за залишковою вартістю.

Згідно умов пп.4.2-4.4, 5.1-5.6 Договору, лізингоодержувач зобов’язаний своєчасно та в повному обсязі, за погодженим з лізингодавцем графіком, сплачувати лізингові платежі.

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно ст.549 ЦК України, - є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов’язання.

У разі, якщо порушено господарське зобов’язання, в якому хоч одна сторона є суб’єктом господарювання, що належить до державного сектору економіки, або порушення пов’язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов’язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором у таких розмірах:… за порушення строків виконання зобов’язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф в розмірі семи відсотків вказаної вартості. (ч.2 ст.236 ГК України).

Відповідач доказів сплати боргу суду не подав.

Заперечення відповідачем позову, які грунтуються на твердженні, що позов пред’явлено прокурором не в інтересах держави, а в інтересах господарюючого суб’єкта, не варті уваги суду з огляду на постанову Кабінету Міністрів України від 10 грудня 2003р. №1904 “Про порядок використання коштів державного бюджету, що спрямовується на придбання вітчизняної техніки і обладнання для агропромислового комплексу на умовах фінансового лізингу”, пунктом 6 частини другої якої передбачено: кошти, що надходять як поворотні лізингові платежі від лізингових операцій за рахунок бюджетного фінансування у частині відшкодування вартості техніки, лізингодавці у триденний строк перераховують на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства.

Засновником НАК «Украгролізинг»є держава в особі Кабінету Міністрів України, лізингодавцем згідно Договору є Рівненська філія позивача. Компанія утворена з метою сприяння реалізації державної політики в агропромисловій сфері, забезпечення ефективного функціонування і розвитку сільськогосподарського виробництва шляхом передачі сільськогосподарським товаровиробникам на умовах лізингу машин та обладнання, надання виробничих послуг, організації технічного сервісу.

За таких обставин заперечення судом до уваги не приймаються, оскільки не мають відношення до предмету спору –невиконання лізингоотримувачем зобов’язань із сплати лізингових платежІв.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з покладенням на відповідача судових витрат на підставі частини другої ст.49 ГПК України, внаслідок його неправильних дій - доведення спору до господарського суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу  України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Приватної агропромислової фірми "Брошукова"  (Іваничі,Рівненський район, Рівненська область,35363,   , розрахунковий рахунок № 0,  банк: КБ "Західінкомбанк" Рівненська філія,   МФО банку 333614) на користь Рівненської філії НАК "Украгролізинг" (вул. Словацького, 4/6, м. Рівне, 33028, ), р/р 2650726 в АППБ "Аваль", МФО 333227 - основний борг в сумі 91990грн. 25коп., нараховану пеню в сумі 1756грн. 44коп., штраф в сумі 6439 грн. 32 коп.

3. Стягнути з Приватної агропромислової фірми "Брошукова" (Іваничі,Рівненський район, Рівненська область, 35363, , розрахунковий рахунок № 0, банк: КБ "Західінкомбанк" Рівненська філія, МФО 333614 в дохід Державного бюджету України 1001 грн. 86 коп. державного мита.

4. Стягнути з Приватної агропромислової фірми "Брошукова" (Іваничі,Рівненський район, Рівненська область, 35363, , розрахунковий рахунок № 0, банк: КБ "Західінкомбанк" Рівненська філія, МФО 333614 на користь Державного підприємства "Судовий інформаційний центр" - 118 грн. 00 коп. оплати послуг на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Накази видати після набрання рішенням законної сили відповідно до частини 3-4 статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя

Повний текст рішення суддею підписано "07" лютого 2007 р.