ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

24 травня 2007 р.

№ 12/341-06 (18/58)

Вищий господарський
суд України у складі колегії суддів:

Головуючого

Кочерової Н.О.

суддів

Рибака В.В.
Черкащенка М.М.

розглянув  касаційну скаргу

товариства з обмеженою
відповідальністю “Донагропром”

на рішення

від 04.12.2006  господарського суду Дніпропетровської
області

у справі

№ 12/341-06

за позовом

товариства з обмеженою
відповідальністю “Донагропром”

до

суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи ОСОБА_1

про

спонукання повернути млин
Р6-АМВ-7 заводський НОМЕР_1

за участю
представників сторін:

від позивача      Круглий
А.Є. директор

від відповідача  ОСОБА_2 дов. від 16.10.06

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2006 року товариство з
обмеженою відповідальністю "Донагропром" пред'явило в суді позов до
приватного підприємця ОСОБА_1  про
спонукання  виконати певні дії, а саме:
повернути млин Р6 -АВМ -7  заводський
номер НОМЕР_1 шляхом демонтажу  млина і
доставки в с. Ящиково Перевальського району
Луганської області і його монтажу.

В обґрунтування позовних вимог  позивач зазначав, що він є власником млина,
який в 2000 році було передано відповідачу
терміном  на один рік у
користування і який  останній
відмовився  повернути.

Вважає, що відповідач  є недобросовісним володільцем,  а тому зобов'язаний повернути майно власнику.

Справа судами розглядалась
неодноразово.

Рішенням господарського суду
Дніпропетровської області від 04.12.2006 ( суддя Жуков Л.В.) в  задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в позові, господарський
суд виходив з того, що позивачем не доведено, що відповідач є
недобросовісним  набувачем майна в
розумінні                     ст. 390
Цивільного кодексу України, а тому спірне майно не може  бути витребувано у відповідача як  у недобросовісного  набувача.

В касаційній скарзі  товариство з обмеженою відповідальністю
"Донагропром" просить рішення господарського суду скасувати та
прийняти нове рішення яким  позовні  вимоги задовольнити, посилаючись на
порушення  норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши  пояснення
представників сторін, перевіривши
повноту  встановлених  судом
обставин  справи  та їх
юридичну  оцінку,   Вищий
господарський   суд  України
вважає, що  касаційна  скарга
підлягає частковому задоволенню,
виходячи   з наступного.

Відповідно до ст. ст. 11112
Господарського процесуального кодексу України вказівки, що містяться у постанові
касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового
розгляду справи.

Скасовуючи рішення господарського
суду та постанову апеляційної інстанції, касаційна інстанція зазначила, що при
новому розгляді справи необхідно повно, всебічно і об'єктивно з'ясувати дійсні
обставини справи і в залежності від встановленого у відповідності з законом
вирішити спір.

Проте ці вказівки повністю виконані
не були.

Як встановлено господарським
судом  та вбачається з матеріалів справи
між сторонами у  серпні 2000 року  виникли договірні правовідносини щодо
передачі позивачем  млина в тимчасове
користування ( оренду), які були укладені в усній формі згідно  вимог статті
42 Цивільного кодексу УРСР, яка діяла
на момент укладення  угоди.

Термін дії договору оренди млина,
як зазначав позивач, було встановлено в один рік.

В серпні 2004 року позивач направив
відповідачу лист про повернення млина, але останній відповіді на лист не надав
і млин не повернув.

Відповідно до ст. 764 Цивільного
кодексу України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення
строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного
місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений
договором.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач в серпні 2004 року відмовився від договору оренди і почав вимагати
повернення млина.

Проте ці обставини залишились поза
увагою суду першої інстанції (судом не з'ясовано чи отримував відповідач лист
про повернення майна і які підстави у нього були користуватися млином після
вимоги позивача повернути млин.

Позов товариством з обмеженою
відповідальністю "Донагропром"
пред'явлено в лютому 2006 року з посиланням на ст. 400 Цивільного
кодексу України, яка регулює обов'язок  недобросовісного
володільця  негайно повернути  майно особі, яка  має на нього право власності чи інше  право або, яка є добросовісним володільцем.

Враховуючи підстави з яких
пред'явлено позов та їх обґрунтування нормами
матеріального права, неможна погодитись з висновком суду першої
інстанції про те, що відповідач не є недобросовісним набувачем майна.

Враховуючи викладене, постановлені
судові рішення підлягають ска суванню, а справа направленню на новий розгляд до
суду першої інстанції.

При новому розгляді справи суду
необхідно врахувати наведене і ви рішити спір у відповідності з вимогами закону
і обставинами справи.

Керуючись ст.ст. 1115,
1117, 1119- 11112 Господарського процесуаль
ного кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О
В И В :

Касаційну скаргу товариства з
обмеженою  відповідальністю
"Донагропром" задовольнити частково.

Рішення від 04.12.2006
господарського суду Дніпропетровської області
у  справі  № 12/341-06 скасувати, справу направити на
новий розгляд до суду першої інстанції.

Головуючий
Н.Кочерова

С у д д і
В.Рибак

М.Черкащенко