ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
АВТОНОМНОЇ РЕСПУБЛІКИ КРИМ
РІШЕННЯ

Іменем України

16.08.2007
Справа №2-15/7698-2007

За позовом Виробничого підприємства водопровідно – каналізаційного господарства Південного берега Криму (98612, АР Крим, м. Ялта, вул. Кривошти, 27)

До відповідача Державного   підприємства „Санаторій „Зорі України” (98682, АР Крим, м. Ялта, поштове відділення Сімеїз – 2)

Про спонукання до виконання певних дій

Суддя ГС АР Крим І.А. Іщенко

представники:

Від  позивача  –   Вербицька Т.А., юрисконсульт юридичного відділу ВП ВКГ ПБ Криму, довіреність № 3 ю від 23.07.07 р., у справі

Від відповідача – Попека Р.С. представник за довіреністю № 298 від 19.06.07 р., у справі; Симоненко В.П., представник за довіреністю № 300 від 19.06.07 р., у справі;                                   Мельник В.О. представник за довіреністю № 299 від 19.06.07 р., у справі

Обставини справи: Виробниче підприємство  водопровідно – каналізаційного господарства Південного берега Криму звернулася до господарського суду АР Крим з позовом до Державного   підприємства „Санаторій „Зорі України” про  спонукання прийняти спірни пункти договору в редакції Виробничого підприємства  водопровідно – каналізаційного господарства Південного берега Криму.

Позовні вимоги мотивовані незгодою позивача з умовами протоколу розбіжностей до Договору № 1075 від 02.04.2007 р., запропонованими відповідачем, вважає редакцію останнього, викладену в Протоколі, такою, яка суперечить чинному законодавству України, що і стало приводом для звернення з позовом до суду про зобов’язання відповідача прийняти спірни пункти договору в редакції Виробничого підприємства  водопровідно – каналізаційного господарства Південного берега Криму.

Представник позивача позовні вимоги під час судового засідання підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві не позов вважає не обґрунтованими позовні  вимоги позивача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши всі представлені суду докази, заслухавши пояснення  представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ :

Відповідно до пункту  1.1 Статуту  Кримське республіканське підприємство „Виробниче підприємство водопровідно – каналізаційного господарства Південного берегу Крима” є правонаступником Виробничого підприємства  водопровідно – каналізаційного господарства Південного берега Криму (позивач)  на підставі Постанови Ради Міністрів АР Крим від 23.11.05 р. № 540   (а.с. 34-38). Дата перереєстрації згідно свідоцтва про державну реєстрацію (а.с. 32), та довідки про включення до ЄДРПОУ (а.с. 33) – 18.07.2007 р.

Приписами частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що  підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку   набули статусу суб’єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

24.01.07 р. позивач Виробниче підприємство  водопровідно – каналізаційного господарства Південного берега Криму отримало від Державного   підприємства „Санаторій „Зорі України”  (відповідач) пропозицію укласти договір,  викладену в клопотанні № 34 від 23.01.07 р. (а.с.12)

18.04.07 р. позивач  вручив представнику відповідача проект договору № 1075  від 02.04.07 р. про  надання  послуг з водопостачання та водовідведення (а.с. 8)

Однак вказаний договір був повернений відповідачем позивачу з протоколом розбіжностей  02.04.07 р. (а.с. 13) Позивач не погодився з умовами протоколу розбіжностей до Договору № 1075 від 02.04.2007 р., запропонованими відповідачем, вважає редакцію останнього, викладену в Протоколі, такою, яка суперечить чинному законодавству України, що і стало приводом для звернення з позовом до суду.

Відповідно   статті 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору.

Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов’язаною у разі її прийняття.

Питання укладення господарських договорів урегульовані положеннями глави 20 Господарського кодексу України.

Статтею 181 Господарського кодексу України встановлено загальний порядок укладення господарських договорів, відповідно до якого проект договору може бути запропонований будь-якою із сторін. Цей проект має бути розглянутий стороною, яка отримала проект, і уразі згоди з його умовами вона оформлює договір відповідно до вимог частини 1 названої статті і повертає один примірник договору другій стороні. За  наявністю  заперечень щодо окремих умов договору складається протокол розбіжностей. Який має бути розглянутий стороною  і у разі залишення розбіжностей неврегульованими, за наявності на це згоди сторони, що отримали проект  договору, спір може бути передано на вирішення суду.

Відповідно до статті 19 Закону України „Про питну воду і питне водопостачання” послуги з питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання на підставі  договору.

Отже укладення договору про надання послуг з питного водопостачання  між підприємством   питного водопостачання і споживачем є обов’язковим в силу вказаного Закону, а, отже, такий спір є предметом розгляду суду.

Стаття 20 Закону України „Про питну воду і питне водопостачання” містить істотні умови договору про надання послуг питного водопостачання, розмір  та порядок оплати послуг централізованого  водопостачання  і водовідведення.

Правовий аналіз перелічених норм дозволяє  зробити висновок, що у будь-якому разі заінтересована  в укладенні договору про надання послуг з питного водопостачання сторона, а в цій справі це позивач - підприємство питного водопостачання, зобов’язане направити другій стороні проект такого договору, який в обов’язковому порядку має містити всі передбачені статтею 21 Закону України „Про питну воду і питне водопостачання” істотні умови.

Саме за таких умов, коли між підприємством питного водопостачання і споживачем не досягнуто домовленості по викладення такий спір має бути вирішено судом.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено під час здійснення судового провадження позивач вручив, а представник відповідача отримав проект договору № 1075   від 02.04.07 р. про  надання  послуг з водопостачання та водовідведення 18.04.07 р., що підтверджується відміткою на   клопотанні  № 34 від 23.01.07 р.  (а.с. 12).

Однак відповідач, не погодившись з запропонованою редакцією  договору № 1075 від    02.04.07 р. про  надання  послуг з водопостачання та водовідведення на підставі пункту 4 статті 181 Цивільного кодексу України склав протокол  розбіжностей.

Договір № 1075 від 02.04.07 р. про  надання  послуг з водопостачання та водовідведення  з протоколом розбіжностей був спрямований на адресу  позивача 07.05.07 р. (а.с.) і одержаний останнім 10.05.07 р.(а.с. 7)

Відповідно до пункту 3 статті 181 Господарського Кодексу України, сторона  яка одержала проект договору. У разі згоди з його умовами оформлює договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або  надсилає відповідь на лист у двадцятиденний строк після одержання договору.

При вказаних обставинах, передбачений статтею 181 Господарського Кодексу України двадцятиденний термін був припущенний відповідачем.  Таким чином, договір № 1075   від 02.04.07 р. про  надання  послуг з водопостачання та водовідведення  є укладеним у редакції позивача.

Згідно статті 15 Цивільного кодексу  України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а стаття 16 Цивільного кодексу України передбачає право особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права і інтересу.

Позивачем не представлено суду доказів порушення свого права або інтересу.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У судовому засіданні, яке відбулося 16 серпня 2007 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення|розв'язання,вирішення,розв'язування| оформлений та підписаний у відповідності до вимог статті 84  Господарського процесуального кодексу України|   27 серпня 2007 року.

Державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються на позивача відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням викладеного, керуючись статями 33, 49, 82-85  Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Суддя Господарського суду

Автономної Республіки Крим                                        Іщенко І.А.