ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2007 р.                                                            Справа № 44/92-07

вх. № 2926/4-44

Суддя господарського суду

при секретарі судового засідання

за участю представників сторін:

позивача - Джемілєв М.Т., дов.№ 145 від 29.03.07 року.  відповідача - не з"явився

розглянувши справу за позовом Кредитна спілка "Карат", м. Куп'янськ

до  ПП "Слов'янський культурний фонд", м. Куп'янськ

про стягнення 161046,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить суд стягнути з відповідача 161046,14грн. заборгованості по договору позики № 906 від 27.07.2004р., з яких 63935грн. основного боргу, 97111,14грн. відсотки за користування кредитом, а також покласти на відповідача судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовано невиконанням позичальника Волинця В.І. умов договору позички № 906 від 27.07.2004р. щодо повернення грошових коштів.

Відповідач 29.03.2007р. надав клопотання, в якому просить суд позов залишити без розгляду на підставі п. 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України, оскільки в Куп’янському міськрайонному суді Харківської області розглядається справа про стягнення з Волинця В.І. на користь Кредитної спілки “”Карат” суми заборгованості по договорам позики №  № 907, 908 від 27.07.2004р. Суд, розглянувши дане клопотання, відмовляє відповідачу у його задоволенні, оскільки п. 2 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України передбачає можливість залишення справи без розгляду, якщо спір між тими ж сторонами та про той же предмет спору вже розглянуто, а як вбачається з довідки Куп’янського міськрайонного суду Харківської області зазначена справа тільки призначена до розгляду.

У судовому засіданні 03.04.2007р. відповідач проти позову заперечує.

У судовому засіданні 03.04.2007р. оголошено перерву до 17.04.2007р. для надання сторонами додаткових документів.

Позивач 12.04.2007р. надав клопотання, в якому просить суд накласти арешт на недобудовані гаражі, розташовані за адресою: Харківська обл., м. Куп’янськ, вул. Першого Травня,55; накласти арешт на все майно, що належить Слов’янському культурному фонду; накласти арешт на розрахункові рахунки, що належать Слов’янському культурному фонду. Суд, розглянувши дане клопотання,   відмовляє позивачу у його задоволенні,  оскільки позивач не надав обґрунтованого підтвердження того, що  невжиття таких заходів  може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

У продовжене судове засідання представник відповідача не з’явився, причини неявки не повідомив.

У судовому засіданні 17.04.2007р. оголошено перерву до 26.04.2007р. для виготовлення повного тексту рішення.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.03.2007р. учасники судового процесу повідомлені, що неявка їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи за наявними в ній матеріалами. За таких обставин справа розглядається згідно ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, судом встановлено наступне.

Між позивачем та Волинцем Василем Івановичем 14.12.2003р. укладено договір позички № 308, у відповідності до умов якого  позивач надав Волинцю В.І. позику у розмірі 100000грн., а Волинець В.І. зобов’язався повернути позику у строк до 14.04.2004р. та сплатити відсотки за користування позикою.

Для забезпечення виконання зазначеного договору між позивачем та відповідачем 14.12.2003р. укладено  договір поруки № 308, у відповідності до умов якого відповідач зобов’язався перед позивачем відповідати по зобов’язанню  Волинця Василя Івановича, що витікають із договору кредиту № 308 від 14.12.2003р.

У визначений договором термін заборгованість Волинцем В.І. по договору позики № 308 сплачена не була.

В зв’язку з цим 27.07.2004р. між позивачем та Волинцем Василем Івановичем  укладено додаткову угоду до договору позички № 308 від 14.12.2003р. У відповідності до умов цієї додаткової угоди домовились приєднати до залишку тіла кредиту, що становить 100000грн., проценти за кредит у сумі 26609,60грн. та укласти на загальну суму заборгованості договір позички № 906 від 27.07.2004р. та договір позички № 907 від 27.07.2004р. Вважати, що всі зобов’язання по договору позички №  308 від 14.12.2003р.  такими, що перейшли до договору позички № 906 від 27.07.2004р. та договору позички № 907 від 27.07.2004р.

З огляду на викладене між позивачем та Волинцем Василем Івановичем  28.07.2004р. укладено договір позички № 906, у відповідності до умов якого  позивач надав Волинцю В.І. позику у розмірі 63935грн., а Волинець В.І. зобов’язався повернути позику у строк до 28.01.2005р. та сплатити відсотки за користування позикою.

Також між позивачем та відповідачем 27.07.2004р. укладено додаткову угоду до договору поруки № 308 від 14.12.2003р., у відповідності до умов якого у зв’язку з переоформленням договору позички № 308 від 14.12.2003р.  та переходом зобов’язань по договору позички № 308 від 14.12.2003р.  до  договору позички № 906 від 27.07.2004р. та договору позички № 907 від 27.07.2004р. , вважати договір поруки № 308 від 14.12.2003р. таким, що поширюється на договір позички № 906 від 27.07.2004р. та договір позички № 907 від 27.07.2004р. до повного погашення боргу по кредиту.

Як вбачається з розділу 3 договору позички № 906 від 27.07.2004р.  позичальник зобов’язується сплачувати не пізніше ніж 28 числа кожного місяця кредит, а також плату за користування кредитом, яка розраховується виходячи із ставки в сімдесят два відсотків річних від несплаченої суми кредиту за кожен день його використання. При порушенні строків сплати кредиту та відсотків позичальник сплачує відсотки в подвійному розмірі від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Волинець Василь Іванович свої зобов’язання за договором позички № 906 від 28.07.2004р. належним чином не виконав, суму позики у визначений договором термін не повернув, відсотки за користування кредитом повністю не сплатив, а тому у нього перед позивачем станом на 20.09.2006р. виникла заборгованість у розмірі 63935грн. основного боргу та 97111,14грн. (48555,57грн.*2) відсотків за користування кредитом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов’язання має виконуватися належним чином  відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України  передбачено, якщо у зобов’язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, матеріалами справи доведена наявність заборгованості Волинця В.І перед позивачем по договору позички № 906 від 27.07.2004р. у розмірі 63935грн. основного боргу та 97111,14грн. відсотків за користування кредитом.

У відповідності до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Стаття 554  Цивільного кодексу України передбачає правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого порукою. Так, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що

і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не  встановлено договором поруки.

В зв’язку з несплатою боржником суми заборгованості позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату заборгованості за боржника (претензія № 203 від 18.04.2006р., № 352 від 08.08.2006р.).

Однак, зазначені претензії залишені відповідачем без відповіді та задоволення, сума заборгованості по договору позички № 906 від 27.07.2004р. до теперішнього часу не погашена.

З урахуванням обставин справи та вимог чинного законодавства суд дійшов до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 161046,14грн. заборгованості по договору позики № 906 від 27.07.2004р., з яких 63935грн. основного боргу, 97111,14грн. відсотки за користування кредитом, обґрунтовані, законні, підтверджуються матеріалами справи, та суд вважає їх такими, що підлягають задоволенню.

У відповідності до статей 44,49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті державного мита та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу  покладаються  на відповідача.

Керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтями 1, 4, 12, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, статтями 526, 530, 553, 554 Цивільного кодексу України,  -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Слов’янського культурного фонду, Харківська обл., м. Куп’янськ, вул. Тітова, 2 (п/р 0107 у Промінвестбанку м. Куп’янськ, МФО 351511, код 21258688) на користь Кредитної спілки “Карат”, Харківська обл., м. Куп’янськ, вул. Тітова, 2 (п/р 9001 у філії ВАТ КБ “Надра” Харківська РУ, МФО 351834, код 935грн. основного боргу, 97111,14грн. відсотки за користування кредитом, 1610,46грн. державного мита і 118грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя