ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24"
квітня 2007 р.
Справа № 6/54

За позовом Приватного підприємця
ОСОБА_1

до
Герцаївської міської ради

про визнання нечинним рішення,
зобов'язання виконати певні дії та стягнення моральної шкоди в сумі 1500 грн.

Суддя  Паскарь А. Д.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність
від 20.11.2006

від відповідача: Бодайку Н.К., довіреність
від 22.03.2007 № 93

СУТЬ СПОРУ:
Приватний підприємець ОСОБА_1, АДРЕСА_1, звернувся з позовом до Герцаївської
міської ради про визнання нечинним рішення 5 сесії V скликання від 28 грудня
2006 року № 193-07/06 про затвердження ціни продажу земельної ділянки
несільськогосподарського призначення гр. ОСОБА_1 для здійснення підприємницької
діяльності в АДРЕСА_2, зобов'язання сесії прийняти рішення про продаж
позивачеві зазначеної земельної ділянки за ринковою вартістю та стягнення
моральної шкоди в сумі 1500 грн.

Позов, зокрема, мотивується, тим,
що оскаржуване рішення в частині затвердження ціни продажу позивачу вказаної
земельної ділянки (2182,50 грн.) суперечить ч. 4 ст. 201 Земельного кодексу
України, відповідно до якої при здійсненні цивільно-правових угод щодо
земельних ділянок використовується експертна грошова оцінка, яка в даному
випадку становить 873,00 грн.

Відповідач позов не визнає,
посилаючись на те, що чинним законодавством
не встановлено, що ціною продажу земельних ділянок є експертна грошова
оцінка. Аналогічні земельні ділянки за ціною, встановленої із розрахунку
збільшення експертної грошової оцінки в 2,5 рази, міськрадою були продані
31.01.2007 року. Вважаючи безпідставною також і вимогу позивача про
відшкодування моральної шкоди, відповідач зазначає, що будь-які домовленості
щодо продажу земельної ділянки за певну суму між сторонами відсутні, а глибину
страждань позивача та їх наслідки позов не містить.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а представник відповідача
проти задоволення позову заперечував з підстав викладених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, заслухавши
пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Постановою господарського суду
Чернівецької області від 27.11.2006 № 9/259 визнано нечинним п. 4 рішення У
сесії У скликання Герцаївської міської ради від 21.09.2006 № 9/259, яким ціну
продажу зазначеної земельної ділянки затверджено  в сумі 2185,50 грн.

Однак 28.12.2006 відповідач прийняв
аналогічне рішення, яке є предметом спору у даній справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 127
Земельного кодексу України продаж земельних ділянок комунальної власності громадянам
та юридичним особам, які мають право на набуття земельних ділянок у власність,
а також іноземним державам відповідно до цього Кодексу, здійснюється органами
місцевого самоврядування.

Порядок продажу земельних ділянок
державної та комунальної власності громадянам та юридичним особам передбачений
ст. 128 ЗК України, частиною 8 якої встановлено, що вартість земельної ділянки
визначається на підставі її грошової та експертної оцінки, яка проводиться за
методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частинами 2-4 ст. 201 ЗК
України залежно від призначення та порядку проведення грошова оцінка земельних
ділянок може бути нормативною і експертною. Нормативна грошова оцінка земельних
ділянок використовується для визначення розміру земельного податку, втрат
сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, економічного
стимулювання раціонального використання та охорони земель тощо. Експертна
грошова оцінка використовується при здійсненні цивільно-правових угод щодо земельних
ділянок.

З висновку експерта про оціночну
вартість земельної ділянки несільськогосподарського призначення від
14.07.2006  вбачається, що оціночна
вартість зазначеної земельної ділянки становить 873 грн.

Таким чином,  оскаржуване  рішення про продаж позивачеві земельної
ділянки за 2182,50 грн. відповідачем прийняте з грубими порушеннями статей 128
та 201 ЗК України, у зв'язку з чим
підлягає визнанню нечинним.

З огляду на викладене, а також
враховуючи, що перелік підстав для відмови в продажу земельної ділянки, який
міститься в ч. 5 ст. 128 ЗК України, є вичерпним та розширеному тлумаченню не
підлягає, суд дійшов висновку, що вимога позивача щодо зобов'язання
Герцаївської міської ради продати земельну ділянку за ціною, визначеною
експертною грошовою оцінкою, є  похідною
від першої позовної вимоги та цілком обґрунтованою.

Вирішуючи даний спір, суд враховує
також імперативний зміст статті 2 КАС України, якою  передбачено, що завданням адміністративного
судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів
державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових
осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на
основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, тобто
захист фізичних та юридичних осіб від чиновницького свавілля. Отже, порушені
права позивача підлягають безперечному захисту.

Разом з тим стосовно моральної
шкоди суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 1167 Цивільного кодексу України
моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю, відшкодується особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Однак, крім того, в даному випадку
задоволення позову про стягнення моральної шкоди можливе лише при наявності
сукупності чинників, а саме: існування самої шкоди; протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Твердження  позивача про те, що його моральна шкода
виражається  в душевних стражданнях,
пов'язаних з протиправною поведінкою відповідача є безпідставною. Зокрема,
прагнення відповідача при здійсненні продажу земельних ділянок будь-якого
призначення заробляти якомога більше грошей для територіальної громади м.
Герца, чиї інтереси представляє Герцаївська міська рада, є природною та свідчить
про відсутність вини відповідача.

При цьому слід зазначити, що
відсутність будь-якого з вказаних чинників є підставою для відмови в
задоволенні позову про стягнення моральної шкоди.

За таких обставин суд дійшов
висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а судові витрати слід
покласти на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись
статтями 86, 94, 118, 160-163, 167, 185, 186, пунктом 6 Прикінцевих та
перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України,
господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.          Позов задовольнити частково.

2.          Визнати нечиним рішення 5 сесії У
скликання  Герцаївської міської ради
Чернівецької області від 28.12.2006 року № 193-07/06 про затвердження ціни
продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення приватному
підприємцю ОСОБА_1 для здійснення підприємницької діяльності в АДРЕСА_2, в сумі
2182,50 грн.

3.          Зобов'язати Герцаївську міську раду в
порядку, визначеному законом, прийняти рішення про продаж п/п ОСОБА_1 земельної
ділянки несільськогосподарського призначення
для здійснення підприємницької діяльності в АДРЕСА_2, за ринковою
вартістю, тобто за ціною, визначеною експертною оцінкою.

4.          Стягнути з місцевого бюджету
Герцаївської міської ради Чернівецької області (м. Герца, вул. Г. Асаки, 9) на
користь Приватного підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1)
судові витрати в сумі 6,80 грн.

5.          В частині стягнення моральної шкоди
відмовити за безпідставністю.

Відповідно до частини першої статті
185, частини першої-третьої, п'ятої статті 186 Кодексу адміністративного
судочинства України, сторони які беруть участь у справі, мають право оскаржити
в апеляційному порядку дану постанову повністю або частково шляхом подання
заяви про апеляційне оскарження та апеляційної скарги, які подаються в
апеляційну інстанцію через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване
рішення.

Заява про апеляційне оскарження
даної постанови подається протягом десяти днів з дня її проголошення, а в разі
складання постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу
адміністративного судочинства України, з дня її складання. Апеляційна скарга на
постанову суду подається протягом двадцяти днів після подання заяви про
апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана
без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, якщо скарга подається
у строк, встановлений для її подання. Постанова суду першої інстанції, якщо
інше не встановлено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку
подання заяви про апеляційне оскарження, згідно з цим Кодексом, якщо таку заяву
не було подано.

Якщо заява про апеляційне
оскарження була подана, але апеляційна скарга у
строк, встановлений цим Кодексом, не була подана, постанова набирає сили
після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

У разі подання апеляційної скарги,
постанова набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя
А. Паскарь