ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ
СУД  УКРАЇНИ
УХВАЛА

24 грудня 2007 р.

№ 1/2-05-25

Вищий господарський суду України у
складі колегії суддів:

Перепічая В.С.

Вовка І.В.

Гончарука П.А.,

розглянувши касаційну скаргу
Комунального підприємства "Білгород-Дністровське бюро технічної
інвентаризації" на рішення господарського суду Одеської області  від 25.01.2005 року у справі № 1/2-05-25 за
позовом Суб'єкта  підприємницької  діяльності
ОСОБА_1 до        Білгород
-Дністровського  міжміського бюро
технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості  про спонукання  до виконання
певних дій,

У С Т А Н О В
И В:

Подана Комунальним підприємством
"Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації" касаційна
скарга не може бути розглянута Вищим господарським судом України, оскільки  не відповідає вимогам розділу ХІІ1
Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 111 ГПК
України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги (подання), до скарги
додаються докази сплати державного мита і надіслання копії скарги  іншій стороні у справі.

Як вбачається з матеріалів
касаційної  скарги, докази  сплати державного мита і надіслання копії
скарги  іншій стороні у справі відсутні.

Додані до касаційної скарги
ксерокопії фінансових чеків “Укрпошти”
та опису вкладення у лист з оголошеною цінністю не є доказом направлення
копії  касаційної скарги  іншій стороні у справі.

Отже, до касаційної скарги
відповідачем не додано доказів надіслання її копії іншій стороні  у справі.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 1113  ГПК України касаційна скарга (подання) не
приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів
надіслання її копії іншій стороні
(сторонам) у справі.

Окрім того, відповідно до п. 14
“Інструкції про порядок обчислення та справляння державного мита”,  затвердженої наказом Головної державної
податкової інспекції України від 22.04.93 р. № 15, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 19.05.93 р. № 50, при сплаті державного мита готівкою до  документа,
щодо якого вчинюється відповідна дія, додається оригінал квитанції
кредитної установи,  яка прийняла платіж,
а при перерахуванні мита з рахунку платника - останній примірник платіжного
доручення з написом (поміткою) кредитної установи такого змісту
"Зараховано в дохід бюджету----------грн. (дата)". Цей напис
скріплюється першим і другим підписами посадових осіб і відбитком печатки
кредитної установи з відміткою дати виконання платіжного доручення.

В матеріалах касаційної скарги
відсутній останній примірник платіжного доручення з написом (поміткою)
кредитної установи такого змісту "Зараховано в дохід бюджету----------грн.
(дата)" скріплений  першим і другим
підписами посадових осіб і відбитком печатки кредитної установи з відміткою
дати виконання платіжного доручення.

Додана до касаційної скарги    ксерокопія платіжного доручення    № 432
від 06.11.2007 року не є доказом сплати державного мита у встановленому
порядку.

Отже, до скарги  також не додано документів, що підтверджують
сплату державного мита у встановленому
порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113  ГПК України касаційна скарга не приймається
до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що
підтверджують сплату державного мита у встановленому порядку і розмірі.

Згідно ч.1 ст.36 ГПК України,
письмовими доказами у справі є документи і матеріали, які містять дані про
обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 38 ГПК України
якщо подані сторонами докази є недостатніми, господарський суд зобов'язаний
витребувати від підприємств та організацій незалежно від їх участі у справі
документи і матеріали, необхідні для вирішення спору. Як випливає з приписів
наведеної норми процесуального закону, у випадку недостатності доказів для
вирішення спору по суті, на господарські суди покладено обов'язок витребувати
для вирішення спору по суті необхідні документи і матеріали.

В зв'язку з тим, що на даній стадії
судового процесу спір по суті не вирішується, то у касаційної інстанції
відсутнє право керуватися приписами ст. 38 ГПК України.

За вимогами ст. 1115 ГПК
України у касаційній інстанції скарга (подання) розглядається за правилами
розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій,
пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням.

Касаційна інстанція використовує
процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної
оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові
господарського суду.

Ст. 1117 ГПК України
встановлено, що касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові
господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази
або додатково перевіряти докази.

За таких обставин, касаційна скарга
не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню.

На підставі
викладеного та керуючись п.п. 3, 4  ч.1
ст.1113 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу  Комунального підприємства
"Білгород-Дністровське бюро технічної інвентаризації" на рішення
господарського суду Одеської області  від
25.01.2005 року повернути без розгляду.

Судді
В. Перепічай

І. Вовк

П. Гончарук