ГОСПОДАРСЬКИЙ   СУД
ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ    ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"27" лютого 2007 р.
Справа № 6/231

Господарський суд Чернівецької
області в складі головуючого судді Паскаря А.Д., розглянувши у
відкритому судовому засіданні адміністративний позов заступника прокурора
Чернівецької області  в інтересах держави
в особі

Чернівецького
обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів

до Відділу державної служби охорони
при УМВС України в Чернівецької області

про стягнення штрафних санкцій в
сумі 81286  грн.

Представники:

Від позивача: не викликався;

Від відповідача: не викликався,

В С Т А Н О В
И В :

Заступник прокурора Чернівецької
області звернувся з позовом  в інтересах
Чернівецького обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до
Відділу державної служби охорони при УМВС України в Чернівецької області про
стягнення штрафних санкцій в сумі 81286
грн. за  не створення у 2005 році
робочих місць для працевлаштування інвалідів.

Свою вимогу позивач обґрунтовує
тим, що відповідно до статті 19 Закону України “Про основи соціальної
захищеності інвалідів в Україні” від 21.03.1991 року № 875-ХІІ (далі-Закон №
875), для підприємств (об'єднань), установ, організацій, незалежно від форм
власності і господарювання, встановлюється норматив робочих місць для
забезпечення працевлаштування інвалідів у розмірі 4 відсотки від чисельності
працюючих, а якщо працює від 15-25 чоловік -у кількості одного робочого місця.
В силу вимог  Закону № 875 відповідач
зобов'язаний самостійно визначити норматив робочих місць для інвалідів,
забезпечити створення та зайнятість на них інвалідів в порядку, визначеному цим
Законом та Положенням про робоче місце інваліда і про порядок працевлаштування
інвалідів, затвердженого постановою КМУ № 314 від 03.05.1995 року.  За невиконання вимог ст.19 Закону № 875
підприємства (об'єднання), установи, організації в силу ст.20 цього ж Закону
України сплачують штрафні санкції, сума яких визначається у розмірі середньої
річної заробітної плати на відповідному підприємстві за кожне робоче місце не
зайняте інвалідом, а також пеню у розмірі 120% облікової ставки НБУ за кожний
день прострочення платежу.

Згідно акту проведеної перевірки
від 20-25 вересня поточного року щодо виконання відповідачем зазначеного
нормативу, середньооблікова чисельність працюючих на підприємстві інвалідів
в  2005 році   становила 2 чоловік(и), в той час коли
встановлений норматив склав 12 чоловік(и). Таким чином, відповідач зобов'язаний
був самостійно сплатити на рахунок Фонду кошти у розмірі 81286 грн. Дана сума
підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті штрафних санкцій
відповідно до поданого підприємством звіту форми 10-ПІ. Однак, на день
звернення з даною позовною заявою
відповідачем кошти не перераховані.

Відповідач проти позову заперечує,
посилаючись на те що згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу охорони,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1993 року №
615-93  (у редакції постанови КМ України
від 15.08.2001 року № 1053), Державна служба охорони при Міністерстві
внутрішніх справ України (далі -ДСО) створена для здійснення заходів щодо
охорони нерухомих об'єктів та іншого майна, в тому числі вантажів, тимчасового
зберігання валютних цінностей, забезпечення особистої безпеки громадян, а також
технічного захисту інформації на договірних засадах в порядку, встановленому
законодавством. ДСО разом зі своїми підрозділами становить єдину державну
централізовану систему, підпорядковану Міністру внутрішніх справ України,
очолювану Департаментом Державної служби
хорони при МВС України (далі -Департамент). Працівники ДСО під час
служби застосовують спеціальні засоби, можуть мати на озброєні вогнепальну
зброю (п. 18 Положення), зобов'язані захищати власність і громадян від
злочинних посягань, забезпечувати додержання режиму охорони, згідно з
укладеними договорами; запобігати правопорушенням і припиняти їх у місцях
несення служби, взаємодіяти з органами внутрішніх справ у питаннях запобігання
розкрадання власності, затримання правопорушників і проведення перевірок стану
збереження матеріальних цінностей; номенклатура посад, що заміщується
працівниками, які працюють за трудовим договором, визначається Департаментом
(п.13 Положення) відповідно до завдань та функцій визначених Положенням.
Самостійне створення Відділом додаткових робочих місць, з метою
працевлаштування інвалідів, суперечить Положенню; згідно Переліку робіт з
підвищеною небезпекою, затвердженого Державним комітетом України по нагляду за
охороною праці в редакції наказу від 23.12.1993 р. № 196, робота в
індивідуальних засобах захисту, охорона колективної та приватної власності,
монтаж, ремонт і профілактичне обслуговування засобів охоронної сигналізації
відносяться до робіт з підвищеною безпекою; Положенням про робоче місце
інваліда і про порядок працевлаштування інвалідів, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 03.05.95 р. № 314 передбачено, що робочим місцем
інваліда може бути робоче місце, якщо за умовами праці та з урахуванням
фізичних можливостей інвалідів, воно може бути використане для його
працевлаштування, з урахуванням рекомендацій медико-соціальної експертної
комісії; згідно роз'яснення Управління медико-соціальної експертизи
Міністерства охорони здоров'я від 27 грудня 1999 р. за № 16.05/324, при
винесенні трудових рекомендацій інвалідам МСЕК керуються Переліком професій і
робіт, які заміщаються інвалідами; професії у сфері Державної служби охорони є
небезпечними для здоров'я інвалідів, відсутні у вказаному Переліку, у зв'язку з
чим лікарі-експерти МСЕК не виносять рекомендацій щодо працевлаштування
інвалідів у цій сфері; запровадження в тарифах на послуги охорони, у яких
питома вага заробітної плати складає від 48% до 60%, додаткового джерела на
виплату штрафних санкцій в розмірі 4% від фонду оплати праці призведе до
різкого зростання ціни, погіршить економічний стан ДСО у зв'язку із відмовою
власників від підвищених тарифів, суперечитиме вимогам Методики визначення
розмірів цін на послуги з охорони об'єктів, що підлягають обов'язковій охороні
підрозділами ДСО при МВС України, затвердженої спільним наказом МВС України та
Мінекономіки України від 02.03.2001 р. № 171/51, зареєстрованого Міністерством
юстиції України 13.04.2001 р. за № 346/5537, а сплата штрафних санкцій за
рахунок прибутку призведе до скорочення витрат Відділу на покращення
матеріально-технічної бази;  відповідно
до пункту 21 Положення, заходи щодо створення належних умов праці покладаються
на замовників охоронних послуг; впродовж 2005 року відповідачем щомісячно
надавалась звітність у Чернівецький міський центр зайнятості за формою № 3-ПН
«Звіт про наявність вільних робочих місць (вакантних посад)». Однак ані
Фонд,  ані Служба зайнятості у 2005 році
не направляла інвалідів у Відділ для працевлаштування, хоча, відповідно до ст.18
Закону № 875 та пункту 3 Положення про Фонд соціального захисту інвалідів,
затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1434 від 26.09.2002, саме
на ці органи покладено обов'язок працевлаштування інвалідів, таким чином, на
думку відповідача,  твердження позивача
про обов'язковість сплати штрафних санкцій незалежно від будь яких обставин, з
яких інвалід не працює на підприємстві, є хибним.

Ухвалою господарського суду від
18.10.2006 року провадження у справі було зупинено для досягнення сторонами
примирення.

Враховуючи, що з дня зупинення
провадження у справі пройшло більше трьох місяців, а від сторін ніяких доказів
про те, що вони досягли примирення не надійшло, суд дійшов висновку, що
обставини, які були підставою для зупинення провадження у справі, відпали, у
зв'язку з чим провадження у справі підлягає поновленню.

На підставі викладеного, керуючись
частиною 5 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України,
господарський суд

У Х В А Л И
В:

1.          Поновити провадження у справі.

2.          Призначити розгляд справи у судовому
засіданні на  "14" березня 2007
р. на  12:30 у приміщенні
господарського суду Чернівецької області (м. Чернівці, вул. О.Кобилянської,
14).

3.
Копію ухвали надіслати
сторонам.

Суддя
А.Д. Паскарь