донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

29.05.2007 р.                                                                           справа №4/23

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:
Старовойтової  Г.Я.

суддів
Волкова Р.В. , Запорощенка  М.Д.

за участю
представників сторін:

від позивача:

Щукіна С.Г. –головний спеціаліст-юрисконсульт, за дов. №б/н від 25.05.2007р.

від відповідача:

Максімчик С.В. –заст. начальника юридичного відділу, за дов. №4-04/01-1493 від 20.11.2006р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

Державного підприємства „Торезантрацит”, м.Торез Донецької області

на рішення господарського суду

Донецької області

від
08.02.2007 р.

у справі
№4/23 ( суддя Гринько С.Ю. )

за позовом:
Управління Пенсійного Фонду України у м.Торезі Донецької області

до відповідача:

Державного підприємства „Торезантрацит”, м.Торез Донецької області

про
стягнення 182 132 грн. 29 коп. заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2 за період з 01.09.2006р. по 30.11.2006р.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 08.02.2007р. у справі                        №4/23 ( суддя Гринько С.Ю. ) задоволено позов Управління Пенсійного Фонду України у м.Торезі Донецької області, до Державного підприємства „Торезантрацит”, м.Торез Донецької області.

Стягнено з Державного підприємства „Торезантрацит”, м.Торез Донецької області, на користь Управління Пенсійного Фонду України у м.Торезі Донецької області, заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №2 за період з 01.09.2006р. по 30.11.2006р. в сумі 182 132 грн. 29 коп.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, відповідач, Державне підприємство „Торезантрацит”, м.Торез, звернувся з апеляційною скаргою про скасування рішення, посилаючись на неповне з’ясування обставин, що мають значення по справі, неправильне застосування господарським судом норм матеріального права.

Відповідач вважає, що акт звірки не є доказом понесених витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, оскільки акт звірки є тільки документом, згідно якого бухгалтерія підприємства звіряє бухгалтерський облік. Відповідач вважає, що матеріалами справи не підтверджено фактичну сплату витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Відповідач просить скасувати рішення господарського суду та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Позивач, Управління Пенсійного Фонду України у м.Торезі Донецької області, вважає рішення господарського суду законним та обгрунтованим, прийнятим відповідно до вимог чинного законодавства.

Позивач зазначає, що згідно до п.п. 4.1., 6.1. Інструкції „Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України”, відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Позивач просить залишити рішення господарського суду без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

Вивчивши матеріали справи, доводи заявника скарги, вислухавши представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, судова колегія встановила.

Працівникам відокремлених підприємств Державного підприємства „Торезантрацит”, м.Торез, були призначені та сплачені пенсії на пільгових умовах згідно пунктів “б” - „з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення” та у відповідності зі списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідач суму, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій за період з 01.09.2006р. по 30.11.2006р. в розмірі 182 132 грн. 29 коп., не сплатив.

Позивач, Управління Пенсійного Фонду України у м.Торезі,  звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до п.п. „б”-„з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”, за період з 01.09.2006р. по 30.11.2006р. в сумі 182 132 грн. 29 коп.

В обгрунтування свого позову позивач посилався на вимоги пункту 2 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІУ від 09.07.2003 р., Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003р.  № 21-1.

Господарський суд  Донецької області задовольнив позовні вимоги у повному обсязі.

Оцінюючи правильність застосування місцевим господарським судом норм чинного законодавства, судова колегія дійшла висновку, що рішення господарського суду у справі №4/23 від 08.02.2007р. відповідає вимогам норм матеріального і процесуального права та не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Частиною 2 Прикінцевих положень Закону “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІУ від 09.07.2003 р., який набрав чинності з 01.01.2004р., передбачено, що зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку пільгових пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком №№ 1, 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженого Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах ( включаючи особовий склад гірничорятувальних частин ) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100 –відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком.

Відповідно пункту “б”-„з” статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення”                   № 1788–12 від 05.11.1991 р. на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв.

З огляду на приписи законодавства, судова колегія дійшла висновку, що законом передбачено відшкодування Пенсійному фонду витрат на виплату і доставку пенсій  підприємствами та організаціями за осіб, яким призначено пенсії за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Порядок відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, встановлений Інструкцією “Про порядок обчислення  і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 16.01.2004 р. за №64/8663.

За приписами п. 6.1 Інструкції відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування”.

Згідно п.п. 6.4. Інструкції розмір сум для відшкодування на поточний рік визначається відділами доходів органів Пенсійного фонду України щорічно в повідомленнях про розрахунок фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, які надсилаються підприємствам до 20 січня поточного року і протягом 10 днів по новопризначеним пенсіям.

Відповідно до п.п. 6.8. Інструкції підприємства щомісячно до 25 числа вносять в Пенсійний фонд України вказану в повідомленнях місячну суму фактичних витрат. У разі призначення пенсії на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає повідомлення для зазначених підприємств у двох примірниках через орган пенсійного фонду за місцем знаходження цього підприємства. Відшкодування сум фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцем його реєстрації.

Позивачем надсилались відповідачу відповідні повідомлення (розрахунки) на суму                182 132 грн. 29 коп., що містяться у матеріалах справи.

Крім того, акт звірки розрахунків заборгованості по пільговим пенсіям за списком №2 від 01.12.2006р. за період з 01.09.2006р. по 31.11.2006р. підписаний з боку відповідача без заперечень. З акту звірки вбачається, що відповідач має заборгованість по пільговим пенсіям за списком №2  у сумі 182 132 грн.29 коп.

Відповідач в апеляційній скарзі наполягає на тому, що в матеріалах справи відсутні докази фактичних витрат на виплату і доставку пенсій, призначених на пільгових умовах. Вважає, що акт звірки є лише документом, згідно якого бухгалтерія підприємства звіряє бухгалтерський облік.

Однак, факт витрат на виплату та доставку пільгових пенсій підтверджується не лише актом звірки позивача та відповідача, а також розрахунками фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій. В цих розрахунках зазначені прізвище та ім'я кожної особи, якій призначені та фактично сплачені пенсії за період з 01.09.2006р. по 30.11.2006р.

З огляду на викладене, господарський суд, з урахуванням матеріалів справи, зробив правильний висновок щодо обгрунтованості та доведеності позовних вимог Управління Пенсійного Фонду України у м.Торезі, про стягнення з відповідача заборгованості по фактичним витратам на виплату та доставку пільгових пенсій за списком N2 за період з  01.09.2006р. по 31.11.2006р. на загальну суму 182 132 грн. 29 коп.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судова колегія вважає, що позивач довів у розумінні ст. 33 Господарського процесуального кодексу України свої вимоги та заперечення щодо обгрунтування позовних вимог.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Судова колегія вважає, що з урахуванням викладених в рішенні обставин та доводів сторін, згідно до приписів ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінив докази в їх сукупності та дійшов правильного висновку, що позивач довів та обгрунтував свої вимоги щодо стягнення заборгованості сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З огляду на надані до матеріалів справи документи, та враховуючи вимоги                 Закону України “Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування” № 1058-ІУ від 09.07.2003 р., Інструкції “Про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України”, затвердженої Постановою правління Пенсійного Фонду України від 19.12.2003 р. № 21-1, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, не є підставою для задоволення апеляційної скарги.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що норми чинного законодавства місцевим господарським судом застосовані правильно, рішення відповідає приписам матеріального права, а мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування рішення, оскільки спростовуються вищевикладеним.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Донецького апеляційного господарського суду, -

П  О  С  Т  А  Н  О  В  И  Л  А  :

Апеляційну скаргу Державного підприємства „Торезантрацит”, м.Торез Донецької області, на рішення господарського суду Донецької області від 08.02.2007р. у справі №4/23 –  залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 08.02.2007р. у справі №4/23             ( суддя Гринько С.Ю. ) –залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України за  згодою сторін в засіданні суду була оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Головуючий          Г.Я.  Старовойтова

Судді:          Р.В.  Волков

М.Д.  Запорощенко

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1. у справу

2. ДАГС