ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

27 березня 2007 р.                                                             Справа  № 5/60-А

За позовом:        ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго” м.Ужгород-Оноківці

До відповідача:  ДПІ у Виноградівському районі м.Виноградів

Про  визнання нечинним акту суб’єкта владних повноважень та спонукання до вчинення юридично значимих дій.

Суддя                О.С.Йосипчук

за участю представників сторін:

позивача:      Габор О.В. - представник

відповідача: Горінецький В.Й. –представник

Розглянувши матеріали справи за позовом ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго” м.Ужгород-Оноківці до ДПІ у Виноградівському районі про визнання нечинним Рішення про списання надміру сплачених сум податків, зборів (обов’язкових платежів) №1 від 17.06.2004р. та про зобов’язання відповідача поновити у особовій картці обліку списані на підставі Рішення №1 від 17.06.2004р. 443075,35 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить визнати нечинним Рішення про списання надміру сплачених сум податків, зборів (обов’язкових платежів) №1 від 17.06.2004р.

Згідно із частиною 1 даного рішення, із картки особового рахунку структурного підрозділу позивача (Виноградівський РЕМ) списано 443075,35 грн. переплати з податку на прибуток. Іншими частинами оскаржуваного акту, списано переплати з податку на прибуток із інших суб’єктів права, які не перебувають із позивачем ні в адміністративних, а ні в господарсько-правових відносинах.

Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним:

За результатами перевірки дотримання ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго” м.Ужгород вимог податкового законодавства за 1998 рік ДПІ у м.Ужгороді було складено акт перевірки №23-2/42 від 15.04.1999р. та внесено зміни до акту перевірки №23-02/47 від 24.04.1999р. та №23-2/59 від 25.06.1999р.

На підставі згаданого акту перевірки (із наступними змінами і доповненнями) ДПІ у м.Ужгороді прийняла Рішення №23-02/42/444 від 24.04.1999р. до якого внесено зміни Рішенням №23-2/705 від 25.06.1999р. Цим Рішенням позивачу донараховано до сплати податок на прибуток у сумі 4448000 грн. та фінансових санкцій 1334400 грн.

Висновки податкового органу, щодо донарахування податку на прибуток базувалися на зведених дослідженнях податкових зобов’язань 15 відокремлених підрозділів ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго”, розташованих в районах Закарпатської області.

Дані по податкових зобов’язаннях зі сплати податку на прибуток викладено у Зведеній відомості по сплаті податку на прибуток.

Донараховані податковим органом суми податку на прибуток були занесені до регістрів розрахунків сум авансового платежу по податку на прибуток та погашені ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго” казначейськими векселями у відповідності до Інструкції про порядок обміну інформації щодо векселів державного казначейства, погашених шляхом зарахування їх сум у сплату податків і зборів до державного бюджету, затвердженої спільним Наказом ГУ Держказначейства України , Міністерства фінансів України та ДПА України №22/123 від 23.03.1998р. (надалі Інструкція №22/123).

Рішенням арбітражного суду Закарпатської області від 02.10.2000р. по справі 7/73-11-2-К, залишеним в силі Постановою Голови господарського суду Закарпатської області від 30.01.2001р., Рішення ДПІ у м.Ужгороді №23-02/42/444 від 24.04.1999р. до якого внесено зміни Рішенням №23-2/705 від 25.06.1999р., і яким позивачу донараховано до сплати податок на прибуток у сумі 4448000 грн. та фінансових санкцій 1334400 грн. було скасоване.

Таким чином, внаслідок скасування акту податкового органу, донараховані цим актом суми податку на прибуток, які погашено казначейськими векселями, були трансформовані у переплату на підставі звернення ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго” (Лист №261 від 19.02.2001р.).

Згідно із зведеною відомістю по сплаті податку на прибуток за 1999 рік, внаслідок дії зазначених вище обставин в ДПІ у Виноградівському районі у картці обліку платника податку на прибуток за Виноградівським РЕМ рахувалась переплата у сумі 347120 грн.

Позивач стверджує, що переплата у спірній ситуації (443075 грн.) виникла на підставі контрольного доручення ДПА у Закарпатській області від 27.02.2001р., яке надано у відповідь на звернення позивача  (Лист №261 від 19.02.2001р.). Тому, оскільки термін облікування згаданої вище суми 443075,35 грн. на рахунку переплат у особовій картці відокремленого підрозділу позивача (Виноградівський РЕМ) не є більшим за 1095 днів, Рішення відповідача про списання надміру сплачених сум податків, зборів (обов’язкових платежів) №1 від 17.06.2004р. не відповідає чинному законодавству.

Крім того, стверджуючи про протиправність оскаржуваного рішення, позивач просить суд зобов’язати відповідача поновити у особовій картці обліку списані на підставі Рішення відповідача про списання надміру сплачених сум податків, зборів (обов’язкових платежів) №1 від 17.06.2004р. 443075,35 грн.

Відповідач проти позову заперечує з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема посилається на прострочення позивачем, встановленого ст..99 КАС України строку оскарження акту органу владних повноважень, та на те, що списані кошти були сплачені позивачем на підставі авансових розрахунків податку на прибуток і, як переплата, виникли у 1999 році, а не внаслідок скасування судом рішення у 2000 році.

Повний текст Постанови складено 06.04.2007р.

Заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши

подані по справі доказові матеріали, щодо спірного питання,

Суд відмовляє у задоволені позову, виходячи з наступного:

Згідно із ст..99 КАС України, адміністративний позов може бути поданий в межах строку звернення до адміністративного суду. Згідно з п.2 ст.99 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється річний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася про порушення своїх прав.

Таким чином, для застосування наслідків, передбачених ст..100 КАС України, відповідач в силу п.1 ст.71 КАС України, повинен довести факт пропуску позивачем строку звернення до суду із вимогами про визнання нечинним акту.

Зважаючи на те, що перебіг, встановленого ст..99 КАС України строку, починається з дня, коли особа взнала про порушення її прав, відповідач повинен був надати суду достатні докази повідомлення позивача про прийняття Рішення №1 від 17.06.2004р., яке безпосередньо стосується його прав та охоронюваних законом інтересів.

За відсутності таких доказів, у суду немає правових підстав для застосування ст..100 КАС України.

Власне обґрунтування підставності позовних вимог стосується того, що сплачені позивачем, на виконання Рішення ДПІ у м.Ужгороді №23-02/42/444 від 24.04.1999р. кошти у сумі 4448000 грн. податку на прибуток, та 1334400 грн. фінансова санкція, на підставі контрольного доручення у 2001 році було зараховано податковим органом, як переплата по податку на прибуток, відображено у картці обліку платежів по податку на прибуток, та списано внаслідок сплину 1095 денного терміну перебування цих сум на обліку як переплата.

Згідно з обґрунтуваннями (твердженнями) позивача, як юридичний факт, така переплата виникла внаслідок набрання чинності рішенням арбітражного суду Закарпатської області від 02.10.2000 року по справі №7/73-11-2-К (Постанова про перевірку рішення в порядку нагляду від 30.01.2001р.).

Суд встановив, що згідно із даним рішенням арбітражного суду, контрольним дорученням ДПА у Закарпатській області від 27.02.2001р. та Зведеною відомістю по сплаті податку на прибуток, переплата Виноградівського РЕМ у цій ситуації складає не 441886,51 грн. а 47120 грн.

Однак, спростовуючи твердження позивача, відповідач надав докази, згідно з якими списання спірних сум за оскаржуваним рішенням відбулося внаслідок наступних обставин.

Як вбачається із матеріалів справи, по особовому рахунку ВАТ ЕК „Закарпаттяобленерго" за 1999р. станом на 20.05.99р. відповідачем було проведено повідомлення про результати розрахунку авансового внеску податку на прибуток (по акту ДПІ) в сумі 347,1тис.грн., в результаті чого виникла недоїмка, із урахуванням попереднього нарахування, в сумі 477800 грн.

Згідно з випискою з особової картки, позивач 25.05.99р. здійснив сплату податку на прибуток в сумі 75200 грн. згідно казначейського векселя, який погасив, в порядку черговості, раніше існуючий борг. Так само, 01.06.99р. відповідач по особовому рахунку провів сплату казначейським векселем, яким також погасив попередній борг.

Судовим розглядом встановлено, що 23.06.1999 року до ДПІ у Виноградівському районі надійшло контрольне доручення ДПА, щодо зменшення донарахованої суми по акту перевірки в сумі 300000 грн., яке було проведено по особовій картці платника того ж дня.

В результаті проведення контрольного доручення, як вбачається із виписки з особової картки платника, станом на 23.06.1999р. від'ємне сальдо розрахунків склало 77800 грн., в тому числі по акту перевірки 47100 грн.

Згідно повідомлення про результати розрахунку авансового внеску податку на прибуток (вхідний номер інспекції №257 від 18.06.1999р.) підприємству було  донараховано суму 275300 грн., яку було погашено, разом з попереднім боргом,  казначейським векселем 22.06.1999р. в сумі 353100 грн.

Отже, згідно розрахунку-повідомлення розподілу консолідованого податку на прибуток за перше півріччя 1999 року позивач задекларував суму податку на прибуток в розмірі 47000 грн., в той час, як авансові платежі за звітній період були наступні:

-    Перший квартал - 179000 грн.;

-    Квітень –347100 грн.

-    Травень-275300 грн.

-    Контрольне доручення ДПА на зменшення - 300000 грн.

Разом на загальну суму 501400 грн., тобто за півріччя потрібно зменшити суму податку на 454400 грн. (501400 грн. - 47999 грн.).

Дана сума і була проведена в картці особового рахунку платника станом на 30.07.1999р., в результаті чого, на цю ж дату, переплата позивача склала 454400 грн.

За дев'ять місяців 1999 року підприємством було подано розрахунок-повідомлення консолідованого податку на прибуток, згідно якого за дев'ять місяців нарахування податку на прибуток склало 0,00 грн. Тобто залишок раніше нарахованої суми з початку року в розмірі 47000 грн. потрібно зменшити, що і було проведено в картці особового рахунку платника 19.11.1999р.

Отже, сальдо розрахунків на цю дату склало 442282,51 грн. 31.12.1999 року при закритті року з цієї суми підприємству погашено залишок не сплаченої пені в розмірі 396 грн. і сальдо розрахунків на кінець року склало 441886,51 грн.

Таким чином, сума переплати в розмірі 441886,51грн. виникла в результаті поданих квартальних перерахунків та раніше задекларованих та оплачених (векселями) авансових внесків 31.12.1999 року.

Тому, як вбачається із наведеного вище, Рішення про списання надміру сплачених сум податків, зборів (обов’язкових платежів) №1 від 17.06.2004р., скасування якого домагається позивач, стосується суми переплати, що виникла не на підставі Рішення арбітражного суду Закарпатської області від 02.10.2000р. по справі 7/73-11-2-К, залишеним в силі Постановою Голови господарського суду Закарпатської області від 30.01.2001р., яким скасоване Рішення ДПІ у м.Ужгороді №23-02/42/444 від 24.04.1999р. до якого внесено зміни Рішенням №23-2/705 від 25.06.1999р., і яким позивачу донараховано до сплати податок на прибуток у сумі 4448000 грн. та фінансових санкцій 1334400 грн., а внаслідок самостійного погашення позивачем казначейськими векселями сум, відображених у повідомленнях про результати розрахунку авансового внеску податку на прибуток за перше півріччя 1999 року.

Таким чином, з огляду на вище приведене, з підстав, обраних позивачем позов задоволенню не підлягає.

Тому, керуючись ст..100 та ст.ст.158-163, 167 КАС України,

СУД ПОСТАНОВИВ:

1.У задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає чинності протягом 10-ти днів з дня складення в повному обсязі відповідно до ст.ст. 254, 186, 160 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                   О.С.Йосипчук