ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007 р.
№ 9/441/06

Вищий господарський суд України у складі колегії  суддів :

головуючого
Овечкіна  В.Е.,

суддів
Чернова     Є.В.,

Цвігун В.Л.,

за   участю   представників:

позивача
- Васильєв А.О.,

відповідачів
- не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційну  скаргу

ЗАТ “Аваль-Еталон”

на постанову
від  13.02.2007 Одеського апеляційного господарського  суду

у справі
№9/441/06

за  позовом
ТОВ “Нібулон”

до
1.ВАТ “Варварівський елеватор”;
2.ЗАТ “Аваль-Еталон”;
3.ТОВ "Регіональний реєстратор"

про
визнання неправомочними загальних зборів акціонерів ВАТ “Варварівський елеватор” від 06.09.2006, оформлених протоколом №9

встановив:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 16.11.2006 (суддя Філінюк І.Г.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.02.2007 (судді: Єрмілов Г.А., Воронюк О.Л., Лашин В.В.), позов задоволено –з врахуванням заяви позивача від 19.10.2006 про уточнення позовних вимог визнано недійсними оспорювані рішення загальних зборів акціонерів ВАТ “Варварівський елеватор” від 06.09.2006 з посиланням на їх прийняття з порушенням ст.ст.41, 43, 46, 49 Закону України "Про господарські товариства".

ЗАТ “Аваль-Еталон” в поданій касаційній скарзі просить рішення та постанову скасувати, припинити провадження у справі за позовом про визнання неправомочними загальних зборів акціонерів ВАТ “Варварівський елеватор” від 06.09.2006, в задоволенні заяви ТОВ “Нібулон” від 19.10.2006 про уточнення позову відмовити, оскільки вважає, що господарські суди допустили істотні процесуальні порушення (ч.1 ст.4, ч.4 ст.22, ч.1 ст.43, ч.2 ст.104 ГПК України), що призвело до незастосування або неправильного застосування норм матеріального права. Зокрема, позивачем порушено правила зміни позовних вимог шляхом одночасної зміни предмета та підстав позову при поданні до суду заяви-клопотання від 19.10.2006 про уточнення позову, в задоволенні якої суд першої інстанції відповідно до листа-роз'яснення  Вищого господарського суду України від 02.06.2006 №01-8/1228 повинен був відмовити.

Окрім того, суди попередніх інстанцій, розглядаючи зміненні позовні вимоги, всупереч ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України залишили поза увагою надані докази припинення застави належних ЗАТ “Аваль-Еталон” акцій, такі як договір застави акцій від 27.06.2003, укладений в забезпечення виконання зобов'язання за договором від 03.03.2003 №08/08-12-А про аваль векселів та складений між ЗАТ “Аваль-Еталон” та банком акт від 30.10.2003, яким підтверджено повне виконання зобов'язань по оплаті векселя. На думку скаржника, дані докази в сукупності з листом ТОВ "Регіональний реєстратор" від 26.10.2006 №153 свідчать, що застава належних ЗАТ “Аваль-Еталон” акцій припинилася 30.10.2003 року на підставі ст.216 ЦК УРСР та абзацу 2 ст.28 Закону України "Про заставу" у зв'язку з припиненням забезпеченого нею основного зобов'язання по оплаті векселя.

Колегія суддів, перевіривши фактичні обставини справи на предмет правильності їх юридичної оцінки судами попередніх інстанцій та заслухавши пояснення присутнього у засіданні представника позивача, дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржувані рішення та постанова –залишенню без змін з наступних підстав.

Залишаючи без змін первісне рішення про задоволення позову апеляційний господарський суд виходив з того, що:

Як вбачається з матеріалів справи, 06.09.2006р. відбулися загальні збори акціонерів  ВАТ „Варварівський елеватор".

Відповідно до реєстру власників іменних цінних паперів станом на 06.09.2006р. ТОВ СП „Нібулон" належить на праві власності 536753 простих іменних акцій ВАТ „Варварівський елеватор", що складає 20,399986 % статутного фонду останнього, ЗАТ "Аваль-Еталон" належить 1996853 простих іменних акції, що складає 75,892958 % статутного фонду, з яких 1783076 акцій були зареєстровані під обтяженням, яке виникло на підставі договору про заставу цінних паперів від 27 06.03, укладеною між ЗАТ „Аваль-Еталон" і АППБ “Аваль" і розпорядження застави від 27.06.03, наданого заставодавцем товариству з обмеженою відповідальністю “Регіональний реєстратор”, яке здійснює ведення реєстру власників іменних цінних паперів емітента.

Відповідно до зазначених договору та розпорядження АППБ „Аваль" є заставодержателем вказаного пакета акцій з правом управління цінними паперами, що надає заставодержателю всі права акціонерів, передбачені Законом України "Про господарські товариства”, Статутом емітента, у тому числі право участі уповноваженої особи заставодавця в загальних зборах акціонерів ВАТ „Варварівський елеватор", та право голосу.

З листа ТОВ "Регіональний реєстратор" від 26.10.2006р №153 вбачається, що реєстратор підтверджує реєстрацію в реєстрі власників іменних цінних паперів обтяження (у тому числі і перехід права голосу  на загальних зборах акціонерів до заставодержателя) на пакет акції 1783076 шт., що належали ЗАТ "Аваль-Еталон" до АППБ "Аваль"' на підставі договору про заставу цінних паперів від 27.06.2003р. (а.с.179).

Зазначеним листом ЮВ "Регіональний реєстратор" також повідомило, що 21.08.2006р. АІШБ "Аваль" надав розпорядження про припинення застави зазначеного пакета акції ЗАТ "Аваль-Еталон" в зв'язку з виконанням умов договору застави, проте реєстратором не були внесені відповідні зміни в зв'язку і несплатою рахунку за надані послуги в реєстрі, тому на час проведення зборів акціонерів 06.09.2006р. в реєстрі, який реєстратор роздрукував для реєстрації акціонерів та їх представників на зборах, відносно пакета акцій в кількості 1783076 шт., що належать ЗАТ "Аваль-Еталон" відображене обтяження.

Відповідно до ст.41 Закону України „Про господарські товариства", у загальних зборах мають право брати участь усі акціонери, незалежно від кількості та класу акцій, власниками яких вони є. Акціонери (їх представники), які беруть участь у загальних зборах, реєструються із зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Реєстрація акціонерів (їх представників), які прибули для участі у загальних зборах, здійснюється згідно з реєстром акціонерів у день проведення загальних зборів виконавчим органом акціонерного товариства або реєстратором на підставі укладеного з ним договору. Цей реєстр підписується головою та секретарем зборів.

Передача акціонером своїх повноважень іншій особі здійснюється відповідно до законодавства. Довіреність на право участі та голосування на загальних зборах акціонерів може бути посвідчена реєстратором або правлінням акціонерного товариства. Загальні збори визнаються правомочними, якщо в них беруть участь акціонери, що мають відповідно до статуту товариства більш як 60% голосів.

Як вбачається з матеріалів справи, представник АППБ „Аваль" не брав участі у загальних зборах акціонерів ВАТ „Варварівський елеватор", скликаних на 06.09.2006р., що підтверджується переліками реєстрації акціонерів та довіреностями представників акціонерів.

Отже, особа, якій належало право голосу пакетом акцій ВАГ „Варварівський елеватор" в розмірі 1783076 акцій, що відповідно до статуту товариства становить понад 75% від загальної кількості голосів, а саме АППБ „Аваль" не взяла участі в загальних зборах акціонерів ВАТ „Варварівський елеватор", скликаних на 06.09.2006р.

Відповідно до Узагальнення судової практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням Закону України „Про господарські товариства" у частині регулювання діяльності акціонерних товариств, схваленого  постановою Президії Верховною Суду України від 03.03.04 №15 правомочність загальних зборів щодо прийняття рішень визначається перед початком зборів на підставі реєстру, що містить дані реєстрації акціонерів (їх представників), які беруть участь у зборах. Факт участі акціонера у загальних зборах встановлюється за даними реєстрації.

Отже, з урахуванням вимог ст.41 Закону України "Про господарські товариства" та позиції Верховного Суду України, єдиною  підставою реєстрації  акціонера для участі у загальних зборах ВАТ "Варварівський елеватор'' є наданий ТОВ "Регіональний реєстратор" реєстр акціонерів у день проведення загальних зборів.

Відповідно до п. 7.20 Положення про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №60 від 26.05.98р., внесення до системи реєстру записів про припинення застави здійснюється реєстроутримувачем на підставі подання таких документів:

- розпорядження застави, підписаного від імені зареєстрованого в системі реєстру заставодержателя цінних паперів (залишається у реєстроутримувача);

- оригіналу або нотаріально засвідченої копії документа, який підтверджує припинення  існування застави іменних цінних паперів (залишається  у реєстроутримувача).

Як вбачається з матеріалів справи і не спростовується ВАТ "Варварівський елеватор" та іншими учасниками процесу, припинення застави, яка виникла 27.06.03р. на підставі договору застави цінних паперів та розпорядження застави, в порядку, передбаченому п.7.20 вказаного Положення, не було зареєстровано у системі реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ „Варварівський елеватор".

Відтак, суд першої інстанції обґрунтовано відхилив доводи ВАТ „Варварівський елеватор" стосовно припинення правовідносин застави цінних паперів на підставі акту від 30.10.03 про розірвання договору застави цінних паперів від 27.06.03, складених між ЗАТ „Аваль-Еталон" і АППБ „Аваль", та відсутності відповідного  обтяження пакетом акцій ВАТ „Варварівський елеватор" в розмірі 1783076 акцій зобов'язаннями застави з правом управління, оскільки реєстрація акціонерів та представників акціонерів для участі в загальних зборах акціонерів в силу приписів ч. 1 ст. 41 Закону України „Про господарські  товариства" здійснюється  виключно на підставі реєстру акціонерів, складеного на день проведення загальних зборів акціонерів, а ЗАТ „Аваль-Еталон" не було позбавлено права вимагати внесення до системи реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ "Варварівський елеватор" запису про припинення застави пакета  акцій ВАТ „Варварівський елеватор", в тому числі і в судовому порядку, але цим правом не скористалося.

За таких обставин, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про те, що загальні збори акціонерів ВАТ „Варварівський елеватор", скликані на 06.09.06р., відбулися за відсутності кворуму, що обумовлює їх неправомочність.

В свою чергу, неправомочність загальних зборів акціонерів обумовлює нелегітимність  всіх рішень, ухвалених такими загальними зборами акціонерів.

Апеляційна інстанція також відзначила, що місцевим господарським судом встановлено також інші порушення норм чинного законодавства під час проведення загальних зборів акціонерів ВАТ „Варварівський елеватор".

Так, відповідно до протоколу №9 від 06.09.06р. загальних зборів акціонерів відповідача, акціонерами були прийняті рішення про затвердження річного балансу за 2005 рік, про затвердження фінансових результатів ВАТ „Варварівський елеватор" за 2005 рік, а також про затвердження звіту про підсумки фінансово-господарської діяльності ВАТ „Варварівський елеватор" за 2005 рік.

За правилами ч.ч. 1,7 ст. 49 Закону України „Про господарські товариства" контроль за фінансово-господарською діяльністю правління акціонерного  товариства здійснюється ревізійною комісією, яка обирається з числа акціонерів. Ревізійна комісія складає висновок  по  річних звітах та балансах. Без висновку ревізійної комісії загальні збори акціонерів не вправі затверджувати баланс.

Відповідно до звіту ревізійної комісії ВАТ „Варварівський елеватор" за 2005 рік сукупна вартість основних засобів акціонерного товариства на кінець 2005 року станови 4 млн. 175 тис. грн.

Втім, як вбачається з балансу ВАТ „Варварівський елеватор" станом на 31.12.05р., запропонованого акціонерам для затвердження на загальних зборах 06.09.06р., залишкова вартість основних засобів товариства станом на 31.12.05 становить лише 16,8 тис. грн.

Таким чином, звіт ревізійної комісії не відповідає показникам фінансової звітності ВАТ "Варварівський елеватор", а за умовами ч. 4 ст. 49 Закону України "Про господарські товариства", ревізійній комісії акціонерного товариства  повинні бути подані всі матеріали, бухгалтерські або інші документи і особисті  пояснення посадових осіб на їх вимогу.

Однак, інформація та пояснення посадових осіб щодо збільшення основних засобів ВАТ "Варварівський елеватор" до 4 млн. 175 тис. грн. порівняно з показниками балансу - 16,8 тис. грн. в матеріалах справи відсутня.

При цьому доводи заявника апеляційної скарги про те, що вартість основних засобів ВАТ „Варварівський елеватор" в розмірі 4175 тис. грн., зазначена у  звіті ревізійної комісії товариства за 2005 рік, є сукупною вартістю основних засобів ВАТ „Варварівський елеватор" і ДП „Миколаївський елеватор" ВАТ „Варварівський елеватор", не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони суперечать Положенню (стандарту) бухгалтерського обліку 2 „Баланс", затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 31.03.99 № 87, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.06.99 за № 396/3689, та Положенню (стандарту) бухгалтерського обліку 7 „Основні засоби", затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 27.04.00 № 92, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 18.05.00 за  №288/4509.

Таким чином, господарський суд обґрунтовано визнав, що прийняття вказаних рішень загальними зборами акціонерів з порушенням положень п.4 ст.49 Закону України „Про господарські товариства", спричинило порушення права ТОВ СП „НІБУЛОН" на отримання достовірної інформації про діяльність ВАТ „Варварівський елеватор", передбаченого ст. 6 Закону України „Про цінні папери і фондовий ринок", ст. 10 Закону України „Про господарські товариства" і статутом ВАТ „Варварівський елеватор".

Апеляційним судом не прийнято до уваги твердження заявника апеляційної скарги щодо необґрунтованості висновку місцевого господарського суду про недійсність рішень загальних зборів акціонерів ВАТ „Варварівський елеватор" про повторне затвердження рішень спостережної ради ВАТ „Варварівський елеватор" № 2 від 19.02.03р., №3 від 25.04.03р., №4 від 11.07.03р., № 5 від 03.10.03р., № 6 від 24.10.03р., № 6/1 від 22.12.03р.,  № 7 від 23.12.03р..,  № 1 від 17.03.04р., № 6 від 24.10.05р. з огляду на таке.

Чинним рішенням господарського суду Миколаївської області від 17.08.06 по справі № 9/208/06 за позовом ТОВ СП „НІБУЛОН" до ВАТ „Варварівський елеватор", яке набрало законної сили відповідно до постанови Одеського апеляційного господарського суду від 28.09.06 по справі № 9/208/06, залишеної без змін постановою Вищого господарського суду України від 05.12.06 по справі №9/208/06, визнано недійсними з моменту ухвалення всі рішення спостережної ради ВАТ „Варварівський елеватор", оформлені протоколами засідань спостережної ради ВАТ „Варварівський елеватор" №2 від 19.02.03, №3 від 25.04.03, № 4 від 11.07.03, № 5 від 03.10.03, № 6 від 24.10.03,  №7 від 23.12.03, №1 від 17.03.04 і № 6 від 24.10.05. В силу приписів ст.35 ГПК України зазначені факти є преюдиціальними та не потребують доведення при вирішенні даного спору.

Суд апеляційної інстанції визнав, що наступне затвердження загальними зборами акціонерів  рішення спостережної ради, визнаного судом недійсним, не усуває його незаконність, а, відтак, не допускається. Недійсне рішення спостережної ради не породжує юридичних наслідків для товариства та його акціонерів.

Відповідно до частин 3 і 4 ст.43 Закону України „Про господарські товариства" до скликання загальних зборів акціонерам повинна бути надана можливість ознайомитись з документами, пов'язаними з порядком денним зборів. Загальні збори не вправі приймати рішення з питань, не включених до порядку денного.

Порядок денний загальних зборів є для акціонерів єдиним джерелом інформації про питання, по яким планується прийняття рішень на загальних зборах.

Тому розгляд загальними зборами акціонерів питань, які не були включені до порядку денного, означає можливість розгляду на загальних зборах акціонерів питань, матеріали з яких попередньо не були надані акціонерам, внаслідок чого вони не мали можливості сформувати щодо них обґрунтованої думки.

Відповідно до Узагальнення судової практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням Закону України „Про господарські товариства" у частині регулювання діяльності акціонерних товариств, схваленого постановою Президії Верховного Суду України від 03.03.04 №15, в силу положень ч.4 ст.43 Закону України „Про господарські  товариства" загальні збори акціонерів не вправі приймати рішення з питань, не включених до порядку денного. Порядок прийняття рішень загальними зборами регулюється Законом України „Про господарські товариства" та установчими документами товариства.

У разі, якщо положення статуту та інших внутрішніх документів товариства суперечать Закону України „Про господарські товариства", суду при вирішенні спору слід керуватися нормами Закону України „Про господарські товариства".

Зокрема, якщо внутрішніми документами передбачена можливість вирішення на загальних зборах так званих "процедурних" питань (питань, пов'язаних із порядком проведення загальних зборів тощо) без внесення їх до порядку денного, такі положення внутрішніх документів суд не повинен брати до уваги, оскільки чинне законодавство не передбачає винятків із зазначеного вище правила.

Більш того, жодним нормативним актом не передбачено "автоматичного" надання голові та секретареві загальних зборів акціонерів повноважень на підписання змін до статуту акціонерного товариства.

Питання про надання  голові зборів Мірошниченку Є.К. і секретарю Ткачуку О.Н. доручення на підписання статуту для реєстрації у державного реєстратора не було включено до порядку денного загальних зборів акціонерів ВАТ „Варварівський елеватор", скликаних на 06.09.2006р., що підтверджується повідомленнями ЗАТ „Аваль-Еталон" про скликання на 06.09.2006р. загальних зборів акціонерів в порядку ч.4 ст.45 Закону України „Про господарські товариства", а також публікацією порядку денного в газеті „Вечірній Миколаїв" від 22.08.06 №98 (2353).

Отже, місцевий господарський суд дійшов цілком обґрунтованого висновку про невідповідність вказаного рішення загальних зборів акціонерів вимогам ч.4 ст.43 Закону України „Про господарські товариства".

Твердження відповідача про безпідставність висновку місцевого господарського суду про визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів ВАТ „Варварівський елеватор", скликаних на 06.09.2006р., про підтвердження законності рішення зборів від 19.07.99 про створення дочірнього підприємства ДП „Миколаївський елеватор", про затвердження статуту дочірнього підприємства ДП "Миколаївський елеватор", який був прийнятий на зборах 19.07.99. про затвердження переліку майна, переданого до статутного фонду дочірнього підприємства ДП "Миколаївський елеватор", про підтвердження законності призначення всіх посадових осіб з 1999 р. по ДП „Миколаївський елеватор" і про підтвердження законності прийняття рішень щодо діяльності ДП посадовими особами ДП „Миколаївський елеватор" з 1999 р. по даний час ДП „Миколаївський елеватор", оформлених протоколом №9 загальних зборів акціонерів ВАТ „Варварівський елеватор" від 06.09.2006р., апеляційним судом відхилено з огляду на те, що чинним законодавством не передбачено повноважень загальних зборів акціонерів щодо встановлення або підтвердження законності призначення посадових осіб господарського товариства та  законності прийнятих ними рішень.

Вирішення питань щодо законності певних дій та актів є їхньою правовою оцінкою і належить  до виключної компетенції  суду.

Оскільки повноважень органів управління господарського товариства щодо підтвердження законності раніше ухвалених рішень чинне законодавство не передбачає, тому такі  рішення не мають правового значення і не створюють правових наслідків для учасників правовідносин.

Окрім того, рішення про затвердження переліку майна ВАТ „Варварівський елеватор", що передається до статутною фонду ДП „Миколаївський елеватор" ВАТ „Варварівський елеватор", було оформлене протоколом №3 засідання спостережної ради ВАТ „Варварівський елеватор" від 20.07.99, у якому брали участь громадяни Прудкій Сергій Васильович, Сакаль Іван Іванович та Зарецький Валерій Федорович.

Відповідно до ч.1 ст.46 Закону України „Про господарські товариства" в акціонерному товаристві з числа  акціонерів  може створюватися рада акціонерного товариства   (спостережна   рада),   яка   представляє   інтереси   акціонерів   у   період   між  проведенням загальних зборів і в межах компетенції, визначеної статутом, контролює і регулює діяльність правління.

Вказана правова норма носить імперативний характер і жодного винятку з неї чинне законодавство не передбачає.

Станом на 19.02.1999р. та на 19.07.1999р. громадяни Прудкій Сергій Васильович, Сакаль Іван Іванович та Зарецький Валерій Федорович не були акціонерами ВАТ "Варварівський елеваторр", що підтверджується реєстром власників іменних цінних паперів ВАТ, і тому в силу імперативності положень ч.1 ст.46 Закону України „Про господарські товариства" вказані громадяни не мали права бути обраними до складу спостережної ради ВАТ „Варварівський елеватор" та здійснювати повноваження членів спостережної ради ВАТ „Варварівський елеватор", зокрема, щодо ухвалення рішення про затвердження переліку майна товариства, що передається до статутного фонду ДП "Миколаївський елеватор"  ВАТ „Варварівський елеватор".

Таким чином, визнання господарським судом зазначених рішень загальних зборів акціонерів, оформлених протоколом №9 від 06.09.06р., недійсними, є законним та обґрунтованим.

Стосовно тверджень ВАТ "Варварівський елеватор" про порушення господарським судом норм процесуального права шляхом прийняття до розгляду всупереч приписам ст.22 ГПК України змінених позовних вимог ТОВ СП "Нібулон" апеляційна інстанція зазначила, що нормами ГПК України не передбачено повноважень господарського суду на відмову у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог.

Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 02.06.06 №01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році", на який посилається апелянт, не є джерелом процесуального права і тому не носить обов'язкового характеру.

Крім того, відповідно до приписів ст.104 ГПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

Колегія погоджується з висновками судів з огляду на таке.

Відповідно до ч.8 ст.41 Закону України "Про господарські товариства"  загальні збори визнаються правомочними, якщо в них беруть участь акціонери, що мають відповідно до статуту товариства більш як 60% голосів.

Судами попередніх інстанцій на підставі ретельної  правової оцінки змісту оспорюваних рішень загальних зборів акціонерів ВАТ “Варварівський елеватор” від 06.09.2006, оформлених протоколом №9, договору застави акцій від 27.06.2003, укладений в забезпечення виконання зобов'язання за договором від 03.03.2003 №08/08-12-А про аваль векселів, листа ТОВ "Регіональний реєстратор" від 26.10.2006 №153 та інших наявних у справі доказів в їх сукупності з достовірністю встановлено, а відповідачами не спростовано факт неправомочності проведених 06.09.2006 року загальних зборів акціонерів ВАТ “Варварівський елеватор” внаслідок відсутності кворуму, передбаченого ст.41 Закону України „Про господарські товариства", оскільки станом на 06.09.06 пакет акцій ВАТ „Варварівський елеватор" в розмірі 1783076 штук, перебував у заставі АППБ  "Аваль" з правом управління, та обумовлену цим наявність підстав для визнання недійсним всіх прийнятих на цих загальних зборах рішень.

В зв'язку з цим касаційна інстанція не приймає до уваги твердження скаржника про припинення застави належних ЗАТ “Аваль-Еталон” акцій 30.10.2003 року на підставі ст.216 ЦК УРСР та абзацу 2 ст.28 Закону України "Про заставу", оскільки такі доводи правомірно відхилено судом апеляційної інстанції з тих мотивів, що припинення застави, яка виникла 27.06.03р. на підставі договору застави цінних паперів та розпорядження застави, не відбулося в порядку, передбаченому п.7.20 Положення про порядок ведення реєстрів власників іменних цінних паперів, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку №60 від 26.05.98р., так як не було зареєстровано у системі реєстру власників іменних цінних паперів ВАТ „Варварівський елеватор".

Наявні ж заперечення другого відповідача зводяться передусім до посилань на неналежну оцінку судом доказів по справі без врахування складеного між ЗАТ “Аваль-Еталон” та банком акта від 30.10.2003 та листа ТОВ "Регіональний реєстратор" від 26.10.2006 №153, що не відповідає дійсності. Окрім того, згідно імперативних вимог ч.2 ст.1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні та постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Водночас колегія враховує, що касаційна скарга не містить жодних заперечень щодо встановлених судами попередніх інстанцій фактів прийняття окремих оспорюваних рішень з порушенням вимог ст.ст.41, 43, 46, 49 Закону України "Про господарські товариства". Скаржником не спростовуються вищенаведені встановлені  судом фактичні обставини, які також стали підставою для задоволення позовних вимог.

Наявні ж заперечення скаржника щодо законності та обгрунтованості постанови зводяться здебільшого до посилань на порушення судом першої  інстанції норм процесуального права, які касаційна інстанція не приймає до уваги з наступних підстав.

Не заслуговують на увагу помилкові посилання скаржника на порушення позивачем правил зміни позовних вимог шляхом одночасної зміни предмета та підстав позову при поданні до суду заяви-клопотання від 19.10.2006 про уточнення позову, в задоволенні якої суд першої інстанції відповідно до листа-роз'яснення  Вищого господарського суду України від 02.06.2006 №01-8/1228 повинен був відмовити, оскільки, по-перше, право позивача до прийняття рішення по справі змінити підставу та предмет позову прямо закріплено в ч.4 ст.22 ГПК України, по-друге, згідно з ч.1 ст.4 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, а інформаційний лист Вищого господарського суду України від 02.06.2006 №01-8/1228 не є нормативним актом і тому не має обов'язкового характеру. Тим більше, що чинний Господарський процесуальний кодекс України не наділяє господарський суд правом відмовляти у прийнятті заяви позивача про уточнення позовних вимог (зміну предмета та підстави позову тощо) або ж повертати таку заяву.

Окрім того, задоволення позовних вимог стосовно недійсності рішення загальних зборів акціонерів ВАТ „Варварівський елеватор" від 06.09.06 про затвердження прийнятих спостережною радою товариства рішень, а саме № 2 від 19.02.03, № 3 від 25.04.03, № 4 від 11.07.03, № 5 від 03.10.03, № 6 від 24.10.03, №6/1 від 22.12.03, № 7 від 23.12.С № 1 від 17.03.04, № 6 від 24.10.05, ґрунтується, в силу вимог ч.2 ст.35 ГПК України, на рішенні господарського суду Миколаївської області від 17.08.06 у справі № 9/208/06 за позовом ТОВ СП „Нібулон" до ВАТ „Варварівський елеватор", яке набрало законної сили, і яким зазначені рішення спостережної ради визнано недійсними.

Зважаючи на вищенаведене колегія не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.1115, 1117–11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.02.2007 у справі №9/441/06 залишити без змін, а касаційну скаргу ЗАТ “Аваль-Еталон” –без задоволення.

Головуючий, суддя                                                                                                                В. Овечкін

Судді:                                                                                                                                          Є.Чернов

В. Цвігун