ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 02-2/9-248
УХВАЛА

Суддя , .,   розглянувши позовні матеріали Вищого
професійного училища № 10, м. Тернопіль, до
Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1,                       м. Тернопіль, про
примусове проведення ремонту частини даху та стягнення  20 000,00 грн. матеріальних та моральних
збитків, вважає подані матеріали недостатніми
для порушення провадження у справі через те, що:

Заявником не дотримано вимог,
передбачених чинним законодавством, при зверненні до суду з позовом про захист
порушеного права або охоронюваного законом інтересу.

Правове обґрунтування позову
здійснено з посиланням на  ст. 886 ЦК
України, яка встановлює відповідальність замовника.

·          позивачем
не подано доказів, що підтверджують викладені в
заяві обставини, доказів звернення до відповідача про виявлені недоліки
виконаних робіт.

·          Не
подано доказів сплати державного мита у встановлених порядку та розмірі.

Згідно ст. 6. “Зарахування державного мита до бюджету” Декрету Кабінету
Міністрів України “Про державне мито зазначено, що: державне мито
сплачується за місцем розгляду та оформлення документів і зараховується
до бюджету місцевого самоврядування, крім мита, що справляється з позовних
заяв, які подаються до господарського суду, із апеляційних і касаційних
скарг на рішення та постанови господарських судів, заяв про їх перегляд за
нововиявленими обставинами, а також за дії, пов'язані з одержанням охоронних
документів (патентів і свідоцтв) на об'єкти інтелектуальної власності, і за
дії, пов'язані з підтриманням чинності патентів на сорти рослин, та за подання
до Кабінету Міністрів України проекту створення промислово-фінансової групи, яке
зараховується до державного бюджету України.

Згідно п.36 Інструкції  „Про порядок обчислення та справляння
державного мита”, затвердженої Наказом Головної Державної податкової інспекції
України № 15 від 22.04.1993 р., позовні
заяви по спорах, які виникають при укладенні, зміні або розірванні
господарських договорів, що носять
одночасно майновий характер, до яких включено вимоги про стягнення
штрафу, тощо, оплачуються державним митом як за ставками, встановленими для
позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду
позовних заяв по спорах, що виникають при укладенні, зміні або розірванні
господарських договорів.

У такому ж порядку оплачуються  державним митом позовні заяви, що носять
одночасно майновий і немайновий характер.

Натомість, згідно представленої
квитанції НОМЕР_1   НОМЕР_2
від  18 квітня 2007 р.,
вбачається, що державне мито ним сплачено лише за майнову вимогу у
розмірі 200,00 грн., без сплати вимоги немайнового характеру.

Долучена позивачем до матеріалів
справи квитанція НОМЕР_1 НОМЕР_2
від  18 квітня 2007 року не є
належним доказом перерахування державного мита у встановленому законом порядку.

Згідно п.14 р.3 „Зарахування
державного мита” Інструкції про порядок обчислення та справляння державного
мита, затвердженої наказом Головної державної податкової інспекції України від
22.04.1993 р. № 15 (із наступними змінами та доповненнями), при  сплаті
державного мита готівкою до документа, щодо якого  вчинюється
відповідна  дія,  додається
оригінал квитанції кредитної
установи, яка прийняла платіж, а при перерахуванні мита з  рахунку
платника  -  останній примірник платіжного доручення з
написом  (поміткою) кредитної установи
такого змісту "Зараховано в дохід
бюджету  ____ грн. (дата)". Цей
напис скріплюється першим і другим
підписами  посадових  осіб
і  відбитком печатки кредитної
установи з відміткою дати виконання платіжного доручення. Тобто, зворотна
сторона платіжного доручення повинна містити напис кредитної установи про те,
що державне мито зараховано до державного бюджету повністю, скріплений підписами
посадових осіб банку (керівника та головного бухгалтера).

За таких обставин позовна заява та
додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду на підставі п. 3,
4  ст.63 ГПК України.

Враховуючи наведене, керуючись
ст.ст. 57,63,86 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

1. Повернути позовну заяву б/н від
18.04.2007 р. (вх. № 1816 (н) від 18.04.2007 р.), до  Суб'єкта підприємницької діяльності
ОСОБА_1,  м. Тернопіль, про примусове
проведення ремонту частини даху та стягнення
20 000,00 грн. матеріальних та моральних збитків,  разом з доданими до  неї документами (всього на 17-ти аркушах)  Вищому професійному училищу № 10, вул. С.
Бандери, 74-А, м.  Тернопіль,  без розгляду.

2.
У відповідності з п. 2 ст. 8 Декрету Кабінету Міністрів України “Про
державне мито” від 21.10.93 р. № 7-93 державне мито у сумі  200,00 грн., перераховане до державного
бюджету на рахунок  0002  ГУДКУ у Тернопільській області, МФО банку
-838012, код -23588119, згідно квитанції НОМЕР_1 НОМЕР_2  від
18  квітня 2007 року , підлягає
поверненню.

3. Після усунення обставин, що
спричинили повернення позовних матеріалів, заявник не позбавлений права
повторно звернутися до господарського суду у загальному порядку.

Суддя