ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

23.01.07                                                                                           Справа  № 15/142

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді                                             Гнатюк Г.М.

суддів                                                      Кравчук Н.М.

Мирутенко О.Л.

розглянув  апеляційну скаргу  Державного підприємства Івано-Франківськтеплокомуненерго вих.№814-2/06 від 24.10.06р.

на рішення Господарського суду  Івано-Франківської  області    від 02.10.2006р.

у справі  №15/142

за позовом Державного підприємства Івано-Франківськтеплокомуненерго, м.Івано-Франківськ

до відповідача  Товариства з обмеженою відповідальністю „Житлово-експлуатаційна дільниця „Експрес-комфорт”, м.Івано-Франківськ

про спонукання до укладення договору про постачання теплової енергії

за участю представників сторін:

від позивача: Білий З.Г. –представник (Дов. від 03.01.06р. №03-2/06)

від відповідача: не з”явився

Учасникам судового процесу роз’яснено права і обов’язки,  передбачені ст.ст. 22, 28 ГПК України. Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід судді не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням  господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.2006р. (суддя Деделюк Б.В.)по даній справі за позовом Державного підприємства Івано-Франківськтеплокомуненерго, м.Івано-Франківськ до Товариства з обмеженою відповідальністю „Житлово-експлуатаційна дільниця „Експрес-комфорт”, м.Івано-Франківськ про укладення договору про постачання теплової енергії  у позові відмовлено повністю.

Позивач  не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції звернувся до Львівського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою про перегляд вищевказаного рішення суду в порядку апеляційного провадження, в якій зазначає , що останнє прийняте при неповному з”ясуванні всіх обставин по справі, з порушенням норм права, а також наводить скаржник і інші підстави для скасування рішення суду.

Ухвалами Львівського апеляційного господарського суду розгляд справи відклався з підстав викладених в ухвалах суду.

В судовому засіданні 16.01.2007р. оголошувалась перерва до 23.01.2007р. для підготовки вступної та резолютивної частини постанови.

Апелянт в судовому засіданні повністю підтримує вимоги  апеляційної скарги, просить суд рішення скасувати і прийняти нове, яким позовні вимоги задоволити.

Відповідач вимоги апеляційної скарги повністю заперечує з підстав викладених у відзиві на апеляційну скаргу та з мотивів наведених у засіданнях суду.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення  представників сторін, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що  рішення господарського суду Івано-Франківської області слід скасувати, апеляційну скаргу задоволити, виходячи з наступного:

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області відмовлено у задоволенні позовних вимог Державного підприємства Івано-Франківськтеплокомуненерго до Товариства з обмеженою відповідальністю „Житлово-експлуатаційна дільниця „Експрес-комфорт”, м.Івано-Франківськ про спонукання до укладення договору про постачання теплової енергії.

ТзОВ „Житло-експлуатаційна дільниця „”Експрес-Комфорт” являється балансоутримувачем житлових будинків, які знаходяться за адресою вул.Молодіжна,44а, 52а, вулиця Української Дивізії 3 та виконавцем послуг з управління цими будинками.

Згідно Статуту ДМП „Івано-Франківськтеплокомуненерго” та Закону України „Про житлово-комунальні послуги” позивач є виробником послуг централізованого опалення та постачання гарячої води. У відповідності із вищевказаним законом послуги має надавати виконавець, яким у відповідності до п.4.2 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг  у житловому фонді, є виконавець послуг з управління будинком, тобто його балансоутримувачем. Як вбачається із вищезазначеного балансоутримувачем будинків за адресою вул.Молодіжна,44а, 52а, вулиця Української Дивізії, 3   є відповідач.

Згідно з ст. 29 вказаного Закону, договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою ним особою. У разі якщо балансоутримувач не є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем. Процедура погодження умов договору відбувається протягом 1 місяця з дня внесення проекту договору однією із сторін.

Посилання в рішенні суду, що Закон України «Про житлово-комунальні госпдарства»носить  силу спеціального нормативного акта по наданню населенню житлово комунальних послуг і він не є обов»язковим для застосування в даному роді спору про спонукання до укладення договору суперечить чинному законодавсту і колегією суддів до уваги не береться.

Крім того, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач  не вправі надавти послуги населенню централізованого опалення та постачання гарячої води як виконавець даної послуги.

Чиним законодавством чітко врегульовано питання, щодо обов»язку виробника послуг укласти договір із виконавцем. Закон України, а саме ст.19 вказує, що відносини між учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах; особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Стаття 21 Закону визначає, що виконавець зобов»язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг. У відповідності із ст.22 Закону виробник зобов»язаний укласти договір з виконавцем про умови надання послуг.

Отже, як вбачається із вищевикладеного суд першої інстанції дійшов хибного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог і прийняв рішення при неповному з»ясуванні всіх обставин у справі.

Вказані послуги повинен надавати виконавець, яким у багатоквартирному будинку може бути виробник зазначених послуг, виконавець послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків чи інший суб'єкт господарювання, з яким дійшли домовленості про надання таких послуг та який відповідає вимогам п. 1.3 Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді.

Відповідно до Статуту відповідача метою його діяльноті є створення належних умов життєзабезпечення та проживання мешканців в  будинках. Отже, метою створення юридичної особи –відповідача і предметом його діяльності і є надання житлово-комунальних послуг. Так як, мешканці будинків, які знаходяться на балансі відповідача  користуються послугами позивача і не відмовились від послуг теплопостання  і балансоутримувач не є виконавцем послуг то він зобов»язаний укласти договори на надання житлово-комунальних послуг з виконавцем.

На підставі Закону України «Про теплопостачання»постачання теплової енерігї дозволяється тільки на підставі договору.

Посилання відповідача, що він перебуває у договірних відносинах з мешканцями будинку і кошти мешканці сплачуюють за надані послуги на  рахунок відповідача не відповідачє вимогам законодавства.

Згідно з ч. 2 п. 1 Прикінцевих положень Закону України “Про житлово-комунальні послуги”, договори про надання житлово-комунальних послуг, укладені до набрання чинності цим Законом, мають бути приведені у відповідність із ним до 1 січня 2006 року. Договори, що не приведені у відповідність із цим Законом у зазначений строк, втрачають чинність.

Суд першої інстанції трактуючи ст. 627 ЦК України щодо свободи договору, не розкриває її змісту. А в данному випадку, укладення договору проводиться з урахуванням вимог актів цивільного закондавствав .

Положення Закону України “Про житлово-комунальні послуги” підтверджують обов’язок виробника послуг централізованого опалення та постачання гарячої води укласти договір з виконавцем послуг. Враховуючи це, відповідачу обґрунтовано було запропоновано укласти договір про постачання теплової енергії та гарячої води, з такою метою, відповідно, йому було направлено проект договору, оскільки  послуги мешканцями будинків використовуються, без відповідного на це договору.

Проаналізувавши проект договору №778 від 21.04.2006р. колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду встановила, що його положення містять усі необхідні (істотні) умови, які передбачені нормами ст. 26 Закону України “Про житлово-комунальні послуги”.

Крім того, ч. 3 ст. 179 ГК України, передбачає, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Отже, з огляду на вищевикладене  суд першої інстанцї дійшов до хибного висновку відмовляючи у задоволенні позовних вимог і прийняв рішення з порушення норм матеріального права.

У  відповідності   статтею 33 ГПК України  кожна  сторона  повинна  довести  ті  обставини,   на   які   вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.   Скаржник при наданому йому праві та можливостях доводи відповідача спростував, і належним чином обґрунтував вимоги викладені як у позовній заяві так і в апеляційній скарзі.

З огляду на вищевикладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що рішення господарського суду Івано-Франківської області  не відповідає матеріалам справи,  не ґрунтується на чинному законодавстві і існують правові підстави для скасування рішення місцевого господарського суду.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника документально та нормативно обґрунтовані та підтверджені, а тому  визнаються такими, що  можуть бути підставою, згідно ст.104 ГПК України для скасування рішення господарського суду Івано-Франківської  області.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 104, 105  ГПК України Львівський апеляційний господарський суд –

ПОСТАНОВИВ:

1.          Апеляційну скаргу Державного підприємства Івано-Франківськтеплокомуненерго вих.№814-2/06 від 24.10.06р. задоволити.

2.           Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 02.10.06р. по справі №15/142 скасувати.

3.          Прийняти нове рішення. Зобов”язати Товариство з обмеженою відповідальністю „Житлово-експлуатаційна дільниця „Експрес-комфорт”, м.Івано-Франківськ укласти договір з Державним підприємством „Івано-Франківськтеплокомуненерго”, м.Івано-Франківськ в редакції від 21.04.2006р. №778.

4.          На виконання постанови місцевому господарському суду видати відповідні накази на стягнення з відповідача державного мита за розгляд позовної заяви та апеляційної скарги і витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу на користь позивача.

5.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

6.          Справу №15/142 передати в місцевий господарський суд  Івано-Франківської області.

Головуючий-суддя                                                             Г. Гнатюк

Суддя                                                                                Н.Кравчук

Суддя                                                                                О.Мирутенко