ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

"03" квітня 2007 р.
Справа №  17/138

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Таран С. В. розглянув справу № 17/138

за позовом: суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Янкового Ігоря Миколайовича, смт. Вільшанка Вільшанського району Кіровоградської області

до відповідача 1: товариства з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд",  м.Київ

до відповідача 2: відкритого акціонерного товариства "Йосипівське хлібоприймальне підприємство", с.Залізничне Вільшанського району Кіровоградської області

про визнання недійсним договору та про визнання права власності на майно

Представники:

від позивача - Підопригора В.І., довіреність № 23  від 25.04.06 р., представник;

від відповідача І - Минець В.І., довіреність №08  від 14.03.07 р., представник;

від відповідача ІІ - Сатковська О.В., довіреність № 5  від 20.05.06 р., юрисконсульт.

В судовому засіданні 20.03.2007 р. оголошувалась перерва до 11 год. 03.04.2007р.

Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Янковим І.М. подано позов про визнання  недійсними договору поставки №107/А/Кир від 27.02.2006 р., укладеного між постачальником приватним підприємцем Янковим І.М. і покупцем ТОВ "Кернел-Трейд", на загальну суму вартості товару  920000 грн.,  та договору поставки №418/1/кр від 27.02.2006 р., укладеного між постачальником  приватним підприємцем Янковим І.М. та покупцем ТОВ "Кернел-Трейд", на загальну суму вартості товару 460772,8 грн., а також про визнання права власності за позивачем на зерно соняшника в кількості  500840 кг, що знаходиться на зберіганні у ВАТ "Йосипівське хлібоприймальне підприємство" та про стягнення з поклажодавця ВАТ "Йосипівське хлібоприймальне підприємство" на користь приватного підприємця Янкового І.М.  587485,32 грн.

20.06.2006 р. до господарського суду позивачем було подано заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій він відмовився від вимоги про визнання права власності на зерно соняшника в кількості 500840 кг (том 1 а.с.78, 111).

10.08.2006 р. позивачем частково змінено предмет позову: позовну вимогу про визнання недійсним договору поставки №418/1/кр від 27.02.2006 р. викладено в наступній редакції : “визнати правочин, договір поставки №418/1/кр від 27.02.2006 р. між постачальником- СПД Янковим І.М. і покупцем-ТОВ “Кернел-Трейд” на загальну суму вартості товару 460772,80 грн.- неукладеним” (том 1 а.с.117-118).

В судовому засіданні 29.08.2006 р. представником позивача було подано заяву про відмову від позову в частині визнання договору складського зберігання від 01.02.2006 р. №51 між товарним складом ВАТ “Йосипівське хлібоприймальне підприємство" та поклажодавцем ТОВ “Кернел-Трейд” недійсним в зв'язку з недодержанням обов'язкової письмової форми (том 1 а.с.125).

Заявою б/н від 29.08.2006 р. (вх.№02-05/25767 від 29.08.2006 р.) позивачем уточнено позовні вимоги, він просить визнати недійсним договір поставки №107/А/Кир від 27.02.2006 р., укладений між постачальником приватним підприємцем Янковим І.М. і покупцем ТОВ "Кернел-Трейд", на загальну суму вартості товару  920000 грн.; визнати неукладеним договір поставки №418/1/кр від 27.02.2006 р. між постачальником  приватним підприємцем Янковим І.М. та покупцем ТОВ "Кернел-Трейд", на загальну суму вартості товару 460772,8 грн., а також стягнути з поклажодавця ВАТ "Йосипівське хлібоприймальне підприємство" 587485,32 грн. вартості зерна соняшника, переданого останньому на зберігання (том 1 а.с.126).

08.02.2007 р. до господарського суду Кіровоградської області позивачем подано заяву про зміну позовних вимог, відповідно до тексту якої заявник просить визнати право власності СПД Янкового І.М. на зерно соняшника в кількості 500 тонн 840 кг, що знаходиться на зберігання у ВАТ «Йосипівське хлібоприймальне підприємство»; зобов'язати ВАТ "Йосипівське хлібоприймальне підприємство" видати СПД Янковому І.М. складську квитанцію на зерно соняшника фізичною вагою 500 тонн 840 кг аналогічної кількості зазначеної у складській квитанції №479 від 27.02.2006 р.; затрати по зберіганню зерна соняшника в кількості 500 тонн 840 кг покласти на ВАТ «Йосипівське хлібоприймальне підприємство» (том 2 а.с.82).

20.03.2007 р. позивач виклав позовні вимоги наступним чином: він просить визнати правочин- договір поставки №107/А/Кир від 27.02.2006 р. між постачальником СПД Янковим І.М. і покупцем ТОВ «Кернел-Трейд» на загальну суму вартості товару 920000грн. недійсним; визнати правочин- договір поставки від 27.02.2006 р. №418/1/кр на загальну суму поставки 460772,80 грн. між постачальником - СПД Янковим І.М. і покупцем- ТОВ «Кернел-Трейд» недійсним; визнати право власності СПД Янкового І.М. на зерно соняшника в кількості 500 840 кг, що є на зберігання у ВАТ «Йосипівське хлібоприймальне підприємство»; зобов'язати ВАТ «Йосипівське ХПП» видати СПД Янковому І.М. складську квитанцію та передати зерно соняшника фізичною вагою 500 тонн 840 кг аналогічної якості зазначеної у складській квитанції №479 від 27.02.2006 р., а також затрати по зберіганню зерна соняшника в кількості 500 тонн 840 кг покласти на ВАТ «Йосипівське хлібоприймальне підприємство» (том 2 а.с.100-101).

Відповідно до вимог частини третьої статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі змінити підставу або предмет позову, збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Між тим вимоги позивача про зобов'язання ВАТ «Йосипівське хлібоприймальне підприємство» видати суб'єкту підприємницької діяльності-фізичній особі Янковому І.М. складську квитанцію, визнати неукладеним договір поставки №418/1/кр від 27.02.2006 р., покласти витрати по зберіганню зерна соняшника на ВАТ «Йосипівське хлібоприймальне підприємство»  не можуть бути прийняті до розгляду з огляду на наступне.

Під збільшенням розміру позовних вимог (частина друга статті 22 ГПК України) слід розуміти збільшення суми позову за тією ж вимогою, яку було заявлено у позовній заяві, тому збільшення розміру позовних вимог не може бути пов’язано з пред’явленням додаткових позовних вимог, про які не йшлося в позовній заяві, зокрема, якщо позов подано на суму основного боргу і позивач до прийняття рішення просить додатково стягнути пеню за прострочку платежу (пункт 3 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 р. №01-8/1228 “Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році”).

За таких обставин, враховуючи те, що збільшення розміру позовних вимог не може бути пов'язано з пред'явленням додаткових вимог, розгляд перелічених вище вимог позивача, викладених в заявах від  29.08.2006 р.,  08.02.2007, 20.03.2007 р.  має бути здійснено в окремому позовному провадженні, а не в межах даної справи.

Заявою від 19.03.2007 р. (вх.№02-05/9318 від 22.03.2007 р.) позивачем остаточно уточнено позовні вимоги. Відносно ТОВ «Кернел-Трейд» позивач просить: визнати правочин, договір поставки  №107/А/Кир від 27.02.2006 р. між постачальником СПД Янковим І.М. і покупцем ТОВ «Кернел-Трейд» на загальну суму вартості товару 920000грн.  недійсним. Позовні вимоги  до ВАТ «Йосипівське хлібоприймальне підприємство» викладено наступним чином: позивач просить   визнати право власності СПД Янкового І.М. на зерно соняшника в кількості 500 840 кг, що є на зберігання у ВАТ «Йосипівське хлібоприймальне підприємство» (том 2 а.с.104).

Відповідач 1 (ТОВ "Кернел-Трейд") проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що позивач вчинив конкретну дію, направлену на зміну своїх прав та обов'язків: за власною ініціативою надав зерновому складу письмове розпорядження про переоформлення 500,840 тонн насіння соняшника, а тому відсутні правові підстави для визнання фіктивним правочину стосовно передання СПД Янковим І.М. на користь ТОВ "Кернел-Трейд" права власності на вказане насіння соняшника (том 1 а.с.73-74). Крім того, ТОВ "Кернел-Трейд" вважає, що спірний договір не породжує зобов'язання сторін по виконанню правочину, оскільки даний договір є фактично неукладений (том 2 а.с.109).

Відповідач 2 (ВАТ "Йосипівське хлібоприймальне підприємство") у відзиві на позов зазначив, що готовий повернути  насіння соняшника будь-якій із сторін згідно рішення суду, при цьому зазначає, що відсутність ідентифікаційних ознак не буде перешкодою при повернення майна.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, господарський суд встановив наступне.

Між суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою Янковим І.М. ("постачальник") та товариством з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд" ("покупець") укладено договір №107/А/Кир від 27.02.2006 року (а.с.20), за умовами якого постачальник зобов’язався поставити товар (насіння соняшника) в кількості  800 тонн за ціною 1150 грн. за тонну на загальну суму 920000 грн.

За своєю правовою природою даний договір є договором поставки.

Відповідно до вимог статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Сторонами узгоджено термін та умови передачі товару, а також форму та порядок проведення розрахунків за отриманий товар.

На виконання умов зазначеного договору позивачем було переоформлено 500840 кг насіння соняшника, яке зберігалось на ВАТ "Йосипівське хлібоприймальне підприємство", на відповідача 1 (товариство з обмеженою відповідальністю "Кернел-Трейд"),  про що свідчать лист приватного підприємця Янкового І.М. від 27.02.2006 р. (том 1 а.с.25), довіреність серії ЯКЮ №591390 від 27.02.2007 р., видана Янковим І.М. (том 1 а.с.26) та складська квитанція №479 від 27.02.2006 р. (том 1 а.с.27).

В зв'язку з відсутністю оплати за товар позивачем на підставі листа №247/к від 03.03.2006 р. (том 1 а.с.40) та довіреності серії ЯИС №120672 від 03.03.2006 р., виданої ТОВ "Кернел-Трейд" (том 1 а.с. 39) було проведено зворотне переоформлення зерна, в результаті чого складська квитанція №479 від 27.02.2006 р. була анульована.

Згідно висновку №10318/03 судово-технічної експертизи документів від 08.12.2006 р. (том 2 а.с. 2-6) та висновку №10317/02  судово-почеркознавчої експертизи від 17.11.2006 р. (том 2 а.с. 35-38) відтиски печатки, які розміщені на договорі поставки №107/А/кир від 27.02.2006 р. та листі вих.№247/к б/д нанесені не печаткою ТОВ "Кернел-Трейд"; підписи від імені Гапчича Д.М. на вказаних вище документах виконані не Гапчичем Д.М., а іншою особою (особами).

Вказане свідчить про те, що договір від імені  відповідача 1 (ТОВ "Кернел-Трейд") укладено не уповноваженою на те особою та скріплено печаткою, що не належить зазначеному підприємству.

Статтею 215 Цивільного кодексу України визначено підстави недійсності правочину, а саме: недодержання в момент вчинення правочину вимог частин першої-третьої, п'ятої та шостої статті 203 цього кодексу.

Частинами першою-третєю та п'ятою  статті 203 Цивільного кодексу встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно  частини першої статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом повністю або в частині.

Враховуючи зазначене вище оспорений позивачем договір поставки не відповідає вимогам закону, тому має бути визнаний недійсним.

Крім того, позивач просить визнати за ним право власності на насіння соняшника, що є предметом оскаржуваного договору.

Як вбачається із матеріалів справи  10.02.2006 р. між приватним підприємцем Янковим І.М. (поклажодавець") та ВАТ "Йосипівське хлібоприймальне підприємство" ("зерновий склад") було укладено договір складського зберігання зерна №52 (том 1 а.с.96). На виконання вимог вказаного договору позивач передав на зберігання зерновому складу 500 тонн 840 кг насіння соняшника, що підтверджується матеріалами справи (том 1 а.с.89, 99).

Докази повернення майна зі зберігання в матеріалах справи відсутні.

Згідно пункту 3 статті 48 Закону України „Про власність” захист права власності здійснюється судом.

Захист права власності може бути здійснений, зокрема, шляхом визнання цього права, що передбачено пунктом 1 частиною другою 2 статті 16 Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може  пред’явити  позов  про  визнання  його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа,  який засвідчує його право власності.

Враховуючи встановлення судом факту невідповідності договору №107/А/Кир від 27.02.2006 р. вимогам закону та його недійсність, у господарського суду відсутні підстави вважати, що спірне майно (500 тонн 840 кг насіння соняшника) є власністю відповідача 1 (ТОВ "Кернел-Трейд"). До того ж вказане майно не передавалось ТОВ "Кернел-Трейд" за оскаржуваним договором.

За таких обставин, позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на насіння соняшника в кількості 500 тонн 840 кг заявлені обґрунтовано і повністю підлягають задоволенню.

Доводи відповідача 1 (ТОВ "Кернел-Трейд") до уваги господарським судом не приймаються, оскільки спростовуються матеріалами справи та нормами чинного законодавства.

Витрати по сплаті державного мита та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю

Визнати недійсним договір поставки №107/А/Кир від 27.02.2006 р., укладений між постачальником- суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Янковим І.М. та покупцем - ТОВ «Кернел-Трейд».

Визнати за суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою Янковим Ігорем Миколайовичем (26600, Кіровоградська область,  Вільшанський район, смт Вільшанка, вул. Кожемякіна, 62, ідентифікаційний №) право власності на зерно соняшника в кількості 500 тонн 840 кг, що знаходиться на зберіганні у відкритого акціонерного товариства «Йосипівське хлібоприймальне підприємство» (26625, с.Залізничне Вільшанського району Кіровоградської області, вул. Світанкова, 5, ідентифікаційний код 00954691).

Згідно частиною 3 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського  суду  набирає  законної  сили   після закінчення  десятиденного  строку з дня його прийняття,  а у разі, якщо  у  судовому  засіданні  було  оголошено  лише   вступну   та резолютивну  частини  рішення,  воно  набирає  законної сили після закінчення  десятиденного  строку  з   дня   підписання   рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дане рішення може бути оскаржене в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя