донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем
України

10.04.2007 р.
справа №43/255пд

Донецький апеляційний господарський
суд у складі колегії суддів:

головуючого:

суддів:
при секретарі:

Пивоварової О.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача:

не з"явились,

від відповідача:

ОСОБА_1 - паспорт від 23.01.02р.
серія НОМЕР_1 ОСОБА_2-по довір. від 14.11.06р. НОМЕР_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна контора №2 Кіровського району" м. Донецьк

на рішення господарського суду

Донецької області

від

11.12.2006 року

по справі

№43/255пд

за позовом

Комунального підприємства
"Житлово-експлуатаційна контора №2 Кіровського району" м. Донецьк

до

Приватного підприємця  ОСОБА_1 м.Донецьк

про

розірвання договору оренди
нежитлового приміщення та стягнення заборгованості в сумі 6 698 грн. 20 коп.
(з урахуванням пояснень)

Рішенням господарського суду
Донецької області від 11.12.06р. (суддя Зубченко І.В.) відмовлено у задоволенні
позовних вимог Комунального підприємства „Житлово-експлуатаційна контора №2
Кіровського району         м. Донецька”
м. Донецьк (далі по тексту -ЖЕК) до Суб'єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1
м. Донецьк (далі по тексту -Підприємець) про стягнення заборгованості з
орендної плати та експлуатаційних витрат станом на 23.11.06р. в розмірі
6998грн. 20коп., розірвання договору оренди нежитлового приміщення НОМЕР_3 від
01.01.02р., укладеного Підприємцем з ВАТ „Донецький текстиль” та виселення
відповідача з займаного приміщення
(згідно пояснень від 23.11.06р. т.2 а.с.13-14).

В обґрунтування рішення
господарський суд посилався на те, що позивачем не доведено суму позовних вимог
і невиконання відповідачем договірних зобов'язань, тому його вимоги  не
підлягають задоволенню.

Позивач не погодився з рішенням
суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати,
як таке, що винесене з порушенням норм матеріального права на підставі
висновків, які не відповідають обставинам справи. Зокрема заявник посилається
на те, що господарським судом зроблений помилковий висновок про те, що
відповідач на законних підставах розрахував орендну плату.

Крім того, заявник вважає, що при
винесенні оскарженого рішення судом першої інстанції неправильно застосовані
норми матеріального права, які містяться в п.5.2 договору і це призвело до
неправильного вирішення спору по суті.

Заявник скарги у друге не з'явився
у судове засідання, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був
повідомлений належним чином. При цьому відповідач пояснив, що можливо
розглянути справу за відсутністю скаржника, за наявними матеріалами справи, з
чим судова колегія погодилась.

Відповідач відзив на апеляційну
скаргу не надав, та у судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги
заперечує і вважає рішення місцевого суду законним і обґрунтованим.

Крім того, Підприємцем подано
клопотання про залучення до справи додаткових документів.

Судова колегія розглянувши подане
клопотання, відмовляє у його задоволенні, на підставі ч.1 ст. 101 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та
заслухавши пояснення представників сторін, Донецький апеляційний господарський
суд, -

В С Т  А Н О В И В:

Як вбачається з матеріалів справи,
між відповідачем та ВАТ „Донецький текстиль” (далі по тексту Товариство) був
укладений договір оренди нежитлового приміщення (далі по тексту - Договір) від
01.01.02р. (т.1 а.с. 11-13) на підставі якого Товариство передає, а Підприємець
приймає в орендне користування нежитлове приміщення площею 104,6 кв.м.,
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, для розміщення спортивно-оздоровчого
центру.

Відповідно до розпорядження
Донецького міського голови НОМЕР_4 від 08.05.01р., розпорядження Представництва
Фонду держмайна України в          м.
Донецьку НОМЕР_5 від 26.04.01р. від ВАТ „Донецький текстиль” в комунальну
власність м. Донецька на баланс управління житлового господарства  м. Донецька передані гуртожитки, зокрема,
нежитлове приміщення по АДРЕСА_1, в тому числі орендовані відповідачем площі.

У зв'язку з цим, між позивачем та
відповідачем підписано додаткову угоду з додатками НОМЕР_6, НОМЕР_7 до
вищезазначеного договору оренди, згідно яких визначено розмір орендної плати за
перший (базовий) місяць -січень 2004р. у розмірі 858,75грн., в тому числі
429,38грн. -орендодавцю, 429,38грн. -в місцевий бюджет, та експлуатаційні
виплати з урахуванням рентабельності та єдиного податку станом на 01.02.04р. в
сумі 60,67грн.  (додаток до договору
НОМЕР_6, НОМЕР_7 т.1 а.с. 15-16).

Пунктом 3.1 Договору  сторони визначили розмір орендної плати,
розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунків і порядку
використання орендної плати за користування майном територіальної громади м.
Донецька, яка затверджена рішенням виконавчого комітету міськради від
26.11.03р. №534 (далі по тексту -Методика №534). При зміні Методики розрахунок
плати за оренду приміщення підлягає перегляду.

Згідно з п.3.2 договору, орендар
понад орендної плати, сплачує спільні для орендодавця витрати по управлінню,
експлуатації та поточному ремонту житлового фонду. Перерахунок суми експлуатаційних
витрат здійснюється по спливу кварталу, згідно фактичних витрат орендодавця.

Факт належного виконання
відповідачем умов договору підтверджується наявними у справі доказами, а саме:
квитанціями від 26.10.04р., 01.12.04р., 16.08.04р., 16.08.04р., НОМЕР_8 від
0-1.02.06р., 16.06.04р., НОМЕР_9 від 23.02.04р., 15.04.5р., 04.03.05р.,
02.06.04р., 20.04.05р.,  19.04.05р.,
17.05,05р., 07.06.05р., 13.11.06р., 11.11.06р., 30.06.05р., НОМЕР_10 від
10.01.06р. (т.1 а.с. 137-140).

Відповідно до ст. 101
Господарського процесуального кодексу України апеляційний суд не зв'язаний
доводами апеляційної скарги та перевіряє оскаржене рішення у повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах
справи докази в їх сукупності з врахуванням пояснень представників сторін,
судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з
огляду на наступне.

Суд першої інстанції при винесенні
рішення з'ясував всі обставини справи, дав їм належну юридичну оцінку та дійшов
вірного висновку про необґрунтованість позовних вимог та правомірно відмовив у
їх задоволенні.           Тому апеляційна
інстанція погоджується з висновками місцевого суду, що викладені в оскарженому
рішенні.

Відповідно до норм ст. 33
Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заперечення скаржника, що судом
першої інстанції не в повному обсязі з'ясовані обставини справи, апеляційний
суд не приймає до уваги, оскільки вони безпідставні.

Так, рішенням Донецької міської
ради від 25.10.05р. №450 з 01.01.06р. відмінена Методика №534 (т.2 а.с. 25).
Відповідно до умов договору, відповідач звернувся до орендодавця з листом від
05.02.06р. з проханням провести перерахунок сум орендної плати. У зв'язку з
неотриманням відповіді, відповідач з листом від 06.04.06р. направив орендодавцю
самостійно перерахований розрахунок орендної плати, відповідно до Методики
розрахунку і порядок використання плати за оренду державного майна,
затвердженої Постановою КМУ від 04.10.95р. №786.

Що стосується заперечення
скаржника, що місцевим судом невірно застосовані норми матеріального права, які
містяться в п.5.2 договору, то воно судовою колегією не приймається до уваги,
оскільки відповідно до ст. 26 Закону України „Про оренду державного і
комунального майна”, який регулює орендні правовідносини між сторонами,
одностороння відмова від договору оренди не допускається, він може бути
розірваним за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди
може бути достроково розірвано за рішенням суду, у разі невиконання сторонами
своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами
України.

Як вірно встановлено господарським
судом та підтверджується матеріалами справи,
відповідач належним чином сплачував орендну плату і експлуатаційні
витрати відповідно до договору НОМЕР_3 від 01.01.02р.

Таким чином, судова колегія
погоджується з висновком суду першої інстанції про, те що станом на 23.11.06р.
відповідач заборгованості не мав.

Що стосується інших заперечень
викладених в апеляційній скарзі, то суд також не приймає їх до уваги за
необґрунтованістю.

При перевірці оскарженого рішення
апеляційним судом також не було встановлено і порушення або неправильного
застосування норм матеріального та процесуального права, а тому  рішення господарського суду Донецької області
від 11.12.06р. є законним, обґрунтованим і скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102,
103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний
господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Рішення господарського суду Донецької
області від 11.12.2006р. у справі № 43/255пд залишити без змін, а апеляційну
скаргу - без задоволення.

Головуючий

Судді:

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

1. відповідачу

1. у справу

1. ДАГС

1. господарському  суду