ГОСПОДАРСЬКИЙ  С У Д
Кіровоградської області
У Х В А Л А

12.03.07                                                                      Справа № 05-01/741/5-182/9

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді КоротченкоЛ.С. розглянувши скаргу відкритого акціонерного товариства "Агрофірма Сортнасіннєовоч" № 01-7/100 від 25.04.06 р. на дії Державної виконавчої служби у місті Олександрія у справі № 05-01/741/5-182/9

за позовом: відкритого акціонерного товариства "Агрофірма Сортнасіннєовоч", м. Кіровоград

до відповідача: відкритого акціонерного товариства "Олександрійський "Сортнасіннєовоч",  м. Олександрія Кіровоградської області

про стягнення заборгованості в сумі 40 000,00 грн.

за участю представників:

від стягувача - Гуйван І.В., довіреність № 01-7/014 від 19.02.07;

від боржника - Бесараб В.А., довіреність б/н від 10.11.06;

від ДВС - Грігораш А.В., довіреність № 8275 від 12.03.07

ВСТАНОВИВ:

Рішенням арбітражного суду Кіровоградської області від 21.07.1999р. позовні вимоги задоволені частково, з відповідача стягнуто заборгованість за договором в сумі 103259,12 грн.

Постановою заступника голови арбітражного суду від 02.11.1999 р. рішення арбітражного суду від 21.07.1999 р. змінено, стягнуто з відповідача на користь позивача 50 242,56 грн. боргу та 3 104,59 грн. державного мита.

Згідно ухвали від 28.11.2000 р. на виконання рішення арбітражного суду Кіровоградської області від 21.07.99 р., постанови від 02.11.99 р. видано наказ 28.11.00 р. про стягнення з поточного рахунку ВАТ "Олександрійський "Сортнасіннєовоч" на користь ВАТ "Агрофірма Сортнасінеєовоч" 32 122,97 боргу та 3104, 59 грн. державного мита (а.с. 62  том 4).

Даний наказ був пред"влений до виконання у відділ державної виконавчої служби Олександрійського міського управління юстиції  Кіровоградської області (далі - ДВС у м. Олександрія).

Постановою ДВС від 09.04.2002 р.  на підставі п. 2 ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ (наказ господарського суду від 28.11.00 р.) повернуто на адресу стягувача в зв"язку з відсутністю коштів на рахунку боржника. Згідно відмітки ДВС у м. Олександрія на оригіналі наказу залишок боргу - 3302,00 грн. (а.с. 62 том 4 зворот).

У зв"язку з чим 07.05.2002 р. стягувач у даній справі звернувся до господарського суду із заявою № 01-7/155 від 26.04.2002 р. про зміну способу та порядку виконання рішення господарського суду, до заяви стягувачем було додано оригінал наказу від 28.11.00 р. Вказаний оригінал наказу залучений господарським судом до матеріалів даної справи, де і знаходиться по теперішній час (а.с. 61, 62 том 4).

Ухвалою господарського суду від 28.05.2002 р. заяву стягувача задоволено, змінено спосіб та порядок виконання рішення арбітражного суду від 21.07.1999р., постанови від 02.11.1999р. у даній справі, звернуто стягнення в сумі 3302 грн. на майно боржника.

Заявою від 22.10.2002 р. за № 01.7/374 стягувачем на адресу Відділу державної виконавчої служби Олександрійського міського управління юстиції (далі -ДВС у м. Олександрія) пред"явлено до виконання ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 28.05.2005 р. про зміну способу і порядку виконання рішення та звернення стягнення на майно ВАТ "Олександрійський "Сортнасіннєовоч" в сумі 3 302 грн. на користь ВАТ "Агрофірма Сортнасіннєовоч" (а.с. 127 том 4).

В процесі розгляду заяви боржника про відстрочку виконання рішення господарського суду у справі № 05-01/741/5-182/9 від 28.05.2002 р., господарським судом 26.11.2002 р. у даній справі винесено ухвалу про  затвердження укладеної між сторонами 14.11.2002 р. мирової угоди, за умовами якої ВАТ “Олександрійський “Сортнасіннєовоч” зобов`язалось перерахувати на користь ВАТ “Агрофірма Сортнасіннєовоч” до 01.05.2003р. суму основного боргу 3302 грн.

В скарзі, з якою стягувач звернувся до суду 26.04.2006 р. в порядку ст. 121-2 ГПК України,  стягувач стверджує, що на виконанні державної виконавчої служби у м. Олександрія знаходиться ухвала господарського суду від 26.11.2002 р. про затвердження мирової угоди від 14.11.2002 р., укладеної між стягувчем та боржником, про відстрочення сплати 3302 грн. залишку заборгованості в виконання судового рішення по даній справі (а.с. 96 том 4).

Відповідно до змісту п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження"  підставою для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Отже, відкриттю державною виконавчою службою виконавчого провадження повинна передувати відповідна заява стягувача про примусове виконання рішення.

Однак, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що стягувачем ухвала суду від 26.11.2002 р. про затвердження мирової угоди пред"являлась до виконання ДВС у м. Олександрія.

Скаржником в супереч вимог ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не надано на підтвердження своїх доводів доказів звернення до ДВС із заявою про примусове виконання ухвали господарського суду від 26.11.2002 р. про затвердження мирової угоди, укладеної між стягувачем та боржником.

Матеріали виконавчого провадження, копія якого була надана до суду ДВС у м. Олександрія також не містять ані заяви стягувача про подання до примусового виконання ухвали від 26.11.2002 р., ані відповідного процесуального документа, що свідчить про прийняття даної ухвали до виконання ДВС.

15.03.2004 р. державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження по примусовому  виконанню наказу 05-01/741/5-182/9 від 28.05.2002 р.  про стягнення 3302 грн. боргу з ВАТ "Олександрійський Сортнасіннєовоч" на користь ВАТ "Агрофірма Сортнасіннєовоч" на підставі ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" згідно платіжних доручень (далі - платіжні доручення), перелік яких містить дана постанова (а.с. 116 том 4).

З досліджених судом матеріалів з'ясовано, що на виконанні в ДВС у м. Олександрія знаходились на виконанні ухвала господарського суду від 28.05.2002 р. про зміну способу та порядку виконання рішення, наказ же на підставі цієї ухвали взагалі не видавався, оскільки 09.04.02 р. єдиний виданий господарським судом у даній справі наказ № 05-01/741/5-182/9 від 28.11.2000 р. постановою державного виконавця повернуто стягувачу і знаходиться у справі № 05-01/741/5-182/9 (а.с.61, 62 том 4).

Про те, що даний наказ (оригінал) господарським судом на заяву стягувача не видавався, свідчить лист господарського суду від 14.10.2002 р. за вихідним  № 11425, адресований стягувачу (а.с. 81, 82 том 4).

З матеріалів справи № 05-01/741/5-182/9 вбачається, що будь який інший наказ у даній справі після винесення ухвали від 28.05.2002 р. про зміну способу та порядку виконання рішення господарським судом взагалі не видавався, а тому зміст постанови від 15.03.2004 р. про закінчення виконавчого провадження не відповідає дійсним обставинам.

Отже доводи стягувача, викладені у поданих до суду 20.02.2007 р. уточненнях до скарги (а.с. 22 том 6) відносно того, що ухвалою ДВС у м. Олесандрія від 15.03.2004 р. було закінчено виконавче провадження за ухвалою господарського суду від 26.11.2002 р. не знайшли свого підтвердження.

В матеріалах справи відсутні докази того, що ухвала господарського суду від 26.11.2002 р. знаходилась на виконанні ДВС у м. Олександрія. Оскільки стягувачем даний факт не доведено, відсутні підстави стверджувати про неправомірність дій ДВС по невиконанню даної ухвали суду.

Враховуючи те, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 15.03.2004 р. взагалі не стосується виконання ухвали господарського суду від 26.11.2002 р. про затвердження мирової угоди, як стверджує стягувач, тому доводи стягувача є безпідставними, а вимоги скаржника щодо визнання дій ДВС по невиконанню ухвали господарського суду від 26.11.2002 р. необгрунтованими.

Крім цього, досліджуючи зміст платіжних доручень, перелік яких міститься в постанові про закінчення виконавчого провадження від 15.03.2004 р. (а.с. 135-145 том 4) господарський суд встановив, що боржником за вказаними платіжними дорученнями здійснена оплата згідно рішення суду заборгованості за насіння за № 05-01/2794/5-260 від 20.05.2002 р., тобто на виконання рішення у іншій справі, а тому не стосується виконання боржником рішення суду у данній справі.

В ході судового розгляду скарги боржник не надав доказів того погашення заборгованості в сумі 3302 грн. на користь стягувача після ухвалення судом рішення про зміну способу та порядку виконання рішення, або після закінчення строку, який вказано в ухвалі господарського суду від 26.11.2002 р. про затвердження мирової угоди.

Господарським судом також встановлено, що постанова ДВС про закінчення виконавчого провадження від 15.03.2004 року стягувачем отримана не була. В матеріалах виконавчого провадження відсутні докази направлення на адресу стягувача постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.03.2004 р.

Стягувач до ДВС з приводу примусового виконання рішення суду у даній справі з 2002 року не звертався, лише у березні 2006 р. стягувач з метою з'ясування причин невиконання рішення суду письмово звернувся до ДВС у м. Олександрія, що підтверджується листами від 03.03.2006  та 29.03.2006 р. (а.с. 102, 104-105 том 4).

У відповідь на звернення стягувача ДВС у м. Олександрія 12.04.2006 р. надало відповідь про те, що  рішення господарського суду  від 02.11.1999 р. у справі 05-01/741/5-182/9  виконано в повному обсязі (а.с. 99, 100 том 4).

Стягувач стверджує, що про існування постанови ДВС про закінчення виконавчого провадження від 15.03.2004 р. йому стало відомо лише під час розгляду даної скарги, однак вказані доводи спростовуються наступним.

Зі змісту листа ДВС у м. Олександрія від 12.04.2006 р. № 5949 стягувачу стало відомо про те, що рішення господарського суду № 05-01/741/5-182/9 від 02.11.99 р. про стягнення з боржника на його користь 53 347,15 грн. боргу та мита виконано в повному обсязі (а.с. 99, 100 том 4). У зв"язку з чим стягувач не був позбавлений можливості отримати у ДВС відповідний документ щодо здійснення останньою виконавчих дій. Однак стягувач до ДВС у м. Олександрія  з приводу даного питання не звертався.

Разом з цим, 26.04.2006 р. стягувач звернувся до господарського суду зі скаргою № 01-7/100 від 25.04.2006р. на дії державної виконавчої служби у місті Олександрія щодо невиконання  даною службою  ухвали господарського суду від 26.11.2002 р. про стягнення   боргу в сумі 3302 грн.

В наданих до суду письмових поясненнях ДВС у м. Олександрія по суті поданої до суду скарги зазначає про те, що виконавче провадження було закінчено помилково, оскільки боржником не було надано належних доказів по даній справі про сплату боргу в сумі 3302 грн.

Враховуючи те, що скаржник не довів належними доказами ті доводи, що викладені ним у скарзі та доданих до неї уточненнях, а саме те що на виконанні ДВС знаходилась ухвала господарського суду від 26.11.2002 р.  про затвердження мирової угоди, а також те, що згідно постанови від 15.03.2004 р. виконавче провадження по виконанню даної ухвали було закінчено, скарга підлягає відхиленню.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стягувач не довів належними та допустимими доказами ті обставини, якими він обгрунтовував подану до суду в порядку ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України  скаргу.

Таким чином  скарга ВАТ “Агрофірма Сортнасіннєовоч” на дії державної виконавчої служби у м. Олександрія по невиконанню ухвали господарського суду від 26.11.2002 р. про затвердження мирової угоди  є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

У Х В А Л И В:

Відкритому акціонерному товариству “Агрофірма Сортнасіннєовоч” у задоволенні скарги на дії державної виконавчої служби у м. Олександрія відмовити.

Копії ухвали направити сторонам та державній виконавчій службі у                       м. Олександрія.

Суддя                                                                                 Л. С. Коротченко