СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22.02.07
Справа №  20/28/07

Суддя

За позовом Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2, м.Запоріжжя

про стягнення суми 12629,86 грн.

Суддя  Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача
- ОСОБА_3 (дов. НОМЕР_1);

Від відповідача
-не з'явився;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з СПД
ОСОБА_2 на користь СПД ОСОБА_1 суми боргу за актом зведення взаєморозрахунків з
01.01.2006р. по 11.07.2006р. з урахуванням штрафних санкцій у розмірі 15 282,92
грн.

Ухвалою господарського суду від
22.12.2006р. позовна заява прийнята до розгляду,  порушено провадження у справі №
20/28/07,  судове засідання  призначено на 24.01.2007р. На підставі ст.77
ГПК України розгляд справи відкладено на 12.02.2007р., потім на 22.02.2007р.

За згодою представника позивача у
судовому засіданні 22.02.2007р. оголошено вступну та резолютивну частини
рішення.

У
судовому засіданні 12.02.2007р. представником позивача надано клопотання, в
якому, зокрема,  позивач просить внести
виправлення до позовної заяви, де помилково
було зазначено ім”я позивача як ОСОБА_4, тоді як належним ім”ям є ОСОБА_2.
Клопотання судом задоволено.

Також позивач надав заяву про
доповнення до позовної заяви, яка фактично є заявою про зменшення позовних
вимог, просить стягнути з відповідача
суму основного боргу  за договором
НОМЕР_2  в сумі 11284,53 грн., суму
1049,46 грн.  інфляційних збитків, суму
295,87 грн. -3 % річних, всього 12629,86 грн.

У порядку ст. 22 ГПК України заява
про доповнення позовних вимог прийнята судом до розгляду.

Таким чином, предметом розгляду
справи є уточнені позовні вимоги, мотивовані обставинами, викладеними у позові,
та обґрунтовані ст.ст. 526, 625 ЦК України.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, письмовий відзив не надав. Про час і місце розгляду справи
повідомлений належним чином.

Суд визнав можливим розглянути
справу на підставі ст.75 ГПК України у відсутність відповідача, за наявними в
ній матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та
вислухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2005р. між Суб'єктом
підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_1 (продавець, позивач) та
Суб'єктом підприємницької діяльності-фізичною особою ОСОБА_2 (покупець,
відповідач) був укладений договір НОМЕР_2, за яким продавець зобов'язався
передати у власність товари медичного призначення, а покупець - прийняти і
своєчасно оплатити товари.

Згідно з умовами договору покупець
повинен розрахуватися за кожну поставлену партію товару протягом 30 днів з
моменту поставки товару (п.5.4).

Як свідчать матеріали справи, на адресу
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 був відвантажений
товар медичного призначення, про що свідчить видаткові накладні ІНФОРМАЦІЯ_1.

30.11.2006р. на адресу відповідача
була направлена претензія від 30.11.2006р.
щодо сплати відвантаженої продукції.

Проте, як слідує з матеріалів
справи, відповідач лише частково сплатив грошові кошти, перерахувавши на
поточний рахунок позивача суму 2752 грн., що підтверджується банківськими
виписками, та повернув товар на суму 5758,28 грн.  Внаслідок чого у нього виникла заборгованість
перед позивачем за поставлену продукцію в сумі 11284,53 грн., що визнано
відповідачем у акті звірки станом на 16.10.2006р.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного
кодексу України , ст. 193 Господарського кодексу України,  зобов'язання має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за
відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або
інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або
одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 530 ЦК України передбачено,
що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст.ст. 11, 509 ЦК України
підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають
виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок
закону, договору є договір.

Відповідач не надав суду доказів
виконання зобов'язання і перерахування позивачу заявленої суми основного боргу.

Таким чином, вимоги про стягнення з
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 на користь Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 суми 11284,53 грн. основного
боргу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також позивач просить стягнути з відповідача
інфляційні збитки за весь час прострочки
в сумі  1049,46 грн. та 3% річних
в сумі 295,87 грн.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час
прострочення,  а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо інший
розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлений факт
несвоєчасного виконання грошових зобов'язань, вимоги про стягнення суми 1049,46
грн. втрат від інфляції та суми 295,87 грн. -3% річних  є обґрунтованими і підлягають задоволенню у
повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України з
відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму 126 грн. 30 коп. витрат
на державне мито (1%) та суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу, оскільки спір виник внаслідок його  неправильних дій.

Керуючись ст.ст. 22, 49, 75, 82-85
Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької
діяльності-фізичної особи ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2) на користь Суб'єкта
підприємницької діяльності-фізичної особи ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3) суму 11284
грн. 53 коп. основного боргу, суму 1049 грн. 46 коп. втрат від інфляції, суму
295 грн. 87 коп. -3 % річних, суму 126 грн. 30 коп. витрат на державне мито та
суму 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Видати наказ після набрання
рішенням законної сили.

Суддя                                                      Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання. Рішення
оформлено і підписано у повному обсязі 23.04. 2007 р.