ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.03.07 р.                                                                               Справа № 44/89пн

Господарський суд Донецької області, у складі головуючого судді Мєзєнцева Є.І., при секретарі Остапенко Я.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за позовною заявою закритого акціонерного товариства „Укрросметал” (представник Песчанський О.В. довіреність 5/7-2007 від 19.01.07 року), до виконавчого комітету Донецької міської ради (представник Снегірьов О.М., довіреність 01/15-6725 від 12.12.05 року) про визнання права власності закритого акціонерного товариства „Укрросметал” на нежитлове нерухоме приміщення площею 43,5 м2, розташоване за адресою місто Донецьк, проспект Ватутіна будинок 46, -

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство „Укрросметал” (далі – Товариство) звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Донецької міської ради (далі – Комітет) про визнання права власності Товариства на нежитлове нерухоме приміщення площею 43,5 м2, розташоване за адресою місто Донецьк, проспект Ватутіна будинок 46 (далі – Приміщення). Позовні вимоги Товариства ґрунтуються на неузгодженні Комітетом питання про перепланування та переведення у нежитловий фонд спірного Приміщення, не зважаючи на те, що Приміщення вже визнане непридатним для проживання, а його реконструкція, здійснена Товариством для використання спірної нерухомості у комерційних цілях, є такою, що відповідає встановленим будівельним правилам та нормам. Означена бездіяльність Комітету, на думку позивача, порушує речові права позивача на Приміщення, оскільки Товариство не в змозі використовувати Приміщення у власній підприємницькій діяльності, тобто обмежується право користування Приміщенням, як складова частина права власності.

Представник Товариства в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав оригінали деяких документів для звірення з наявними у справі копіями, а також копії додаткових доказів.

Представник Комітету в судовому засіданні заперечив проти позову, зазначивши, що дозволу на реконструкцію Приміщення – не надано, крім того, в матеріалах справи відсутні дані про оспорювання Комітетом права власності Підприємця, через що позивач був не вправі подавати поточний позов. Відповідач послався на те, що попередній власник Приміщення підготував всі документи для переведення цієї нерухомості у нежитловий фонд, втім за декілька днів до прийняття відповідного рішення Комітетом зазначений суб’єкт продав Приміщення Товариству. Додатково відповідач підтвердив факт систематичної оплати позивачем плати за землю.

В судовому засіданні оголошувалась перерва 28.03.07 року з 940 до 1000 години.

Вислухавши у судовому засіданні представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що позов Товариства підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно нотаріально завіреного договору купівлі-продажу № 3324 від 13.10.04 року, Товариство придбало двокімнатну квартиру площею 44 м2 в будинку 46 по проспекту Ватутіна в місті Донецьку (далі – Квартира) у громадянки Коломоєць Наталі Анатоліївни. Таким чином, згідно статті 664 ЦК України та пункту 3.2 Договору, право власності Товариства на Квартиру виникло з моменту нотаріального посвідчення, державної реєстрації вказаного договору, а також здійснення першого грошового внеску, тобто з 04.11.04 року (що підтверджено нотаріально посвідченою заявою Коломієць Н.А. від 04.11.04 року). В силу статті 204 ЦК України, договір купівлі-продажу № 3324 від 13.10.04 року, як і будь-який інший правочин, вважається правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний недійсним судом. Наразі, відповідач не довів суду нікчемності цього правочину або факту його визнання недійсними в судовому порядку.

Актами комісії по обстеженню стану житлових домів від 23.12.03 року досліджено Квартиру, за наслідками чого виконавчому комітету Ворошиловської районної у місті Донецьку ради вирішено запропонувати визнати Квартиру непридатною для проживання, а власнику Квартири рекомендовано використовувати її як нежитлову площу.

Рішенням виконавчого комітету Ворошиловської районної у місті Донецьку ради від 14.04.04 року № 137/2 „Про визнання непридатною для проживання квартири № 2 по проспекту Ватутіна 46” Квартиру визнано такою, що непридатна для проживання.

Таким чином, виходячи зі змісту норм статей 12-13, 15 Закону України „Про власність” та статей 316-317, 328 ЦК України – Товариство є добросовісним набувачем та власником Квартири, отриманої на підставах, що передбачені договором та не заборонені законом.

Виходячи з норм частини 2 статті 7 Житлового кодексу Української РСР, непридатні для проживання жилі приміщення, у тому числі Квартира, переобладнуються для використання в інших цілях. З огляду на наведене, Товариство, з метою реалізації власних прав на користування Квартирами, проживання у яких є неможливим, а також в порядку реалізації права на свободу підприємницької діяльності, передбаченого статтями 41-42 Конституції України і статтями 317-319 ЦК України, здійснив переобладнання Квартири у Приміщення, розробивши при цьому відповідний робочий проект, наданий для огляду суду. Зокрема, позивачем самочинно переобладнано вже існуючу нерухомість. Ідентифікація цього нового об’єкту нерухомості Приміщення, а також відповідність Приміщення існуючим будівельним нормам та правилам, факт задовільного стану Приміщення, та факт не погіршення стану несучих конструкцій внаслідок перебудови – визначені низкою наданих позивачем документів, у тому числі технічним висновком АТЗТ „Проектно-виробниче підприємство „Донбасреконструкція” № 291-У/2007 від лютого 2007 року з додатками та технічним паспортом комунального підприємства „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” з інвентаризаційної справи № 1/8904.

З огляду на наведене, означене право власності Товариства на Приміщення виникло на законних підставах, тому суд вважає безсумнівною наявність у позивача права власності на спірну нерухомість. Статус нерухомого майна, що визначений статтями 181 та 331 ЦК України, за висновком суду є властивим Приміщенню, оскільки за матеріалами справи Приміщення розташоване на земельній ділянці, а його переміщення є неможливим без знецінення та зміни призначення. Технічний паспорт на Приміщення № 1/8904, виданий органами державної реєстрації в порядку Закону України „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень” та Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об’єктів нерухомого майна, означає, що комунальним підприємством „Бюро технічної інвентаризації міста Донецька” здійснено технічну інвентаризацію саме нерухомого майна (Приміщення).

Статус спірної нерухомості як нежитлового приміщення, виключеного з житлового фонду, витікає з рішення виконавчого комітету Ворошиловської районної у місті Донецьку ради від 14.04.04 року № 137/2, за змістом якого цільовим призначенням Приміщення не може бути проживання. Вказане в порядку частини 4 статті 4 Житлового кодексу Української РСР означає, що Приміщення у будь-якому разі не відноситься до житлового фонду і за висновком суду є нежитловим.

У відповідності до статті 49 Закону України „Про власність” та статті 328 ЦК України встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, якщо інше прямо не випливає із закону або не встановлене судом. Згідно статті 48 Закону України „Про власність” Товариство може вимагати усунення будь-яких порушень його права власності, гарантованого статтею 41 Конституції України, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. За нормами статті 392 ЦК України, власник наділений правом захисту права власності в суді у разі невизнання або оспорювання іншими особами такого права власності.

Оскільки згідно змісту позовних вимог та наданих матеріалів, Комітет не здійснює фактичних дій щодо переведення Квартири у нежитловий фонд та формально не давав дозволу на переобладнання Квартири, суд доходить висновку, що позивач мав право звертатися до суду за захистом свого права власності, оскільки порушується право Товариства щодо використання Приміщення у підприємницькій діяльності, як елемент речового права власності.

Жодних переконливих причин, які б обґрунтували законність бездіяльності Комітету в частині переведення Приміщення у нежитловий фонд, а також доказів порушення в процедурі переобладнання Квартир у Приміщення чиїхось законних прав та охоронюваних законом інтересів – суду не надано. Навпаки, згідно наданих суду позивачем заяв мешканців будинку 46 по проспекту Ватутіна та заяви житлово-експлуатаційної контори № 8 Ворошиловського району міста Донецька – жодні заперечення проти реконструкції Приміщення та переведення його у нежитловий фонд – відсутні.

З огляду на наведене, причиною виникнення спору є протиправне невизнання відповідачем права власності та права на користування нежитловим Приміщенням, а також порушення Комітетом норм Конституції України, ЦК України, ГК України та інших норм, які регулюють режим права власності.

Відповідно до статті 49 ГПК України, державне мито та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу покладаються судом на позивача, оскільки первинним підґрунтям спору є вина позивача у непроведенні дій щодо отримання відповідних дозволів переобладнання Приміщення.

На підставі ст.41-42 Конституції України, ст.ст.224-240 ЦК УРСР, ст.ст.181, 202, 316-317, 328, 331, 383, 392 ЦК України, ст.ст.12-15, 48, 49 Закону України „Про власність”, ст.ст.4, 7 ЖК УРСР, ст.ст.1, 2, 22, 33, 34, 36, 43, 49, 82-85 ГПК України, суд –

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов закритого акціонерного товариства „Укрросметал” до виконавчого комітету Донецької міської ради про визнання права власності закритого акціонерного товариства „Укрросметал” на нежитлове нерухоме приміщення площею 43,5 м2, розташоване за адресою місто Донецьк, проспект Ватутіна будинок 46.

Визнати право власності закритого акціонерного товариства „Укрросметал” на нежитлове нерухоме приміщення площею 43,5 м2, розташоване за адресою місто Донецьк, проспект Ватутіна будинок 46.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене через господарський суд Донецької області в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня прийняття рішення або в касаційному порядку протягом одного місяця з дня набрання рішенням законної сили.

Суддя                                                                         Мєзєнцев Є.І.

Надруковано у 3 примірниках:

1 –позивачу

2 –відповідачу

3 –господарському суду Донецької області