СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

29 грудня 2007 р.

Справа № 8/349

Господарський суд Івано- Франківської області у складі:

Суддя
Шіляк Марина Анатоліївна

при
секретарі Феденько Наталія Михайлівна

розглянувши матеріали

за
позовом  СПД-ФО ОСОБА_1 АДРЕСА_1

до
відповідача- 1  Івано-Франківська міська
рада  вул. Грушевського, 21,
Івано-Франківськ, 76000

до
відповідача- 2  Фонд комунальної
власності територіальної громади м.Івано-Франківська  вул. Курбаса, 2, м.Івано-Франківськ, 76000

про зобов"язання  укладення договору купівлі-продажу нежитлових
приміщень.

За участі представників:

Від позивача:  ОСОБА_2, (довіреність №2-3734 від 30.10.07)
представник;

Від відповідача 1:  Кедик Надія Степанівна, (довіреність
№1085/05-17/07-в від 24.07.06) спеціаліст юридичного відділу;

Від відповідача 2:  представник не з"явився;,

ВСТАНОВИВ: до
господарського суду Івано- Франківської області подано позов про
укладення договору купівлі-продажу нежитлових приміщень площею 183,4 кв. м, що
розташовані на другому поверсі буд. №42 на вул. Довгій у м. Івано-Франківську,
які орендовані приватним підприємцем ОСОБА_1, в редакції запропонованій
позивачем.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивач орендує спірні приміщення  згідно
договору оренди від 28.01.2005 р. № ДО-2530 та Угод від 20.04.2005 р. №
УО-2530, від 28.02.2006 р. №УО-2530-2 та від 15.02.2007 р. № УО-2530-3.

На виконання умов договору за
відповідною згодою орендодавця позивач провів ремонт та покращення орендованих
приміщень.

Згідно зі звітом експерта-оцінювача
ринкова вартість нежитлових приміщень ІІ поверху в будинку на вул. Довгій, 42 у
м. Івано-Франківську з врахуванням невід'ємних покращень становить: 357844,00
грн. (без ПДВ), ринкова вартість невід'ємних покращень, здійснених позивачем,
становить: 171221,00 грн. (без ПДВ) або 47,8 %, ринкова вартість вказаних
приміщень без поліпшень становить 186623 грн. (без ПДВ).

Позивач посилається на п. 51
розділу ІХ Державної програми приватизації на 2000-2002 р. та ч. 2 п. 8
інформаційного листа ВАС України № 01-8/500 від 25.04.2001 р., якими
передбачено право пріоритетного (пільгового) викупу орендарем орендованого
державного майна (будівлі, споруди, приміщення) за умови здійснення ним за
рахунок власних коштів за згодою орендодавця невідокремленого поліпшення
(капітального ремонту тощо) вартістю не менше 25% залишкової вартості будівлі
(споруди, приміщення). Оцінка вартості об'єкта приватизації у цьому разі
здійснюється із застосуванням експертної оцінки.

Враховуючи вартість проведених
покращень орендованого майна позивач вважає, що набув право на викуп спірних
нежитлових приміщень. Позивач звернувся до міського голови з клопотанням
приватизувати орендовані приміщення на вул. Довгій, 42 та повідомив про
проведені покращення. Крім того, в порядку ст.ст. 181, 186 ГК України позивач
направив до Фонду комунальної власності територіальної громади м.
Івано-Франківська проект договору купівлі-продажу нежитлових приміщень площею
183,4 кв.м, розташованих на другому поверсі буд. №42 на вул. Довгій у м.
Івано-Франківську, а також звіт незалежного експерта оцінювача від 04.06.2007
р. та рецензію на проведену оцінку, підготовлену Івано-Франківським обласним
БТІ.

Однак, Фонду комунальної власності
листом від 11.05.2007 р. №ФКВ-03/933 відмовив позивачу в приватизації,
вказуючи, що орендовані позивачем нежитлові приміщення на вул. Довгій, 42,
розташовані в будівлі, що являється об'єктом сфери охорони здоров'я і
відповідно до Закону України “Про приватизацію державного майна” приватизації
не підлягає.

Позивач вважає, що відмова в
приватизації орендованих приміщень є незаконною. Свої доводи позивач
обґрунтовує наступним:

Орендовані приміщення підлягають
приватизації, однак дія Закону України “Про приватизацію державного майна” не
поширюються на їх приватизацію.

Згідно ст. 3 Закону України “Про
приватизацію державного майна” дія цього закону не поширюється на приватизацію
об'єктів сфери охорони здоров'я, що фінансуються з державного бюджету. При
цьому позивач зазначає, що орендовані приміщення не фінансувались та не
фінансуються  ні з державного, ні з
місцевого бюджету.

Відповідно з абз. 4 ч. 1 ст. 3
“Основи законодавства України про охорону здоров'я” заклади охорони
здоров'я-підприємства, установи та організації. Однак, позивач не є орендарем
цілісних майнових комплексів підприємств, згідно п. 5 Державної програми
приватизації, а також не ставив питання про приватизацію чи корпоратизацію
підприємства, установи та організації охорони здоров'я, як юридичних осіб.

Приміщення на вул. Довгій, 42 у м.
Івано-Франківську, є окремим, індивідуально визначеним об'єктом -окремими
нежитловими приміщенням, а тому не являються об'єктом сфери охорони здоров'я.

Спірні приміщення, відносяться до
об'єктів приватизації групи А. Приватизація даних приміщень врегульована
Законом України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)”, а тому є безпідставною відмова, здійснена з посиланням на Закон
України “Про приватизацію державного майна”.

Також позивач зазначає, що у
відповідності зі ст.ст. 8, 9, 12 Закону України „Про приватизацію невеликих
державних підприємств (малу приватизацію)” власними силами забезпечив
підготовку об'єкта до приватизації,

Представник  позивача в судовому засіданні позовні вимоги
підтримав.

Відповідач 1 -Івано-Франківська
міська рада проти позову заперечує, посилаючись на те, що згідно Закону України
«Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», п. 51
Державної програми приватизації на 2000-2002 роки, затвердженої Законом України
«Про Державну програму приватизації»та Концепції приватизації комунального
майна в м. Івано-Франківську, що затверджена рішенням Івано-Франківської
міської ради від 29.08.2006 р., об'єкти комунального майна приватизуються за рішенням
міської ради. Також вказується, що Івано-Франківська міська рада не приймала
рішення про  приватизацію нежитлових
приміщень на вул. Довгій, 42 у м. Івано-Франківську.

Відповідач 1 зазначає, що Позивачем
не представлено відповідних доказів про те, що покращення орендованого майна
було ним здійснено за погодженням з орендодавцем, в порядку визначеному чинним
законодавством. При цьому відповідач 1 посилається на п. 2.2 Порядку оцінки
орендованого нерухомого майна, що містить невід'ємні поліпшення, здійснені за
час його оренди, під час приватизації, затвердженого Наказом Фонду державного
майна України № 377 від 27.02.2004 р.

Також відповідач 1 вказує, що
відповідно до рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від
27.07.1999р. за № 302 будівлю по вул. Довгій, 42 у м. Івано-Франківську
передано міській поліклініці № 2 в оперативне управління.

Посилаючись на ст. 133 та ч.ч. 1, 3
ст. 137 ГК України відповідач 1 вказує, на необхідність погодження приватизації
приміщень на другому поверсі в буд. №42 на вул. Довгій у м. Івано-Франківську з
центральною клінічною лікарнею та міською поліклінікою №2. Одночасно відповідач
1 вказує на відсутність доказів які б підтверджували таке погодження.

Відповідач 1 заперечує проти
позову, вказуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про приватизацію
державного майна»дія цього Закону не поширюється на: приватизацію об'єктів
державного житлового фонду, у тому числі гуртожитків, а також об'єктів
соціально-культурного призначення, що фінансуються з державного бюджету, в тому
числі об'єктів сфери охорони здоров'я, за винятком тих, які належать
підприємствам, що приватизуються. Керуючись наведеною нормою, Івано-Франківська
міська рада вважає, що орендовані позивачем приміщення не підлягають
приватизації.

Представник  відповідача 1 заперечення проти позову
підтримав.

Представник відповідача 2 - Фонду
комунальної власності не з'явився в судове засідання, хоча належним чином був
повідомлений про час, місце та дату проведення судового засідання.

Крім того, від відповідача 2
повторно подано клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване
неможливістю забезпечити явку повноважного представника. Дане клопотання не
підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідач 2 є юридичною особою
представником якої може бути і інший уповноважений представник. До того ж, до
клопотання не подано доказів поважності
причини неявки представника відповідача 2.

Згідно ч.1 ст. 69 ГПК України спір
має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання
позовної заяви. При цьому позовна заява по даній справі надійшла 31.11.2007 р.
Клопотань  про продовження розгляду даної
справи від сторін не надходило, навпаки, представник позивача заперечив проти
продовження строку розгляду спору

У зв'язку з неявкою та невиконання
відповідачем 2 вимог ухвали від 06.11.2007 р., в частині подачі відзиву на
позов та всіх необхідних документів, а також на підставі ст. 75 ГПК України,
суд вважає, що дана справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Фондом комунальної власності подано
суду клопотання про залучення до участі у справі міської поліклініки №2
мотивоване тим, що частка, щодо якого виник спір закріплена за поліклінікою на
праві оперативного управління і вирішення питання приватизації може порушити це
право.

В судовому засіданні таке
клопотання відхилено з огляду на те, що за змістом положень п.4 ст.3 Закону
України "Про приватизацію державного майна", відчуження  майна,
що   є   у
комунальній   власності,
регулюється положеннями цього Закону, інших законів з питань приватизації і
здійснюється органами місцевого самоврядування.

Згідно із п.1 ст.319 Цивільного
кодексу України, власник  володіє,  користується,   розпоряджається   своїм майном на власний розсуд.

Як визначено в п.5 ст.60 Закону України
"Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого
самоврядування від імені та  в  інтересах територіальних громад відповідно до
закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження
об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові
операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або
тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду,
продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього
відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування
об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

За таких обставин, суд не вбачає
порушення прав та інтересів поліклініки №2, яка не є власником майна у
зв"язку із розглядом даної справи.

Розглянувши матеріали справи,
з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються доводи сторін, вислухавши
пояснення представників сторін, судом
встановлено наступне.

Приватний підприємець ОСОБА_1 є
орендарем нежитлових приміщень площею 190,7 кв. м, що розташовані на другому
поверсі буд. №42 на вул. Довгій у м. Івано-Франківську згідно Договору оренди
нежитлових приміщень від 28.01.2005 р. № ДО-2530 та Угод від 20.04.2005 р. №
УО-2530, від 28.02.2006 р. №УО-2530-2 та від 15.02.2007 р. № УО-2530-3,
укладених між позивачем та виконавчим комітетом міської ради.

Фактична площа орендованих
приміщень є меншою та становить 183, 4 кв. м, що підтверджується технічним
паспортом, складеним Івано-Франківським ОБТІ.

Пунктом 4.3.6 Договору оренди від
28.01.2005 р. №ДО-2530 передбачено обов'язок орендаря  підтримувати в належному стані Приміщення,
здійснювати заходи по запобіганню їх псування і пошкодження, своєчасно
здійснювати за власні кошти їх капітальних та поточний ремонт.

Позивач, керуючись ст. 193 ГК
України та ст. 526 ЦК України, якими передбачено, що зобов'язання має
виконуватися належним чином, звернувся до орендодавця з клопотанням погодити
проведення ремонтних робіт орендованих приміщень.

Листом від 09.03.2006 р. Фонд
комунальної власності територіальної громади міста повідомив позивача, що
комісія виконавчого комітету міської ради з питань надання в оренду нежитлових
приміщень та приватизації об'єктів комунальної власності (протокол №04/05 від
28.02.2005 р. п. 4.47.1) дозволила позивачу проведення цілого ряду ремонтних
робіт.

Враховуючи наведене, суд не
погоджується з позицією відповідача 1 про те, що позивачем не подано доказів
згоди орендодавця на проведення покрашень орендованого майна.

Окрім того, суд не бере до уваги
посилання відповідача 1 на необхідність представлення позивачем, як доказів по
даній справі, документів, передбачених п.2.2 Порядку оцінки орендованого
нерухомого майна, що містить невід'ємні поліпшення, здійснені за час його
оренди, під час приватизації, затвердженого Наказом Фонду державного майна
України від 27.02.2004 р. № 377 (далі -Порядок), виходячи з наступного.

У відповідності з ч.ч. 1, 2 ст. 43
ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням,
що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому
процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази
не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

У відповідності з п. 1.1 Порядок
установлює вимоги до проведення незалежної оцінки орендованого нерухомого майна
(крім земельних ділянок), що містить невід'ємні поліпшення (далі - орендоване
нерухоме майно), під час приватизації способами, визначеними законодавством, а
також процедур ідентифікації невід'ємних поліпшень, здійснених за рахунок
коштів орендаря.

За змістом п. 2.2. Порядку
документи, які підтверджують здійснення орендарем поліпшення, повинні
подаватись орендарем до відповідного органу приватизації.

Виходячи з аналізу вказаних пунктів
Порядку, суд вважає, що документи, передбачені п. 2.2, є необхідними для подачі
на розгляд до органу приватизації і є обов'язковими при розгляді таким органом
у випадку погодження приватизації та проведення процедури підготовки об'єкта до
приватизації. Враховуючи те, що відповідач 2 відмовив в приватизації спірних
приміщень, суд приходить до висновку, що саме по вині відповідача 2 не
проведена процедура включення об'єкта приватизації до переліків об'єктів, які
підлягають приватизації та процедура підготовки об'єкта до приватизації. Таким
чином, позивач був позбавлений можливості подати на розгляд органу приватизації
такі документи, оскільки відповідач 2, як орган приватизації, відмовив в
процедурі приватизації.

Зі змісту абз. 4 п. 2.3 Порядку
вбачається, що висновки про ідентифікацію поліпшень орендованого нерухомого
майна проводиться суб'єктом оціночної діяльності.

Відповідно до п 2.4 Порядку
висновок про ідентифікацію поліпшень орендованого нерухомого майна може бути
позитивним або негативним. Позитивним висновком є висновок, у якому підтверджується
факт відповідності наявних поліпшень орендованого нерухомого майна наданим
підтверджувальним документам про напрями та обсяги витрат на їх здійснення.
Позитивний висновок має міститися у звіті про оцінку майна.

При цьому позивачем подано звіт з
незалежної оцінки нежитлових приміщень ІІ-го поверху в будинку на вул. Довгій,
42 у м. Івано-Франківську, підготовлений сертифікованим суб'єктом оціночної
діяльності (Сертифікат Фонду державного майна України від 30.05.2005 р.
НОМЕР_3) -ОСОБА_3, в якому ідентифіковано та визначено вартість покращень
орендованого майна, здійснених позивачем.

Суд вважає, що позивачем подано
належні докази погодження орендодавця на проведення покращень орендованого
майна, а також докази ідентифікації покращень та їх вартості.

Згідно з вказаним звітом
експерта-оцінювача з незалежної оцінки нежитлових приміщень ІІ поверху в
будинку на вул. Довгій, 42 у м. Івано-Франківську ринкова вартість цих
приміщень з врахуванням невід'ємних покращень становить: 357844,00 грн. (без
ПДВ), ринкова вартість невід'ємних покращень (частка орендаря) становить:
171221,00 грн. (без ПДВ) або 47,8 %, а ринкова вартість об'єкта оцінки (частка
комунального майна без поліпшень) становить 186623 грн. (без ПДВ).

Правильність проведеної оцінки, у
відповідності зі ст. 13 Закону України „Про оцінку майна, майнових прав та
професійну оціночну діяльність в Україні”, підтверджена рецензією, проведеною
Івано-Франківським обласним БТІ.

Пунктом 51 розділу ІХ Державної
програми приватизації та ч. 2 п. 8 інформаційного листа ВАС України № 01-8/500
від 25.04.2001 р. передбачено  право
пріоритетного (пільгового) викупу орендарем орендованого державного майна
(будівлі, споруди, приміщення) за умови здійснення ним за рахунок власних
коштів за згодою орендодавця невідокремленого поліпшення (капітального ремонту
тощо) вартістю не менше 25% залишкової вартості будівлі (споруди, приміщення).
Оцінка вартості об'єкта приватизації у цьому разі здійснюється із застосуванням
експертної оцінки. Таке ж право одержує орендар у разі прийняття рішення про
приватизацію відповідно до законодавства України.

Враховуючи наведені вище норми та
вартості невід'ємних покращень, зроблених зі згоди орендодавця позивачем, суд
приходить до висновку, що приватний підприємець -ОСОБА_1 має право на приватизацію
шляхом викупу орендованого майна - нежитлових приміщень, розташованих на
другому поверсі буд. №42 на вул. Довгій у м. Івано-Франківську.

Окрім того, суд встановив, що
позивач звернувся до відповідача 2 з клопотанням від 10.05.2007 р. щодо приватизації
орендованих приміщень.

Відповідач 2 листом від 11.05.2007
р. №ФКВ-3/933 відмовив позивачу в приватизації орендованих приміщень з тієї
підстави, що вказані приміщення розташовані в будівлі, що являється об'єктом
сфери охорони здоров'я і відповідно до Закону України «Про приватизацію
державного майна»приватизації не підлягає.

Позивач, згідно ст.ст. 179-181, 187
ГК України, 26.10.2007 р. направив відповідачу 2 для підписання та розгляду три
проекти договору купівлі-продажу приміщень на вул. Довгій, 42 у м.
Івано-Франківську, звіт з незалежної оцінки вказаних приміщень та рецензію на
нього.

Також судом встановлено, що
рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 27.07.1999р.
за № 302 будівлю по вул. Довгій, 42 у м. Івано-Франківську закріплено за  міською поліклінікою № 2 на праві
оперативного управління.

Згідно зі ст. 137 ГК України правом
оперативного управління визнається речове право суб'єкта господарювання, який
володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником
(уповноваженим ним органом) для здійснення некомерційної господарської
діяльності, у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами, а також
власником майна (уповноваженим ним органом). Власник майна, закріпленого на
праві оперативного управління за суб'єктом господарювання, здійснює контроль за
використанням і збереженням переданого в оперативне управління майна
безпосередньо або через уповноважений ним орган і має право вилучати у суб'єкта
господарювання надлишкове майно, а також майно, що не використовується, та
майно, що використовується ним не за призначенням. Право оперативного
управління захищається законом відповідно до положень, встановлених для захисту
права власності.

Керуючись наведеною нормою, суд
приходить до висновку, що орендодавець -виконавчий комітет Івано-Франківської
міської ради правомірно вилучив у суб'єкта господарювання -міської поліклініки
№ 2, нежитлові приміщення, орендовані позивачем. При цьому орендодавець
-виконавчий комітет міської ради діяв на підставі делегованих
Івано-Франківською міською радою
повноважень, згідно з рішенням Івано-Франківської міської ради від
29.05.2003 р. «Про затвердження положення про оренду об'єктів комунальної
власності територіальної громади м. Івано-Франківська».

Вилучення у міської поліклініки №2
спірних приміщень, розташованих на другому поверсі в будинку на вул. Довгій,
42, та передача їх позивачу в оренду відбувалась за погодженням з міською
поліклінікою № 2, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.04.2005 р.

Більше того, факт погодження
міською поліклінікою №2 експлуатації та проведення позивачем ремонтних робіт в
орендованих приміщеннях підтверджується листами
від 25.04.2005 р., від 18.02.2005 р., від 11.02.2005 р., погодженими головним
лікарем міської поліклініки №2.

Крім того, між міською поліклінікою
№2 та позивачем укладено договір про співпрацю від 12.12.2005 р. Предметом
даного договору є співпраця вказаних сторін у спільному використанні
орендованих приміщень, будівлі поліклініки, інженерних мереж, підтримання в
належному стані прилеглої до орендованих приміщень території. Одночасно, суд,
виходячи із договірних зобов'язань сторін, прийшов до висновку про те, що
поліклініка №2 взяла на себе зобов'язання створити нормальні умови для роботи
підприємця та доступу до орендованих приміщень відвідувачів, а також погодилась
із проведенням позивачем за власні кошти ремонтних робіт.

У зв'язку з цим суд приходить до
висновку про безпідставність заперечень відповідача 1 щодо необхідності
узгодження з міською поліклінікою №2 приватизації спірних приміщень.

Одночасно суд зазначає, що
відповідачами не подано доказів, які б підтверджували необхідність погодження
приватизації спірних приміщень з центральною міською клінічною лікарнею.

У відповідності з ч. 2 ст. 3 Закону
України «Про приватизацію державного майна»дія цього Закону не поширюється на
приватизацію об'єктів державного житлового фонду, у тому числі гуртожитків, а
також об'єктів соціально-культурного призначення, що фінансуються з державного
бюджету, в тому числі об'єктів сфери охорони здоров'я, за винятком тих, які
належать підприємствам, що приватизуються.

Дана норма не забороняє
приватизацію вказаних об'єктів, а лише вказує, що дія саме цього закону не
поширюється на приватизацію зазначених об'єктів.

Вичерпний перелік об'єктів, які не
підлягають приватизації наведено у ст. 5 цього ж закону. Однак дана стаття не
містить заборони приватизації цієї категорії об'єктів.

Згідно з п. 30 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про місцеве самоврядування в Україні»виключно на пленарному засіданні
сесії міської ради вирішується питання прийняття рішень затвердження переліку
об'єктів комунальної власності, які не підлягають приватизації.

Однак, відповідачами не подано
належного доказу заборони приватизації -рішення місцевої ради про включення орендованих
позивачем приміщень до переліку об'єктів, що не підлягають приватизації.

Крім того, ч. 2 ст. 3 Закону
України «Про приватизацію державного майна»стосується лише тих об'єктів, які
фінансуються за рахунок державного бюджету. При цьому відповідачами не подано
доказів того, що орендовані позивачем приміщення утримувались чи
експлуатувались за рахунок державного чи місцевого бюджету.

У відповідності з абз. 4 ч. 1 ст. 3
“Основи законодавства України про охорону здоров'я” заклади охорони здоров'я
законодавець визначає підприємства, установи та організації. Позивач не є
орендарем цілісних майнових комплексів підприємств, згідно п. 5 Державної
програми приватизації, а також не ставив питання про приватизацію чи
корпоратизацію підприємства, установи та організації охорони здоров'я, як
юридичних осіб.

Більше того, орендовані позивачем
приміщення, що розташовані на другому поверсі буд. №42 на вул. Довгій у м.
Івано-Франківську, є окремим, індивідуально визначеним об'єктом -окремими
нежитловими приміщенням, а тому не являються об'єктом сфери охорони здоров'я.

Суд погоджується, що орендовані
позивачем приміщення, у відповідності з п. 5 розділу І  Державна програма приватизації на 2000-2002
роки, затвердженої Законом України «Про Державну програму приватизації",  відносяться до об'єктів групи «А».

У відповідності з ч. 1 ст. 2 Закону
України “Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)”
об'єктами малої приватизації є: цілісні майнові комплекси невеликих державних
підприємств, віднесених Державною програмою приватизації до групи А; окреме
індивідуально визначене майно; об'єкти незавершеного будівництва та
законсервовані об'єкти.

Таким чином, приватизація
орендованих позивачем приміщень регулюється та здійснюється в порядку,
передбаченому Законом України “Про приватизацію невеликих державних підприємств
(малу приватизацію)”.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що є незаконною та безпідставною відмова відповідача 2 в приватизації
нежитлових приміщень, орендованих позивачем, здійснена з посиланням на Закон
України “Про приватизацію державного майна”.

Більше того, ч. 2 ст. 25 цього
Закону України «Про приватизацію державного майна»передбачає пільги працівникам
оздоровчо-лікувальних закладів, що приватизуються у складі підприємств, на
балансі яких вони перебувають, що опосередковано доводить можливість
приватизації цієї категорії об'єктів.

Враховуючи наявні матеріали справи
та доводи позивача, суд вважає, що позивач, у відповідності зі ст.ст. 8, 9, 12
Закону України „Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу
приватизацію)”, власними силами забезпечив підготовку об'єкта до приватизації,
зокрема, проведено незалежну оцінку ринкової вартості, а також проведено
рецензію на звіт про незалежну оцінку майна.

Узагальнюючи викладене, суд дійшов
висновку, що є незаконною відмова відповідача 2 в приватизації орендованих
позивачем приміщень та те, що приватний підприємець ОСОБА_1 має право на
приватизацію шляхом викупу орендованого майна - нежитлових приміщень,
розташованих на другому поверсі буд. №42 на вул. Довгій у м. Івано-Франківську,
а тому позов підлягає до задоволення, а тому договір купівлі-продажу нежитлових
приміщень площею 183,4 кв.м, розташованих на другому поверсі буд. №42 на вул.
Довгій у м. Івано-Франківську (приміщення
№№ 1-10,  згідно технічного
паспорту, складеного 17.10.2007 р. Івано-Франківським ОБТІ) між позивачем та
відповідачем 2 підлягає укладенню.

Одночасно суд вважає за необхідне
зазначити, запропонований позивачем проект договору купівлі-продажу спірних
приміщень містить всі необхідні істотні умови та узгоджується з вимогами
законодавства, що регулює купівлю-продаж нерухомого майна. У зв'язку з тим, що
позивач володіє, користується та займає нежитлові приміщення площею 183, 4 кв.м
на другому поверсі в буд. 42 на вул. Довгій у м. Івано-Франківську згідно
Договору оренди нежитлових приміщень від 28.01.2005 р. № ДО-2530, акт
приймання-передачі зазначених приміщень між сторонами договору купівлі-продажу
не потрібно укладати.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 ГПК
України господарським судам підвідомчі справи, зокрема, у спорах, що виникають
при укладанні, господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна,

Згідно з ч. 2 ст.  84 ГПК України у спорі, що виник при
укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з
кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір -
умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий
позивачем проект договору.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 49
ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача 2.

Керуючись ст. 124 Конституції
України, п. 5 розд. І, п. 51 розд. ІХ Державної програми приватизації на
2000-2002 р., затвердженої Законом України «Про Державну програму
приватизації", ст.ст. 3, 5, 25 Закону України “Про приватизацію державного
майна”, ст.ст. 2, 8, 9, 12 Закону України „Про приватизацію невеликих державних
підприємств (малу приватизацію)”, ст. 13 Закону України „Про оцінку майна,
майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні”, п. 30 ч. 1 ст. 26
Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 133, ч.ч. 1, 3 ст.
137, ст.ст. 179-181, 187, ст. 193 ГК України,
ст.ст. 345, 526 ЦК України, ч.ч. 12, 49, 84 ст. 43, 69, 75, 82-84 ГПК
України, суд

ВИРІШИВ:

позов
задоволити.

Укласти між Фондом комунальної
власності територіальної громади м. Івано-Франківська (НОМЕР_1, м.
Івано-Франківськ, вул. Л. Курбаса, 2, ) та приватним
підприємцем ОСОБА_1 (НОМЕР_1, АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_2) договір
купівлі-продажу нежитлових приміщень (приміщення  №№ 1-10
згідно технічного паспорту, складеного 17.10.2007 р. Івано-Франківським
ОБТІ) площею 183,4 кв. м, що розташовані на другому поверсі буд. №42 на вул.
Довгій у м. Івано-Франківську, в наступній редакції:

"ДОГОВІР"

купівлі-продажу нежитлових приміщень
площею 183, 4 кв.м, розташованих на другому поверсі буд. №42 на вул. Довгій у
м. Івано-Франківську

Фонд комунальної власності
територіальної громади міста Івано-Франківська (юридична адреса: м.
Івано-Франківськ, вул. Леся Курбаса, 2,) який діє на підставі "Положення
про Фонд комунальної власності територіальної громади міста
Івано-Франківська", затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради
від 07 листопада 1998 року, (далі-Продавець), з однієї сторони, та приватний
підприємець ОСОБА_1, яка діє на підставі свідоцтва та зареєстрована виконавчим
комітетом Івано-Франківської міської ради 25.04.2003 р., ідент. код НОМЕР_2,
проживає у м. Івано-Франківськ,АДРЕСА_1 (далі - Покупець), з іншої
сторони, уклали цей Договір про нижчевикладене (Разом надалі Сторони).

1. Мета та предмет цього Договору

1.1 Продавець зобов'язується
передати у власність Покупцю, шляхом викупу, нежитлові приміщення площею 183,4
кв.м, розташовані на другому поверсі буд. №42 на вул. Довгій у м. Івано-
Франківську (приміщення  №№ 1-10,  згідно технічного паспорту, складеного
17.10.2007 р. Івано-Франківським ОБТІ) (надалі -об'єкт приватизації). Вказані
приміщення є комунальною власністю територіальної громади м. Івано-Франківська.
Покупець зобов'язується прийняти Об'єкт приватизації, сплатити за нього ціну
відповідно до умов, що визначені в цьому Договорі, та пройти державну
реєстрацію Об'єкта Приватизації у бюро технічної інвентаризації.

1.2. Право власності  на
Об'єкт Приватизації переходить до Покупця з моменту набрання чинності
цього Договору, державної реєстрації права власності на об'єкт приватизації та
повної сплати вартості Об'єкта приватизації.

1.3.          Згідно зі Звітом від 04.06.2007 р.
з незалежної оцінки  нежитлових приміщень
ІІ-го поверху в буд.  на вул. Довгій, 42
у м. Івано-Франківську -об'єкта приватизації, ринкова вартість цих приміщень
без врахування невід'ємних покращень, зроблених Покупцем, частка комунального
майна становить: 186623,00 грн. (сто вісімдесят шість тисяч шістсот двадцять
три гривні 00 коп.) (без ПДВ).

1.4.          На вартість Об'єкта Приватизації,
встановленої згідно висновку експерта, нараховується податок на додану вартість
у розмірі 20 відсотків від вартості Об'єкта Приватизації.

Враховуючи викладене, сума податку
на додану вартість, що повинен сплатити Покупець, становить  37324,60 грн. (тридцять сім тисяч триста
двадцять чотири тисячі гривень 60 коп.), а загальна вартість Об'єкта
Приватизації з врахуванням податку на додану вартість (надалі - ціна продажу
Об'єкта Приватизації) становить  223947,60 грн. (двісті двадцять три тисячі
дев'ятсот сорок сім гривень 60 коп.).

1.5.
Вказаний в цьому Договорі Об'єкт Приватизації продано за  223947,60 грн. (двісті двадцять три тисячі
дев'ятсот сорок сім гривень 60 коп.), у тому числі сума податку на додану вартість
становить  37324,60 грн. (тридцять сім
тисяч триста двадцять чотири тисячі гривень 60 коп.).

2. Порядок розрахунків за придбаний
Об'єкт Приватизації

2.1.          Покупець  зобов'язаний протягом 30 (тридцяти) днів з
моменту укладення та державної реєстрації цього Договору сплатити ціну продажу
Об'єкта Приватизації.

2.2.          Розрахунки за придбаний Об'єкт
приватизації здійснюються Покупцем шляхом
безготівкового перерахування сум зі свого рахунка на рахунок Продавця.

2.3. Розрахунки за Об'єкт Приватизації
згідно з цим Договором  здійснюються
таким чином: грошові кошти Покупця в сумі  223947,60 грн. (двісті двадцять три тисячі
дев'ятсот сорок сім гривень 60 коп.) перераховуються з рахунка Покупця (р/р
4, код НОМЕР_2, банк «райфайзен банк аваль», МФО 380805) на
рахунок Продавця  №8131 в УДК
Івано-Франківської області, МФО 836014, код ЗКПО 25698131.

3. Передача Об'єкта Приватизації

3.1. У зв'язку з тим, що Покупець
володіє, користується та займає Об'єкт приватизації згідно Договору оренди
нежитлових приміщень від 28.01.2005 р. № ДО-2530, який укладено між покупцем та
виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради, акт приймання-передачі
Об'єкта приватизації за цим Договором не укладається

4. Права та обов'язки сторін

4.1.   Кожна сторона зобов'язується виконувати
обов'язки, покладені на неї цим
Договором,  та  сприяти
іншій  стороні у виконанні її
обов'язків.

4.2.   Сторони
несуть   матеріальну   відповідальність   за невиконання або неналежне виконання умов
цього Договору.

4.3
Сторона, яка порушила зобов'язання,
передбачені цим Договором, повинна усунути ці порушення у терміни,
погоджені сторонами.

5. Обов'язки Покупця

5.1. Покупець зобов'язаний:

- в установлений цим Договором строк сплатити вартість
продажу Об'єкта приватизації;

- прийняти  Об'єкт приватизації у власність;

- дотримуватись та належно виконувати взяті на себе
зобов'язання.

5.2.          Покупець зобов'язаний у місячний
термін з дня повної сплати вартості Об'єкта Приватизації врегулювати всі майнові
та фінансові питання договору оренди у зв'язку з викупом Об'єкта Приватизації.

5.2.          До сплати всієї суми за Об'єкт
Приватизації Покупець не може погіршувати стан переданого йому Об'єкта
Приватизації.

5.3.          Покупець зобов'язаний надавати на
вимогу Продавця необхідні матеріали, відомості, документи, тощо, про виконання
Покупцем умов цього Договору.

5.5.          Покупцеві забороняється до повної
сплати ціни, вказаної в п.1.5 цього Договору,
здавати  в оренду весь Об'єкт
Приватизації або його частину, продавати, дарувати або іншим чином відчужувати
Об'єкт Приватизації (включаючи використання його для внесення до господарського
товариства або іншої юридичної особи).

5.6.          Якщо Об'єкт Приватизації відчужується
Покупцем, то Покупець повинен покласти всі зобов'язання за цим Договором на
нового власника.

5.7.          Покупець зобов'язаний укласти з ЖЕО,
що обслуговує даний будинок, угоду про спільне користування зазначеною
будівлею, а також прилеглою до будинку
земельною   ділянкою   у   місячний
термін   з   дня
нотаріального посвідчення цього Договору.

5.8.          У разі подальшого відчуження
приватизованого Об'єкта Приватизації новий власник у двотижневий термін з дня
переходу до нього права власності на цей об'єкт зобов'язаний подати до Фонду
комунальної власності територіальної громади міста   Івано-Франківська копії документів, що
підтверджують перехід до нього права власності.

5.9.  Подальше
відчуження  та  передача
в  заставу Покупцем Об'єкта
приватизації  в  період чинності умов цього Договору
здійснюються за погодженням Продавця із забезпеченням переходу до нового
власника всіх зобов'язань, не виконаних Покупцем на момент такого відчуження,
відповідальності за їх невиконання, визначених законодавством  та цим Договором прав та обов'язків Покупця
згідно з законодавством України.

6.          Обов'язки Продавця

6.1. Продавець зобов'язаний
передати у власність Покупцю Об'єкт приватизації

6.2. Продавець зобов'язаний
повідомляти Покупця в разі несвоєчасного внесення платежів за Об'єкт
приватизації.

6.3.
Продавець зобов'язаний сприяти Покупцю в оформленні документів, які посвідчують
перехід до Покупця права власності на Об'єкт приватизації та на право
користування земельною ділянкою.

6.4
Продавець зобов'язаний прийняти від покупця оплату вартість Об'єкта
приватизації.

7. Відповідальність сторін

7.1.  У
разі  порушення  Покупцем
строку  оплати  за Об'єкт приватизації Покупець  сплачує пеню з сум недоїмки,  яка
нараховується в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку   України,
що  діяла  у
період,  за  який сплачується пеня.

7.2.  У
разі,  якщо  Покупець
протягом  30 (Тридцяти)  днів з моменту  державної реєстрації цього Договору не
сплатить встановлену вартість, він сплачує неустойку в розмірі 20 відсотків від
вартості Об'єкта приватизації з урахуванням податку  на
додану  вартість. При цьому
Продавець має право порушити питання про розірвання цього Договору.

7.3. У разі, якщо Покупець в
установлений цим Договором строк не
прийняв  Об'єкт  приватизації, Продавець може порушити питання
про  розірвання  цього
Договору  та  повернення
майна в комунальну власність і вимагати відшкодування збитків, понесених
ним внаслідок розірвання цього Договору за рішенням суду.

7.4.   Сплата
штрафних  санкцій  не
звільняє  Покупця  від виконання договірних зобов'язань в період
дії умов цього Договору.

8. Гарантії та претензії

8.1 Продавець  гарантує,
що Об'єкт Приватизації не є проданим, переданим,  заставленим,
не  перебуває під арештом,
відсутність інших юридичних або фактичних обставин, які можуть утруднити чи
зробити неможливим купівлю-продаж Об'єкта приватизації, відсутність судових
справ щодо Об'єкта Приватизації.

8.2
Якщо будь-які умови цього Договору, крім умови про ціну продажу, будуть визнані
недійсними за будь-яких обставин, то це не впливає на чинність та силу інших
умов цього Договору.

9. Ризик випадкової загибелі
Об'єкта приватизації

9.1. Ризик
випадкової  загибелі або псування
Об'єкта приватизації несе Покупець з моменту набуття права власності на Об'єкт приватизації.

10.
Форс-мажорні обставини (непереборна сила)

10.1. Сторони звільняються від
відповідальності щодо виконання умов цього
Договору у разі виникнення форс-мажорних обставин (обставин непереборної
сили).  Сторона, яка не може виконати
умови цього Договору через виникнення форс-мажорних обставин (обставин
непереборної сили), повинна повідомити про це іншу сторону.

11. Вирішення спорів

11.1. Усі спори, що виникають при
виконанні умов цього Договору або у
зв'язку  з  тлумаченням
розділів цього Договору, вирішуються у порядку, встановленому чинним
законодавством.

12. Зміни умов цього Договору та
його розірвання

12.1.  Зміни
умов цього Договору здійснюються за погодженням сторін згідно з
законодавством України.

12.2. Всі зміни та доповнення до
цього Договору здійснюються тільки в письмовій формі з наступним посвідченням
таких змін та доповнень в органах нотаріату.

12.3. У разі невиконання однією із
сторін умов цього Договору він  може  бути змінений або розірваний на вимогу іншої
сторони за рішенням  суду.

13. Додаткові вимоги

13.1. Цей  Договір набирає чинності з моменту його
укладення відповідно до вимог чинного законодавства та з моменту набрання
чинності рішенням суду, яким вирішено питання переддоговірного спору щодо
купівлі-продажу Об'єкта Приватизації.

15.  Реквізити сторін:

Продавець:
Покупець:

Фонд комунальної власності
територіальної громади  міста
Івано-Франківська,

НОМЕР_1, м.Івано-Франківськ,
вул.Леся Курбаса, 2

р/р №8131 в УДК

в Івано-Франківської області,
МФО            836014,

Приватний підприємець ОСОБА_1, зареєстрована
виконавчим

комітетом Івано-Франківської
міської ради 25.04.2003 р., ідент. код НОМЕР_2, проживає: НОМЕР_1, м.
Івано-Франківськ,

АДРЕСА_1

Стягнути з Івано-Франківської
міської ради, вул.Грушевського,21, м.Івано-Франківськ, 76000 на користь
приватного підприємця ОСОБА_1(НОМЕР_1, АДРЕСА_1, ідент. код НОМЕР_2)  59грн. витрат на інформаційно-технічне
забезпечення судового процесу та 42,50грн. державного мита.

Стягнути з Фонду комунальної
власності територіальної громади м. Івано-Франківська  м. Івано-Франківськ, вул. Л. Курбаса, 2 на
користь приватного підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 59грн. грн. витрат на
інформаційно технічне забезпечення судового процесу та 42,50 грн. державного
мита.

Рішення господарського суду набирає
законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, у
разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну
частину рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного
строку з дня підписання повного рішення, оформленого відповідно до статті 84
Господарського процесуального кодексу України.

Суддя                                                            Шіляк
Марина Анатоліївна

рішення підписане 03.01.08

Виготовлено
в АС "Діловодство суду"

________________
Суканець Юрій Ігорович