ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" квітня 2007 р.

Справа  № 27/12-07-240

За позовом

суб'єкта підприємницької
діяльності -фізичної особи  ОСОБА_1

До відповідачів

1) Одеської залізниці;  2) державного підприємства
„Свердловантрацит”

Про стягнення вартості
недопоставленої продукції у розмірі 799 грн.

Суддя Семенюк Г.В.

Представники:

Від позивача:

ОСОБА_2., довіреність від
ІНФОРМАЦІЯ_5 року;

Від відповідачів:

ДП Одеська залізниця -  Тіхонов Р.І., довіреність від 15.09.2005
року; ДП „Свердловантрацит” - не з'явився;

Суть
спору:

Позивач звернувся до
господарського суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів -799 грн.

У судовому засіданні від
ІНФОРМАЦІЯ_1року Одеська залізниця надала до господарського суду відзив на
позов, в якому із посиланням на ст. 31, 32, 111, 114 Статуту залізниць України,
просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог про стягнення
вартості нестачі та судових витрат.

Відповідач (ДП „Свердловантрацит”),
повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, своїх  представників
в  судове  засідання
не направив незважаючи на виклик суду.

Керуючись ст. 75  ГПК
України  суд вважає за можливе
розглянути справу і вирішити спір по суті без участі відповідача (ДП
„Свердловантрацит”) за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши
матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі  обставини справи та заслухавши представника
позивача та Одеської залізниці, суд, встановив.

Між позивачем та Одеською залізницею
було укладено угоду від ІНФОРМАЦІЯ_2 року на перевезення вантажу в вагоні
НОМЕР_1, якою у відповідності зі ст. 6 Статуту залізниць України є залізнична
накладна НОМЕР_2.

Ціна однієї тонни вугілля марки АМ
13-25 становить 325,00 грн. за одну тонну вугілля без ПДВ (специфікація від
ІНФОРМАЦІЯ_3 року).

При комісійному перевантаженні
вугілля у вагоні НОМЕР_1 встановлена нестача вугілля в обсязі 3200 кг.

Нестача вугілля підтверджується:

- Комерційним актом серії НОМЕР_3 від
ІНФОРМАЦІЯ_4року, у якому зазначено, що «...при перевірці виявилося
навантажений рівномірно нижче бортів 200 мм. По документам значиться
навантажений навалом нижче бортів, розмір відносно висоти бортів не вказаний.
На поверхні вантажу мається поглиблення праворуч над 1, 2, 3, люками довжиною 4500
мм, шириною 1500 мм, глибиною 400 мм. Течі вантажу немає. Двері та люки щільно
закриті. Вантаж не маркований. Об'єм вантажу 73 м3. Каток
не застосовувався. Зроблена перевірка ІНФОРМАЦІЯ_4року на 150 т вагонних
вагах ст. Знаменка. При перевірці виявилося брутто 86900 кг., тара с бруса
21100 кг., нетто 65800 кг., що складає різницю ваги проти документів в сторону
зменшення на 3200 кг. Перевантаження проводилось двічі нестача підтвердилась.
Відсутній вантаж у вагоні міститися міг...»;

- Актом загальної форми НОМЕР_4 від
ІНФОРМАЦІЯ_4року.

Згідно з розрахунком позивача, з яким
погодилась Одеська залізниця, з урахуванням граничного розходження
визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення, збитки
позивача від втрати вантажу складають -709,80 грн.

Відповідно до ст. 111 Статуту
залізниць України, - Залізниця звільняється від відповідальності за втрату,
недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у
непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без
пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також якщо вантаж прибув у
непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника,
якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення.

Прибуття на піввагону на станцію
призначення з недовантаженням до рівня бортів не свідчить про втрату або
розкрадення вантажу при перевезенні, оскільки згідно із статтею 111 Статуту
позивач має довести вину перевізника.

Як вибачається з Листа начальника
лінійного відділу на станції Знам'янка НОМЕР_5 від ІНФОРМАЦІЯ_6 року за фактом
нестачі вантажу в вагоні НОМЕР_1, відмовлено в порушенні кримінальної справи за
п. 2 ст. 6 КПК України, за відсутністю події злочину.

Вищенаведені обставини свідчать про
те, що вина Одеської залізниці у нестачі 1,82 т. вугілля відсутня.

Таким чином, в стягненні збитків від
нестачі вугілля з першого відповідача по справі (Одеської залізниці) позивачу
слід відмовити, оскільки матеріалами справи вини цього підприємства у нестачі
вантажу не встановлено.

Згідно з ч. 2 ст. 32 Статуту
залізниць України, - відправник зобов'язаний підготувати вантаж з урахуванням
його схоронності під час транспортування і здійснювати навантаження з
виконанням Технічних умов.

Відповідно до пункту 6 «Правил
перевезення вантажів у вагонах відкритого типу»затверджених Наказом
Міністерства транспорту України від 20.08.2001 року № 542 та зареєстрованих в
Міністерстві юстиції України 10 вересня 2001 року за № 796/5987, з подальшими
змінами та доповненнями, - у разі навантаження у вагони відкритого типу
вантажів, які містять дрібні фракції, відправник повинен вжити заходів щодо
запобігання видуванню або просипанню дрібних часток вантажу під час
перевезення. Поверхня вантажу у всіх випадках розрівнюється і
ущільнюється. З метою  забезпечення
збереженості вантажу на його поверхню може наноситися захисне маркування або
застосовуватися покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару
вантажу.

Згідно п. 4 Правил перевезення
вантажів у вагонах відкритого типу, - вантажами, що містять дрібні фракції, є
вантажі, з частками, розмір яких не перевищує 13 мм., тобто більше 13 мм. Із
змісту цього пункту випливає, що вугілля марки AM, в якому наявні частки
розміром 13 мм, є вантажем що містить дрібні фракції.

Таким чином, відправник повинен був
вживати заходів, передбачених п.6 Правил перевезення вантажів у вагонах
відкритого типу.

Для розрівнювання та ущільнення
вантажу відправник може використовувати механізовані установки та інші
пристрої.

За
комерційним актом серії НОМЕР_3 від ІНФОРМАЦІЯ_4року, - вантаж не
маркований, каток не застосовувався.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
відповідач 2 (державне підприємство „Свердловантрацит”) при відправленні
вантажу не підготував його для перевезення з умов схоронності.

Згідно із ст.ст. 31, 32, п. «а»ст.
111 Статуту залізниці України, відправник відповідає за недостачу, якщо не підготував
вантаж з умов йото схоронності та відсутні ознаки втрати вантажу при
транспортуванні.

За таких обставин, вартість нестачі
вугілля в сумі 709,80 грн. слід віднести за рахунок державного підприємства
„Свердловантрацит”.

До таких же висновків дійшов Одеській
Апеляційний господарський суд у своїх Постановах від ІНФОРМАЦІЯ_7 року зі
справиНОМЕР_6 та від ІНФОРМАЦІЯ_8 року зі справи НОМЕР_7.

Позивачем у позовних вимогах заявлено
відшкодування вартості залізничного тарифу (провізної плати) на суму
-799-709,80= 89,20 грн.

Згідно зі статтею 114 Статуту поряд з
відшкодуванням збитків залізниця зобов'язана відшкодувати сплачену за
перевезення цього вантажу провізну плату, якщо її не включено до вартості
втраченого вантажу, лише у випадку повної втрати вантажу. Відшкодування
провізної плати у разі нестачі, псування або пошкодження вантажу Статут не
передбачає (п. 3.13 Роз'яснення Вищого Господарського Суду України «Про деякі
питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів
залізницею»№ 04-5/601 від 29.05.2002 року, з подальшими змінами та
доповненнями).

Отже позовні вимоги суб'єкта
підприємницької діяльності -фізичної особи ОСОБА_1 відносно стягнення
залізничного тарифу є необґрунтованими, та як слід в цієї частині позовних
вимог позивачу слід відмовити.

Відповідач (ДП „Свердловантрацит”),
повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, своїм правом на
участь у судових засіданнях не скористався, позовні вимоги по суті не
заперечив.

Повідомлення належним чином ДП
„Свердловантрацит” про час і місце розгляду справи підтверджується
повідомленням про вручення поштового відправлення НОМЕР_8, НОМЕР_122, НОМЕР_13
та телеграмою ДП „Свердловантрацит”.

Прийняття участі в розгляді справи це
право, а не обов'язок відповідача.

Таку ж правову думку висловив
Одеській апеляційний господарський суд у своїй Постанові від ІНФОРМАЦІЯ_13 року
зі справи НОМЕР_9.

Станом на ІНФОРМАЦІЯ_9 року
можливість подальшого відкладення розгляду справи відсутня у зв'язку з
закінченням всіх строків відведених ст. 69 ГПК України для розгляду справи.

Тому подальше відкладення розгляду
справи неможливе та є підставою для винесення Рішення по справі не зважаючи на
неявку ДП „Свердловантрацит” у судове засідання.

Витрати по сплаті держмита та на
інформаційно-технічне забезпечення судового процесу віднести за рахунок сторін,
пропорційно розміру задоволених позовних вимог, згідно ст. 44,49 ГПК України.

Керуючись
ст.ст. 44-49, 77, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.

Позов задовольнити повністю.

2.

Стягнути з державного
підприємства «Свердловантрацит»(94800, Луганська обл., м. Свердловськ, вул.
Енгельса, 1), , р/р 0740 у філії відділення ПІБ
м. Свердловськ, МФО 304472 на користь приватного підприємця ОСОБА_1(55200,
Миколаївська обл., м. Первомайськ,АДРЕСА_1), кодНОМЕР_10, р/р НОМЕР_11 в  Ольвіопільському відділенні МОФ АКБ
„Укрсоцбанк”, МФО 326018 -709,80  грн. основного боргу, 90,78 грн.
держмита  та 105,02 грн.
-витрати на ІТЗ судового процесу.

3.

В стягненні з Одеської залізниці
(65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 19), , збитків
приватного підприємця ОСОБА_1(55200, Миколаївська обл., м. Первомайськ,АДРЕСА_1),
код НОМЕР_10, від нестачі вугілля, що мала місце при перевезенні в вагоні
НОМЕР_1 за залізничною накладною НОМЕР_2 -відмовити.

Наказ видати у порядку ст. 116 ГПК
України.

Рішення господарського суду набирає
законної сили у порядку передбаченому ст. 85 ГПК України.

Суддя