ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.02.07                                                                                           Справа  № А-6/44

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

Суддя-доповідач                                                                      Давид Л.Л.

Суддів                                                                                Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

при секретарі судового засідання                                        Мазурській В.Т.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за вих. №772 від 02.11.2006 р.

на постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 04.10.2006 року

у справі № А-6/44

за позовом Закритого акціонерного товариства „Прикарпатжитлобуд”, м. Івано-Франківськ

до відповідача Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ

за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача –Управління земельних  ресурсів в м. Івано-Франківську, м. Івано-Франківськ

про визнання недійсним п.1.5 Рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за №260 від 23.07.2002 р. в частині надання під будівництво житлового будинку 0,145 га

за участю представників

від позивача: не з‘явились;

від відповідача: не з‘явились;

від третьої особи: не з‘явились;

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду Івано-Франківської області від 04.10.2006 року у справі №А-6/44 (суддя Грица Ю.І., при секретарі судового засідання Цюрак А.М.) позовні вимоги Закритого акціонерного товариства „Прикарпатжитлобуд” до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради задоволено, визнано нечинним п.1.5. рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради за №260 від 23.07.2002 р. в частині затвердження проекту відведення та передачі в оренду, терміном на три роки, ЗАТ „Прикарпатжитлобуд” земельної ділянки площею 0,145 га по вул. Павлика, для будівництва житлового будинку. Визнано нечинним п.1.1.Договору оренди землі від 23.08.2002 р., реєстраційний №615 від 29.08.2002 р., укладеного Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та ЗАТ „Прикарпатжитлобуд” в частині передачі в строкове платне володіння і користування (оренду) земельної ділянки по вул. Павлика, площею 0,145 га. Постанова місцевого господарського суду мотивована тим, що на момент прийняття оспорюваного рішення та укладення на його підставі договору оренди на спірній земельній ділянці знаходився зданий в експлутатацію 8-ми квартирний житловий будинок, земельна ділянка під будівництво якого була виділена раніше, і не може включати в себе земельну ділянку під будівництво триквартирного житлового будинку. За таких обставин, виносячи рішення №260 від 23.07.2002 р. про надання земельної ділянки для будівництва Виконавчий комітет порушив порядок цільового призначення землі.

Скаржник, Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, 02.11.2006 р. звернувся з апеляційною скаргою за №772, просить скасувати постанову місцевого господарського суду як таку, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням фактичних обставин справи. Так, земельна ділянка під будівництво 8-ми квартирного житлового будинку не виділялась, проект відведення не затверджувався, жоден правоустановлюючий документ або договір не видавався та не укладався. Позивач користувався земельною ділянкою при будівництві 8-ми квартирного житлового будинку, введеного в  експлуатацію 23.07.2002 р. згідно рішення виконавчого комітету ради №249 від 23.07.2002 р. без достатньої правової підстави, без плати за користування земельною ділянкою, що призвело до порушення принципу платного користування землею, встановленого ст. 2 Закону України „Про плату за землю”. Крім цього, Позивач, виступаючи замовником проекту відведення земельної ділянки (на його підставі укладено договір оренди земельної ділянки, п.1.1 якого визнанано нечинним), діючи в порядку, передбаченому ст.ст. 118, 123, 124 Земельного кодексу України, усвідомлював та свідомо звертався до виконавчого комітету міської ради з клопотанням передати йому в оренду земельну ділянку. Таким чином, місцевий господарський суд всупереч нормам процесуального права та положенням Роз`яснень Вищого арбітражного суду не навів та не встановив наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання угод недійсними, а також не зазнанчив якій нормі права суперечить скасований пункт договору. Судом порушено і вимоги ч.3 ст.21 КАС України, згідно якої не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановолено законом. Однак, в порядку адміністративного судочинства розглянута вимога про визнання недійсним пункту господарського договору, яка у відповідності зі ст. 12 ГПК України підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 185-187, КАС України, норм Земельного кодексу України, Скаржник просить скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

11.01.2007 р. Закрите акціонерне товарситво „Прикарпатжитлобуд” подало Заперечення на апеляційну скаргу за вих. №04-16, де спростовує наведені в апеляційній скарзі обставини та просить залишити постанову господарського суду Івано-Франківської області без змін, так як остання винесена на підставі повного та всебічного дослідження усіх фактичних обставин справи та вірного застосування вимог чинного законодавства, зокрема ст.ст.17, 18, 21 КАС України. Так, приймаючи рішення по справі, суд в повній мірі з`ясував  обставини справи і дійшов вірного висновку, що при винесенні рішення про надання земельної ділянки площею 0,179 га, що знаходиться в м. Івано-Франківську по вул. Павлика під будівництво 3-ьох квартирного житлового будинку ЗАТ „Прикарпатжитлобуд” порушено порядок встановлення цільового призначення землі, оскільки земельна ділянка площею 0,145 га не могла передаватися для такого будівництва , так як там знаходився зданий 23.07.2002 р. в експлутацію 8-ми квартирний житловий будинок, а дана земельна ділянка виступала прибудинковою територією.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та оцінивши подані докази в попередньому судовому засіданні, Львівський апеляційний господарський суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами, оскільки ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 29.12.2006 року запропоновано сторонам подати додаткові докази, а ухвалою від 29.01.2007 року вимагалось подати докази щодо цільового призначення спірної земельної ділянки.

Скаржником додаткових доказів не подано. У відповідності до вимог ст. 195 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. У відповідності до вимог ст. 196 КАС України неприбуття у судове засідання сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце апеляційного розгляду, не перешкоджає судовому розгляду справи. Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 29.01.2007 року участь представників сторін визначена на власний розсуд.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне. 23.07.2002 р. Виконавчим комітетом Івано-Франківської області прийнято рішення №249, яким затверджено Акт державної комісії приймання в експлуатацію 8-ми квартирного житлового будинку по вул. Павлика, 10 а загальною площею 837, 0 кв. м (замовник ЗАТ „Прикарпатжитлобуд”) (а.с.8).

Рішенням Виконачого комітету Івано-Франківської міської ради від 23.07.2002 р. за №260 затверджено проект відведення земельних ділянок. Зокрема, п.1.5 Закритому акціонерному товариству „Прикарпатжитлобуд” затверджено проект відведення земельної ділянки площею 0,1749 га по вул. Павлика за рахунок земель запасу міської ради. Земельну ділнку зазначеної площі передано в оренду терміном на 3 роки для будівництва житлового будинку. ЗАТ „Прикарпатжитлобуд” зобов`язано укласти договір оренди землі в термін до 01.09.2002 р. (а.с.11).

23.08.2002 р. Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради  (Орендодавець) та Закритимм акціонерним товарисвтом „Прикарпатжитлобуд” (Орендар) укладено Договір оренди землі, згідно якого Орендодавцеь на підставі п.1.5. рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 23.07.2002 р. за №260 передав, а Орендар прийняв в строкове платне володіння і користування земельну ділянку по вул. Павлика, площею 0,1749 га відповідно до плану (схеми) що додавалась (а.с.5-7). 30.12.2003 р. Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради №543 затверджено Акт державної комісії приймання в експлуатацію 3-ьох квартирного житлового будинку по вул. Павлика, загальною площею квартир 346, 3 кв. м ( Замовник - ЗАТ „Прикарпатжитлобуд”) (а.с.9).

06.03.2006 р. ЗАТ „Прикарпатжитлобуд” звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом про визнання недійсним п.1.5. рішення від 23.07.2002 р. за №260 та п.1.1. Договору оренди землі від 23.08.2002 р.(а.с.3-4).

При перегляді постанови місцевого господарського суду , судова колегія виходила з наступного:

Відповідно до вимог ст. 93 Земельного кодексу України, право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 Земельного Кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач звернувся до суду в порядку оскарження рішення органу місцевого самоврядування. Підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивачів у справі. З огляду на вищевикладене, та, керуючись вимогами чинного законодавства, Позивач звертаючись до господарського суду з позовом, повинен довести та обгрунтувати наявність хоча б однієї з вищенаведених обставин як безумовної підстави визнання рішення органу місцевого самоврядування недійсним: невідповідність вимогам чинного законодавства; невідповідність визначеній законом компетенції; порушення у зв`язку з його прийняттям прав та охоронюваних законом інтересів позивачів по справі.

Як вбачається з матеріалів справи Відповідачем дотримано вимог чинного законодавства щодо порядку надання в оренду земельної ділянки із земель запасу під забудову, однак порушено вимоги ст. ст. 120, 121 ЗК України. Так, на момент прийняття оскаржуваного рішення та укладення на його підставі договору оренди на спірній земельній ділянці знаходився зданий в експлутацію 8-ми квартирний житловий будинок, земельна ділянка під будівництво якого була виділена раніше, і не може включати в себе земельну ділянку під будівництво наступного, уже 3-ьох квартирного житлового будинку. Віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об'єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в)відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.

Відповідно до вимог ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення. Щодо справ про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Як вбачається з матеріалів справи, Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради не доведено належними і допустимими доказами правомірність винесення оскаржуваного рішення та, як наслідок, укладення оскаржуваного Договору оренди землі. На вимогу суду скаржник не надав доказів віднесення спірної земельної ділянки до певної категорії.

Позивачем, дотримуючись вимог ст. 70, 71 КАС України обгрунтовано з посиланням на норми матеріального права неправомірність винесення вказаного рішення та наведено підстави необхідності його скасування, передбачених ч.3 ст. 2 КАС України.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність постанови Господарського суду Івано-Франківської області чинному законодавству, матеріалам справи та дійсним обставинам.

Керуючись ст. ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 209 п. 6, 7 Прикінцевих та Перехідних положень КАСУ ,-

Львівський апеляційний господарський суд УХВАЛИВ:

1.         Постанову Господарського суду Івано-Франківської області від 04.10.2006 року у справі №А-6/44 залишити без змін, апеляційну скаргу –без задоволення.

2.          Ухвала може бути оскаржена в порядку ст. 212 КАС України.

3.          Справу №А-6/44 повернути Господарському суду Івано-Франківської області.

Суддя-доповідач                                                                                          Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                              Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                                              Х.В.Мурська