ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
=======================================================================
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" грудня 2007 р.

10:00

Справа № 1/216/07

м. Миколаїв

За позовом: Управління Пенсійного фонду України в

Жовтневому районі Миколаївської області.

/54050, м. Миколаїв, вул. Янтарна, 61/

До відповідача: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних

випадків на виробництві та професійних захворювань України

в Корабельному районі міста Миколаєва.

/54052, м. Миколаїв, вул. Артема, 1А/

про: зобов’язання відповідача включити в акти щомісячних звірок суми витрат виплачених пенсій по інвалідності у зв’язку з нещасним випадком на виробництві для прийняття їх до заліку к відшкодуванню позивачу по громадянам Лі С., Гаврилюку М.І., Бокову М.П. за період з жовтня 2005 року по лютий 2007 року включно на загальну суму 6 175, 47 грн.

Суддя Васильєва Л.І.

Секретар судового засідання Сорогіна А. В.

Представники:

Від позивача

Чорнобривець А.В. довіреність від 08.10.2007 р.

Від відповідача

Демешко С.П. довіреність від 27.12.2007 р.

Позивач звернувся з позовом про зобов’язання відповідача включити в акти щомісячної звірки витрати по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання в сумі 6 175, 47 грн. за період з жовтня 2005 року по лютий 2007 року по пенсіонерам Лі С, Гаврилюку М.І., Бокову М.П., посилаючись на статті 21 та 28 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відповідно яких відповідач зобов’язаний виплачувати пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та втрати годувальника та відшкодовувати позивачу витрати, пов’язані з виплатою вищевказаних пенсій.

Відповідач проти позову заперечує, на його думку згідно ст. 2 Угоди Про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівнику каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров’я , які пов’язані з виконанням ним трудових обов’язків, підписаної 9 вересня 1994 року державами колишнього СРСР, статті 92 Закону України «Про пенсійне забезпечення в Україні»Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання повинен відшкодовувати витрати, понесені Пенсійним фондом у зв’язку з виплатою відповідних пенсій тільки тим громадянам, які ушкодили здоров’я на підприємствах, розташованих на території України, а також тим, які стали інвалідами внаслідок трудового каліцтва за законодавством України, але проживають за межами України (а с.69-72).

Дослідивши надані сторонами докази, заслухавши доводи сторін у судовому засіданні, - суд

в с т а н о в и в:

позивач в період з жовтня 2005 року по лютий 2007 року здійснює виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадянам: Лі С. в сумі 1 851, 29 грн., Гаврилюку М.І. в сумі 1 618, 80 грн., Бокову М.П. в сумі 2 705, 38 грн., всього в сумі 6 175, 47 грн.

У відповідності з пунктом 5 Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, який затверджено сумісною постановою обох Фондів 04.03.2003 року № 5-4/4 позивач і відповідач кожного місяця до 10 числа складають акти щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та пенсії у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання громадянам, каліцтво яким заподіяно на підприємствах, разом із списками осіб, яким виплачені ці пенсії.

Відповідач відмовився включити в щомісячні акти звірки 6 175, 47 грн. суми пенсій в зв’язку з нещасним випадком на виробництві, виплачених громадянам Лі С., Гаврилюку М.І., Бокову М.П. (а.с.20-68).

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернувся до суду з позовом про зобов’язання включити в акт щомісячної звірки суми виплачених пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві.

Позовні вимоги є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного:

Як зазначено вище, позивач здійснив виплату пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві громадянам:

-          Лі Станіславу, який отримав каліцтво 30.04.1989 року в Узбецькій РСР , про що свідчить акт про нещасний випадок на виробництві від 01.05.1980 року (а.с.10-12);

-          Гаврилюку Миколі Івановичу, який отримав каліцтво 21.08.1980 року в Молдавській РСР , про що свідчить акт про нещасний випадок на виробництві від 25.08.1980 гору (а.с.13-15);

-          Бокову Миколі Прокоповичу , який отримав каліцтво 01.02.1971 року в Російській РФСР, про що свідчить акт про нещасний випадок на виробництві від 01.02.1971 року (а.с.16-19).

Загальна сума виплачених пенсій вказаним громадянам за період з жовтня 2005 року по лютий 2007 року склала 6 175, 47 грн.

Приписами підпунктів «г»та «д»пункту 1 статті 21 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» на відповідача покладено обов’язок з виплати пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання.

Пунктом 5 статті 24 вказаного закону на відповідача покладено обов’язок співпрацювати з іншими фондами соціального страхування у фінансуванні заходів, пов’язаних з матеріальним забезпеченням та наданням соціальних послуг застрахованим, у кожному конкретному випадку спільно приймаючи рішення щодо того, хто з них братиме участь у фінансуванні цих заходів.

Якщо після призначення застрахованій особі матеріальної допомоги чи надання соціальних послуг між Фондами виникають спори щодо понесених витрат, виплата здійснюється страховиком, до якого звернувся застрахований. При цьому страховик, до якого звернувся застрахований, має право звернутися до відповідного страховика з інших видів соціального страхування щодо відшкодування понесених ним витрат.

Пункт 2 статті 7 Закону України «Про страхові тарифи на загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачає обов’язок відповідача сплачувати страхові виплати та надавати соціальні послуги працівникам( членам їх сімей), які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, з того часу, коли відповідні підприємства передали йому в установленому порядку документи, що підтверджують право цих працівників(члені їх сімей на такі страхові виплати та соціальні послуги, або коли таке право встановлено у судовому порядку.)

Потерпілі, документи яких не передані відповідачу, продовжують отримувати належні виплати від свого роботодавця, Пенсійного фонду України. При цьому кошти, виплачені потерпілому страхувальником, зараховуються відповідачем в рахунок його страхових внесків, а між страховиками з інших видів страхування і відповідачем в подальшому відбуваються відповідні розрахунки.

Механізм відшкодування відповідачем позивачу витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання та пенсій у зв’язку з втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання визначено Порядком відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, який затверджено сумісною постановою обох Фондів 04.03.2003 року № 5-4/4.

Як зазначено в п.2 цього Порядку…він визначає механізм відшкодування на централізованому рівні Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, які призначені особам, що застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов’язкове держане соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», в тому числі потерпілим особам , право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної працівникам внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов’язаних з виконанням ними трудових обов’язків.

На підставі вказаного Порядку… позивач і відповідач зобов’язані до 10 числа щомісячно проводити звірки витрат виплачених пенсій на підставі списку осіб, яким виплачено пенсію по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсії у зв’язку з втратою годувальника , який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, складати акт щомісячної звірки витрат по особових справах потерпілих, яким виплачено пенсії по інвалідності … До 15 числа місяця наступного за звітним акт подається відповідним головним управлінням Пенсійного фонду України в АРК, областях, містах Києві та Севастополі і управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та профзахворювань України в АРК, областях, міста Києва та Севастополя (п. 5 Порядку), які узагальнюють і узгоджують довідку про відшкодування відповідних витрат.

Зазначена довідка є підставою для перерахування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідних коштів Пенсійному Фонду України до 25 числа наступного за звітним.

Вказаним вище громадянам позивачем виплачено 6 175, 47 грн.

В порушення Порядку відшкодування Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України Пенсійному фонду України витрат, пов’язаних з виплатою пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання та пенсій у зв’язку із втратою годувальника, який помер внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання відповідач відмовився включити в акти звірки суми пенсій виплачених пенсіонерам Лі С., Гаврилюку М.І., Бокову М.П. , внаслідок чого відшкодування виплачених пенсій по інвалідності внаслідок нещасного випадку на виробництві не здійснено.

Припис ч.2 ст.2 Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визначає, що особи право яких на отримання відшкодування шкоди раніше було встановлено згідно із законодавством СРСР або законодавством України про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов’язаного з виконанням ним трудових обов’язків, мають право на забезпечення по страхуванню від нещасного випадку відповідно цього Закону. Будь яких обмежень дана норма закону не містить.

Посилання відповідача на обов’язок роботодавців країн СНД, де було спричинено каліцтво потерпілим, здійснювати відшкодування шкоди є безпідставним. Як свідчать надані позивачем докази, каліцтво потерпілим було спричинено на території колишнього СРСР, а не в країнах Співдружності Незалежних Держав.

У відповідності зі ст.1 Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у сфері пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць цієї Угоди здійснюється законодавством держави, на території якої вони проживають. Статті 3, 5 Угоди визначають, що взаємні розрахунки між державами не проводяться, Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян.

Суд також вважає безпідставним посилання відповідача на Угоду про взаємне визнання прав на відшкодування шкоди, заподіяної працівникам каліцтвом, професійним захворюванням або іншим ушкодженням здоров’я, які пов’язані з виконанням ними трудових обов’язків, яка була укладена 09.09.1994 року, оскільки дана угода регулює правовідносини, що склалися після її підписання. В даній справі йдеться про відшкодування витрат по виплаченим пенсіям, які були призначені у відповідності з законодавством колишнього СРСР. Крім того, слід зазначити, що вказана Угода була укладена до створення відповідних фондів соціального страхування як в Україні так і в країнах Співдружності, Діюче на той час законодавство до 01.01.2001 року по іншому регулювало правовідносини щодо відшкодування шкоди потерпілій особі у зв’язку з трудовим каліцтвом і професійним захворювання, а саме на час укладання Угоди саме юридичні особи у разі заподіяння громадянину каліцтва або іншого ушкодження здоров’я зобов’язані були відшкодовувати потерпілому втрачений заробіток ,витрати на лікування, додаткове харчування , протезування, тощо , а також у регресному порядку відшкодовувати органам соціального забезпечення суми виплачених пенсій по інвалідності у зв’язку у трудовим каліцтвом чи професійним захворюванням. Тому в статті 1 Угоди… від 09.09.94 року і зазначено, що вона поширюється на підприємства, установи і організації.

Крім цього Постановою Господарського суду Миколаївської області від 21.02.2006 року по адміністративній справі № 1/426/05, в якій брали участь ті самі сторони, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.05.2006 року, та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 10.05.2007 року зобов’язано відповідача включити в акт щомісячної звірки суми витрат виплачених пенсій по інвалідності у зв’язку з нещасним випадком на виробництві, по громадянам: Лі Станіславу за період з липня 2002 року по вересень 2005 року в сумі 4108,31 грн., Гаврилюк М.І за період з липня 2002 року по вересень 2005 року в сумі 3897,34 грн. , Бокову М. П. за період з липня 2002 року по вересень 2005 року в сумі 5658,4 грн., які здійснені Управлінням Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області, тобто є рішення господарського суду по справі, в якій брали участь ті самі сторони з аналогічними позовними вимогами лише за інший період.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені судовим рішенням в адміністративній, цивільній або господарській справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини.

За таких обставин позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 87, 94, 160, 162-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, - суд

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов’язати Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Корабельному районі с. Миколаєва /54052, м. Миколаїв, вул. Артема, 1А, / включити в акт щомісячної звірки суми витрат виплачених пенсій по інвалідності у зв’язку з нещасним випадком на виробництві, по громадянам: Лі Станіславу за період з жовтня 2005 року по лютий 2007 року в сумі 1 851, 29 грн., Гаврилюк М.І за період з жовтня 2005 року по лютий 2007 року в сумі 1 618, 80 грн., Бокову М. П. за період з жовтня 2005 року по лютий 2007 року в сумі 2 705, 38 грн., які здійснені Управлінням Пенсійного Фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області /54050, м. Миколаїв, вул. Янтарна, 61, /.

Постанова у відповідності зі ст.254 Кодексу адміністративного судочинства України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо таку заяву не було подано.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку постанову повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя

Л.I.Васильєва