СУД
СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.07                                                                                 Справа № 14/102пд

Суддя Лісовицький Є.А., розглянувши матеріали справи  за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Луганське енергетичне об’єднання”,  м. Луганськ

до 1.Обласного комунального підприємства “Компанія “Луганськвода”, м. Луганськ

2. Товариства з обмеженою відповідальністю “Променергоресурс”, м. Київ

про визнання  недійсним договору

при секретарі судового засідання Андрущенко Г.М.

в присутності представників сторін:

від позивача – Павлюченко І.В., довіреність № 9 від 04.01.07.;

від 1-го відповідача –Чернова Я.О., довіреність № 10 від 10.08.06; Шевченко О.В., дов. № 178 від 10.10.06, Шепіль Ю.М., дов. № 200 від 10.01.07

від 2-го відповідача - представник не прибув

Представниками сторін подано клопотання про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу, яке задовольняється судом.

Суть справи: позивачем  заявлено вимоги про визнання  недійсним договору від 19.10.06. №1910/1  та застосувати наслідки визнання недійсним договору шляхом  зобов’язання сторін повернути одна одній все отримане за договором.

Другий  відповідач  витребувані документи суду не надав,  участі уповноваженого   представника в судове засідання не забезпечив, заявив клопотання про відкладення розгляду справи у зв’язку з неможливістю прибуття представника у судове засідання.

Дане клопотання судом відхиляється, оскільки слухання у справі неодноразово відкладалось через неявку представника другого відповідача, про час і дату розгляду справи його належним чином і завчасно повідомлено.

Крім того, у клопотанні не зазначено обставин, внаслідок яких представник не може бути присутнім у засіданні. Строк розгляду справи закінчується.

За таких підстав, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників позивача і першого відповідача суд, -

В С Т А Н О В И В:

19 жовтня 2006р. ОКП «Компанія «Луганськвода»(далі - відповідач 1) уклало з ТОВ «Променергоресурс»(далі - відповідач 2) договір переводу боргу №1910/1 (далі - Договір).

За змістом п.1.1 Договору відповідач 1 переводить на відповідача 2 свої зобов'язання з оплати за активну електричну енергію, спожиту до 01.01.05р. згідно з договорами на поставку електричної енергії від 01.01.04р. №1, від 01.01.04р. №80, від 01.01.04р. А-2165, від 01.04.04р. №120, від 01.01.04р. №69к, від 01.01.04р. №1008, від 01.01.04р. №А-5024, укладених з ТОВ «Луганське енергетичне об'єднання" (далі - позивач). Сума боргу за Договором становить 14 129 337,13 грн.

Позивач звернувся з позовом про визнання  недійсним договору від 19.10.06. №1910/1  та застосування наслідків визнання недійсним договору шляхом  зобов’язання сторін повернути одна одній все отримане за договором.

Оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст. 202 Цивільного кодексу України договір є правочином.

Відповідно до п.1 ст. 203 ЦК України договір повинен відповідати актам цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України невідповідність договору актам цивільного законодавства є підставою його недійсності.

Укладений сторонами Договір суперечить нормам чинного цивільного законодавства України і є недійсним з огляду на таке.

Заборгованість відповідача 1 з періодом утворення з 01.01.04р. (дата початку виробничої   діяльності    відповідача    1)    по    01.01.05р.,    що    виникла    на   підставі   вищезазначених договорів, стягнута позивачем в порядку господарського судочинства.

За змістом розділу XIV Господарського процесуального кодексу України  виконання рішення, ухвали і постанови суду є невід'ємною частиною судового процесу.

Отже заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та в порядку, визначеному ГПК України та Законом України «Про виконавче провадження».

Стаття 25 ГПК України допускає заміну сторони в разі її вибуття у спірному або встановленому рішенням господарського суду правовідношенні, але виключно з тієї підстави, коли це сталося внаслідок реорганізації підприємства чи організації.

З правилами цієї статті кореспондують положення ч.5 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої у разі вибуття однієї з сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду про заміну сторони її правонаступником.

Інших, крім реорганізації боржника, випадків його заміни у правовідносинах зі сгягувачем чинне законодавство не передбачає.

Відтак перевод боргу відповідача 1 перед позивачем на відповідача 2 суперечить ст. 25 ГПК України та ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Зазначена правова позиція позивача є похідною з висновків вищих судових інстанцій України, відображених у постановах Верховного суду України від 11.10.05р. у справі №14/397, від 05.10.04р. у справі №6/408 та постанові Вищого господарського суду України від 12.01.06р. у справі №5/109.

За п.1.2 Договору останній укладений на підставі письмової згоди позивача від 19.10.06р. №10652.

Згідно з п.1 ст. 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою лише за згодою кредитора.

За змістом п.1 ст. 246 ЦК України юридичні особи здійснюють свої повноваження через інститут представництва.

Отже згодою позивача як кредитора позивача на перевод боргу з відповідача 1 на відповідача 2 в розумінні п.1 ст. 520 ЦК України є згода його представника.

Директор департаменту збуту електроенергії Сарафанов Л.Є., що підписав лист від 19.10.06р. №10652, зазначений в п.1.2 Договору, не був уповноважений представляти позивача як кредитора у правовідносинах з укладення Договору.

Таким чином Договір, укладений без згоди позивача, що суперечить ст. ст. 246, 520 ЦК України.

Згідно з п.3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на поставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Позивач є заінтересованою особою з огляду на те, що спірний Договір впливає на законне право позивача стягнути з відповідача 1 заборгованість на підставі рішень, прийнятих господарським судом Луганської області.

Відповідно до ч.2 п.1 ст. 216 ЦК України в разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

За таких підстав позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГРК України судові витрати у рівних частках покладаються на відповідачів.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.49, 82, 84, 85 ГПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

1.          Позов задовольнити.

2.          Визнати недійсним договір переводу боргу від 19 жовтня 2006р. №1910/1 укладений Обласним комунальним підприємством «Компанія «Луганськвода», м.Луганськ, кв.Пролетаріату Донбасу, 166, ідентифікаційний код 32538783 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Променергоресурс», м.Київ, вул.Заньковецької, 3/1, кв.1, ідентифікаційний код 30215947. Зобов’язати сторони повернути одна-одній все отримане за договором.

3.           Стягнути з Обласного комунального підприємства «Компанія «Луганськвода», м.Луганськ, кв.Пролетаріату Донбасу, 166, ідентифікаційний код 32538783 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання»витрати на сплачене держмито 42 грн. 50 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 59 грн. Наказ видати.

4.          Стягнути з  Товариства з обмеженою відповідальністю «Променергоресурс», м.Київ, вул.Заньковецької, 3/1, кв.1, ідентифікаційний код 538783 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Луганське енергетичне об’єднання»витрати на сплачене держмито 42 грн. 50 коп. та на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу 59 грн. Наказ видати.

У судовому засіданні 16.04.07 було оголошено лише вступну і резолютивну частину рішення. Дане рішення набирає законної сили після  закінчення  10-ти денного строку з дня його  підписання.

Дата підписання рішення 17 квітня 2007 р.

Суддя                                                                                           Є.А.Лісовицький