ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

"24" квітня 2007 р.                                                              Справа №  06/5290

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого судді Анісімова І.А., секретаря судового засідання  Мараксіної О.І.,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за адресою: м. Черкаси, бульвар Шевченка,307

за участю представників сторін

від позивача :   Тидень М.Ю., Швець І.В.-  за довіреностями;

від відповідача:  Демчик В.І. –за довіреністю,

розглядає справу:

за позовом  Державного підприємства "Автобан-Україна"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Будівельно-ремонтне комунальне підприємство"

про стягнення 82 740 грн. 73 коп.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено вимогу про стягнення –82 740 грн. 73 коп. боргу у вигляді неоплаченого відповідачем вартості отриманих паливно-мастильних матеріалів (далі -ПММ).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач посилається на те, що на підставі домовленості між сторонами в період з серпня 2005р. по січень 2006р. відповідач отримав паливно-мастильні матеріали по видаткових накладних № АВ-2/08 від 10.08.2005р., № АВ-11/09 від 30.09.2005р., № АВ-10/31/2 від 31.10.2005р., № АВ-11/24 від 24.11.2005р., № АВ-1130/3 від 30.11.2005р., № АВ-12/29/1 від 29.12.2005р. згідно довіреностей № 802389, № 802395, № 802392, № 213352, № 213367, № 213365 на загальну суму 82 740 грн. 73 коп.

Відповідач свої зобов’язання по оплаті не виконав, заборгованість становить 82 740 грн. 73 коп.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав.

Відповідач у відзиві на позовну заяву та його представник у  судовому засіданні заперечує проти позовних вимог, посилаючись на те, що постачання  ПММ по видаткових накладних № АВ-2/08 від 10.08.2005р., № АВ-11/09 від 30.09.2005р., № АВ-10/31/2 від 31.10.2005р., № АВ-11/24 від 24.11.2005р., № АВ-1130/3 від 30.11.2005р., № АВ-12/29/1 від 29.12.2005р. здійснювалося на підставі домовленості між директорами ТОВ „Будівельно-монтажне комунальне підприємство” та ДП „Автобан-Україна”, відповідно до  п. 33 договору № 21-ТО на транспортне обслуговування  від 12.08.2004р., та листів № 38 від 12.07.2005р., № 1907 від 19.07.2005р.

Заслухавши представників сторін, дослідивши усі обставини, перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає  з наступних  підстав.

12.08.2004р. між сторонами був укладений договір № 21-ТО на транспортне обслуговування.

У відповідності  з цим договором ТОВ „БРКП” (Виконавець) зобов’язується надати послуги транспортного перевезення сипучих та інших матеріалів, а ДП „Автобан-Україна” (Замовник) зобов’язується провести розрахунки за транспортне обслуговування протягом п’яти днів з моменту підписання сторонами акту виконаних робіт.

Пунктом 3.3 договору передбачено, при необхідності Замовник забезпечує Виконавця дизельним пальним в рахунок виконання транспортних послуг.

ТОВ „Будівельно-ремонтне комунальне підприємство” листом № 38 від 12.07.2005р. повідомив ДП „Автобан-Україна”, що у зв’язку з відсутністю коштів на закупівлю паливно-мастильних матеріалів для виконання робіт відповідно до договору № 21-ТО на транспортне обслуговування від 12.08.2004р. просимо надати дизельне пальне в кількості 30 000 літрів.

Згідно п. 3.3 договору № 21-ТО вартість дизпалива і масла буде зараховано в рахунок виконаних робіт.

19.07.2005р. ДП „Автобан-Україна”  листом № 1907 повідомив, що відповідно до договору  № 21-ТО на транспортне обслуговування від 12.08.2004р. погоджує питання надання дизельного пального в кількості 30 000 літрів та інших ПММ.

Згідно п. 3.3 договору № 21-ТО, вартість фактично отриманих паливно-мастильних матеріалів буде зараховане в рахунок виконаних робіт по перевезенню дорожньо-будівельних матеріалів.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог –відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач оспорює факт надання послуг транспортного обслуговування в рахунок отриманих ПММ по видаткових накладних № АВ-2/08 від 10.08.2005р., № АВ-11/09 від 30.09.2005р., № АВ-10/31/2 від 31.10.2005р., № АВ-11/24 від 24.11.2005р., № АВ-1130/3 від 30.11.2005р., № АВ-12/29/1 від 29.12.2005р., посилаючись на те, що Стпенко В.А. в спірний період був директором позивача та  водночас засновником відповідача.

Судом не приймаються наведені доводи позивача в якості належних доказів у справі в розумінні вимог ст. 32 ГПК України виходячи з наступного. Законом України не передбачено обмежень стосовно перебування однієї фізичної особи на керівній посаді однієї юридичної особи та водночас участь у створенні та управлінні іншою юридичною особою ( крім випадків, визначених законодавством по відношенню до народних депутатів, державних службовців тощо).

Представниками позивача не надано доказів порушення Степенко В.А. своїх посадових обов’язків під час перебування на посаді в.о. директора чи будь-яких інших фактичних даних про притягнення зазначеної фізичної особи до відповідальності чи порушенням ним законодавства.

Також відсутні докази про наявність будь-яких дій з боку позивача щодо визнання недійсними  листів № 38 від 12.07.2005р., № 1907 від 19.07.2005р. А тому перебування однієї фізичної особи у різних правових статусах господарюючих суб’єктів є ризиком контрагентів за господарським договором та не може бути підставою для визнання відсутності фактичних правовідносин між сторонами.

Доказами встановлення факту надання транспортних послуг відповідачем, є акти здачи-прийняття робіт № 31/07/2005-06 від 31.07.2005р., № 31/08/2005-06 від 31.08.2005р., № 30/09/2005-06 від 30.09.2005р. та реєстри по перевезенню які засвідчені діючи печатками сторін та підписами їх повноважних представників.

Відповідачем наданий акт № 5 звірки взаємних розрахунків від 01.07.2006р., в якому зазначено: номери актів здачи-прийняття робіт; номери видаткових накладних по яких передані ПММ, та часткова оплата за транспортне обслуговування.

Позивач подав податкові накладні № 73 від 10.08.2005р., № 136 від 30.09.2005р., № 1125 від 31.10.2005р., № 1148 від 24.11.2005р., № 1150 від 30.11.2005р., № 1177 від 29.12.2005р.

Подані докази свідчать про отримання відповідачем ПММ по видаткових накладних № АВ-2/08 від 10.08.2005р., № АВ-11/09 від 30.09.2005р., № АВ-10/31/2 від 31.10.2005р., № АВ-11/24 від 24.11.2005р., № АВ-1130/3 від 30.11.2005р., № АВ-12/29/1 від 29.12.2005р. для  надання транспортних послуг у період з серпня 2005р. по січень 2006р.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб’єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов’язання належним чином відповідно до закону,  інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов’язання –відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання неї зобов’язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За клопотанням позивача була призначена почеркознавча експертиза листів № 38 від 12.07.2005р., № 1907 від 19.07.2005р.

Черкаським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз  була проведена експертиза  та зроблений висновок, що відтиск печатки на листі ДП „Автобан-Україна” № 1907 від 19.07.2005р. нанесені імовірно тією ж печаткою, як і зразки надані для порівняльного дослідження.

Відносно відповіді по питанням поставлених перед експертом в ухвалі суду №1, №3, № 4, №5, №6, №8, №9 по встановленню часу виконання документів на їх реквізитів експерт відповісти не може по причині відсутності спеціалістів по даній області досліджень.

Враховуючи вищевикладене, суд приймає докази відповідача, як належні та допустимі, які встановлюють факт отриманих відповідачем ПММ в рахунок виконаних робіт по перевезенню дорожньо-будівельних  матеріалів.

Обов’язок доказування та подання доказів, відповідно до ст. 33 ГПК України, розподіляється між сторонами  виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги. Позивач не довів наявність тих обставин, на підставі яких він просить позов задовольнити.

Рішення господарського суду м. Києва по справі № 13/35 від 13.03.2007р. за позовом ТОВ „Будівельно-ремонтне комунальне підприємство” до ДП „Автобан-Україна” про стягнення заборгованості в сумі 873 456 грн. 84 коп.  є преюдиціальним для даного рішення.

Рішення прийнято на підставі тих документів, які є у справі.

За таких обставин, суд вважає позов не доведеним, тому в позові необхідно відмовити.

При подачі позовної заяви позивач платіжним дорученням № 961 від 04.10.2006р. сплатив 850 грн. 00 коп. державного мита, слід було б сплатити 827 грн. 40 коп., зайво сплачено 22 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49,82,85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Видати ДП "Автобан-Україна" довідку на повернення зайво сплаченого державного мита перерахованого платіжним дорученням № 961 від 04.10.2006р. в сумі 22 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського міжобласного  апеляційного господарського суду.

Суддя                                                                                                      І.А.Анісімов

Рішення підписано  26.04.2007р.