ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2007 р.
№ 30/160(36/73)

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого, судді:
суддів:
Добролюбової Т.В.,
Гоголь Т.Г.,
Продаєвич Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу
Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак", м. Київ

на ухвалу
господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2006

та постанову
Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.02.2007

у справі
№ 30/160(36/73)

за позовом
Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак", м. Київ

до
Акціонерного товариства фірми "Укргазбуд", м. Київ

про
витребування майна з чужого незаконного володіння

за участю представників сторін:

від позивача:
не з'явилися

від відповідача:
1. Яремчук Т.П. за дов. від 11.12.06
2. Сергієнко Г.Ю. за дов. від 12.02.07

Відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу належним чином повідомлені про час і місце засідання суду (ухвала Вищого господарського суду України від 06.04.2007, надіслана сторонам у справі –16.04.2007), проте позивач не скористався своїм правом, наданим статею 22 Господарського процесуального кодексу України на участь у судовому засіданні касаційної інстанції.

Доповідач: Продаєвич Л.В.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2005 року Українське державне підприємство "Укрхімтрансаміак" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом про витребування з незаконного володіння Акціонерного товариства фірми "Укргазбуд" (надалі АТФ -"Укргазбуд") безпідставно отриманого майна у вигляді грошових коштів у сумі 746298,37грн., що складає різницю між сплаченою на рахунок позивача сумою та отриманими від останнього роботами за договором підряду від 07.04.2005 № 03/05.

01.02.2006 Акціонерне товариство фірма "Укргазбуд" заявило  клопотання про передачу справи на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області, мотивуючи його тим, що договір підряду укладено Будівельним управлінням №4 АТФ "Укргазбуд", яке є відособленим підрозділом і знаходиться у м. Дніпропетровську.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 20.02.2006, виправленою ухвалою цього ж суду від 09.03.2006 (суддя: Трофименко Т.Ю.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 04.04.2006 (судді: Моторний О.А. –головуючий, Кошіль В.В., Вербицька О.В.) –матеріали справи на підставі пункту 4 статті 15 Господарського процесуального кодексу України були направлені за підсудністю до господарського суду Дніпропетровської області.

За касаційною скаргою Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак" Вищим господарським судом України здійснено касаційний перегляд прийнятих у цій справі судових актів, за результатами якого постановою від 28.09.2006 останні залишені без змін.

Під час розгляду справи у господарському суді Дніпропетровської області Українським державним підприємством "Укрхімтрансаміак" було подане клопотання про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2006 (суддя: Євстигнеєва Н.М.) відмовлено Українському державному підприємству "Укрхімтрансаміак" у задоволенні клопотання про забезпечення позову та вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові суми Акціонерного товариства фірми "Укргазбуд".

Ухвала мотивована тим, що клопотання позивача не обґрунтоване відповідними доказами.

За апеляційною скаргою Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак" вказана ухвала переглянута в апеляційному порядку і постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.02.2007 (судді: Павловський П.П. –головуючий, Головко В.Г., Чус О.В.) – залишена без змін з тих же підстав.

Не погоджуючись з прийнятими у справі судовими актами, Українське державне підприємство "Укрхімтрансаміак" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про їх скасування, просить прийняти постанову, якою накласти арешт на майно та грошові кошти відповідача.

Скаржник зазначає, що судами порушені приписи статей 66, 67 Господарського процесуального кодексу України. При цьому, скаржник посилається на ту обставину, що відповідач "ігнорує вимоги суду про надання витребуваних документів, зокрема, довідки про включення до ЄДРПОУ, про його банківські реквізити", у зв'язку з чим підприємство дійшло вмотивованого припущення, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити виконання рішення господарського суду.

На думку скаржника підстави для забезпечення позову випливають із систематичного ухилення відповідача від надання реквізитів банківських рахунків, а судом першої інстанції не було повно, всебічно та об'єктивно досліджено підстави для забезпечення позову, що є порушенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України.

Скаржник вважає, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на грошові кошти, зазначивши при цьому, що арешт рахунків боржника не передбачений чинним законодавством.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, вислухавши пояснення присутніх у судовому засіданні представників відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке:

Як вбачається з матеріалів справи, спір виник у зв'язку з невиконанням повного обсягу підрядних робіт на підставі договору від 07.04.2005 №03/05, укладеного між Українським державним підприємством "Укрхімтрансаміак" (замовник) та Будівельним управлінням №4 АТФ "Укргазбуд" (підрядник).

В поданому до господарського суду Дніпропетровської області клопотанні позивач як на підставу для забезпечення позову вказував, що відповідач систематично, ігноруючи вимоги суду, не надавав витребувані документи: довідку про включення до ЄДРПОУ, довідку про банківські реквізити.

Господарський суд Дніпропетровської області, розглянувши вказане клопотання, дійшов правильного висновку, з яким погодився суд апеляційної інстанції, про відсутність підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову та вжиття заходів щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти АТФ "Укргазбуд".

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті як за заявою учасника судового процесу, так і за ініціативою господарського суду. В першому випадку заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою заявою та з урахуванням загальних вимог, встановлених статею 33 Господарського процесуального кодексу України подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов’язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову господарський суд повинен здійснити оцінку доводів заявника з урахуванням їх обґрунтованості, забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв’язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, імовірності утруднення виконання або невиконання судового рішення у разі невжиття таких заходів.

Судам, також, слід врахувати, що арешт на майно може бути накладений на індивідуально визначене майно за позовами про визнання права власності або витребування майна, у позовному провадженні –арешт на грошові суми обмежується розміром суми позову та можливих судових витрат; накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачено.

Згідно з приписами статті 66 Господарського процесуального кодексу України заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Втім, в матеріалах справи відсутні доказі, які б свідчили про наявність можливого порушення майнових прав чи охоронюваних законом інтересів заявника та про те, що виконання рішення може бути неможливе або утруднене у разі невжиття заходів до забезпечення позову. А відтак, у господарського суду Дніпропетровської області не було правових підстав для вжиття заходів, передбачених статтями 66, 67 Господарського процесуального кодексу України.

Судова колегія, також, відзначає, що в матеріалах справи є видана АТФ "Укргазбуд" довідка банка (т.2, а.с.102) та довідка з ЄДРПОУ останнього (т.2, а.с.103-105), що позбавляє доводи скаржника переконливості та обґрунтованості в необхідності застосування заходів щодо забезпечення позову.

Крім того, розгляд справи закінчено прийняттям господарським судом Дніпропетровської області рішення від 12.03.2007, яким відмовлено позивачеві у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 1 статті 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, ухвала господарського Дніпропетровської області від 14.12.2006 та постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.02.2007 прийняті при правильному застосуванні норм процесуального та матеріального права, а мотиви касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не можуть бути підставами для зміни або скасування прийнятих у справі судових актів.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 14.12.2006 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.02.2007 у справі № 30/160(36/73) –залишити без змін.

Касаційну скаргу Українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак" –залишити без задоволення.

Головуючий, суддя

Т. Добролюбова

Суддя

Т. Гоголь

Суддя

Л. Продаєвич