ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.07                                                                                           Справа  № 20/256

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого –судд                                                            Давид Л.Л,

Суддів                                                                      Кордюк Г.Т.

Мурської Х.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги  Приватного підприємства «Айслаг»за вих. № 01-03/69 від 23.02.2007 року

на рішення Господарського суду Рівненської області  від   06.02.2007 року

у справі № 20/256

за позовом Приватного підприємства «Айслаг», м. Луцьк

до відповідача Державного підприємства «Клеванський лісгосп», смт. Клевань, Рівненська  область

про стягнення 57 906,91 грн.

та за зустрічним позовом Державного підприємства «Клеванський лісгосп», смт. Клевань, Рівненська область

до відповідача Приватного підприємства «Айслаг», м. Луцьк

про визнання недійсним з моменту укладення договору  поставки  нафтопродуктів  № 89  від 03.04.2006 року.

за участю представників сторін:

від позивача: Процик В.І. - начальник юридичного відділу (довіреність за № 28 від 10.01.2007 року;

від відповідача: не з’явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.02.2007 року у справі № 20/256 в задоволенні первісного позову Приватного підприємства «Айслаг», м. Луцьк до Державного підприємства «Клеванський лісгосп», смт. Клевань, Рівненська область про стягнення 57906,91 грн., з яких 4924,36 грн. основного боргу , 52831,28 грн. плати за користування товарним кредитом, 151,27 грн. пені –відмовлено. Зустрічний позов Державного підприємства «Клеванський лісгосп», смт. Клевань, Рівненська область до Приватного підприємства «Айслаг», м. Луцьк –задоволено. Визнано недійсним договір поставки нафтопродуктів № 89 від 03.04.2006 року укладений Приватним підприємством «Айслаг»та Держаним підприємством «Клеванський лісгосп»; зобов’язано Державне підприємство «Клеванський лісгосп»повернути Приватному підприємству «Айслаг»отримані за договором поставки № 89 від 03.04.2006 року нафтопродукти, а саме: дизпаливо в кількості 8126,000 літрів; бензин А-76 в кількості 6235,000 літрів; Приватне підприємство «Айслаг»зобов’язано повернути Державному підприємству «Клеванський лісгосп»отримані за договором поставки № 89 від 03.04.2006 року кошти в сумі 49373 грн. 44 коп.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що договір поставки нафтопродуктів № 89 від 03.04.2006 року укладено сторонами без дотримання вимог встановлених Законом України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», відповідно до чого останній визнано недійсним з моменту укладення. В задоволенні первісного позову відмовлено, оскільки відсутня правова підстава для стягнення суми заборгованості, так як договір, по якому виникла заборгованість, визнаний недійсним з моменту укладення у відповідності до вимог ст. 215 ЦК України.

Позивач за первісним позовом –Приватне підприємство «Айслаг», не погодившись з винесеним рішенням подав апеляційну скаргу (вих.. № 01-03/69 від 23.02.2007 року), в якій покликається на те, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права та з неповним дослідженням матеріалів справи, а саме:

-          скаржник посилається на те, що п. 2.4 Договору № 89 від 03.04.2006 р. дійсно суперечить вимогам Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», проте судом не взято до уваги те, що в силу ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсність інших його частин і правочину в цілому, відповідно можна вважати, що правочин був вчинений і без включення до нього недійсної частини договору;

-          судом не взято до уваги те, що спірний договір міг бути вчинений і без п.2.4, так як в договорі наявні всі істотні умови договору поставки: предмет, ціна, строк дії договору, як цього вимагає ст. 180 ГК України, щодо яких сторонами було досягнуто згоди, що підтверджується частковим виконанням умов договору як однією, так і іншою стороною;

-          судом не встановлено, що з аналізу Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти»випливає, що товаром є продукція будь-якого одного виду, а не різних, а відтак державні підприємства мають право здійснювати одноразову закупку кожного виду товару на суму меншу від 30 тисяч гривень без проведення процедури закупівлі, а оскільки дизпаливо і бензин відносять до різних видів товару, що підтверджується тим фактом, що кожен з цих товарів має свій ДСТУ, поставка кожного з цих видів товарів здійснювалась по різних накладних і при цьому вартість дизпалива і вартість бензину не перевищувала 30-ти тисячний рубіж.

Дані обставини, на думку скаржника, є безумовною підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідач –Державне підприємство «Клеванський лісгосп»у відзиві на апеляційну скаргу за № 243 від 04.04.2007 року спростовує доводи апеляційної скарги, мотивуючи тим, що згідно з п. 2.4 договору поставки № 89 від 03.04.2006 р. «Покупець зобов’язується замовити, прийняти та оплатити до 31 січня 2008 року нафтопродукти на загальну суму 2 500 000 грн. в т.ч. ПДВ 20%»; сума договору, що у відповідності до ст. 180 ГК України є істотною умовою договору, складає 2 500 000,00 грн. та значно перевищує межу в 30 000 грн., отже умови поставки слід було визначити із дотриманням вимог ст. 13 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти». Окрім цього, з умов договору поставки № 89 від 03.04.2006 р. вбачається, що постачальник (ПП «Айслаг») вимагає від покупця (ДП «Клеванський лісгосп») сплати непропорційно великого розміру санкцій у разі відмови його від договору і не встановлюють аналогічної санкції для постачальника, що відповідно до ст. 217 ГК України може бути підставою для визнання господарського зобов’язання недійсним. Враховуючи наведене, останній просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу –без задоволення, як безпідставну та необґрунтовану.

Відповідач участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалою від 15.03.2007 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення за №222317.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 15.03.2007 року участь представників сторін визначено на власний розсуд.

Враховуючи наведене, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду, порадившись на місці, вирішила розглядати справу за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані по них докази, заслухавши представника Позивача, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного матеріального та процесуального права та обставинам справи, виходячи з наступного.

03 квітня 2006 року Приватним підприємством «Айслаг»та Державним підприємством «Клеванський лісгосп»укладено договір поставки нафтопродуктів № 89, згідно якого ПП «Айслаг»зобов’язується поставити та передати зі свого складу у власність ДП «Клеванський лісгосп»нафтопродукти в асортименті, кількості, за ціною, що зазначені в накладних, які підписуються представниками сторін договору, а ДП «Клеванський лісгосп»зобов’язується прийняти та оплатити товар на умовах даного договору (а.с.10-11).

Відповідно до п. 2.4 Договору покупець зобов’язується замовити, прийняти та оплатити до 31 січня 2008 року нафтопродукти на загальну суму 2 500 000,00 грн. в т.ч. ПДВ 20%.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач за первісним позовом ДП «Клеванський лісгосп»відповідно до Статуту (а.с.127) є державним підприємством, створеним відповідно до наказу Міністерства лісового господарства України від 31.10.1991 року № 133, засноване на державній власності, належить до сфери управління Державного комітету лісового господарства України та входить до сфери управління Рівненського обласного управління лісового господарства. Джерелом формування фінансових ресурсів підприємства є бюджетне фінансування та прибуток (доход), амортизаційні відрахування , кошти одержані від продажу цінних паперів тощо. Це є відповідно підставою для застосовування при укладенні даного договору, положень Закону України  «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти», сферою застосування якого є всі закупівлі товарів, робіт і послуг, що повністю або частково здійснюються за рахунок державних коштів, за умови, що вартість закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 30 тисяч гривень, а робіт –300 тисяч гривень.

Стаття 13 Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти»передбачає конкретний перелік процедур, які потрібно застосовувати при укладенні даного договору, а саме: відкриті торги, торги з обмеженою участю, двоступеневі торги, запит цінових пропозицій (котирування), закупівля в одного учасника, торги із зменшенням ціни (редукціон). При укладенні договору поставки нафтопродуктів не було застосовано жодної із передбачених законом процедур. Крім цього відповідно до ч. 2 ст. 13 вищезгаданого закону умови здійснення процедур закупівлі товарів, робіт і послуг за рахунок державних коштів можуть встановлюватися або змінюватися виключно Законом України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти».

В апеляційній скарзі Позивач за первісним позовом посилається на те, що товари в розумінні вищевказаного закону, є продукцією будь-якого одного виду, а не різних, а відтак державні підприємства мають право здійснювати одноразову закупку кожного виду товару на суму меншу від 30 тисяч гривень без проведення процедури закупівлі.

Дане тлумачення положення закону скаржником є помилковим, оскільки ст. 2 вищезазначеного Закону передбачає, що підставою застосування Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти»є закупівля товару вартістю, що дорівнює або перевищує 30 тисяч гривень, не лише одного виду, але і товарів (в множині) різних видів.

Позивач за первісним позовом в апеляційній скарзі також вказує на те, що вищезгаданий п. 2.4 договору поставки нафтопродуктів № 89 є недійсним, проте визнанню недійсним підлягає не цей пункт, а договір в цілому, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Як випливає з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що укладення вищевказаного договору суперечило процедурі, передбаченій Законом України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти».

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п’ятою та шостою статті 203 ЦК України.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду, щодо недійсності договору поставки нафтопродуктів №89 від 03.04.2006 року, оскільки такий укладений на придбання товарів на суму 2 500 000,00 грн. покупцем якого являється державне підприємство, що засноване на державній власності і фінансується з державного бюджету. Відповідно при його укладенні сторонами мали враховуватись положення Закону України «Про закупівлю товарів, робіт і послуг за державні кошти»що останніми зроблено не було, а тому судом правомірно визнано договір недійсним.

На підставі ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов’язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов’язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Відповідно до вищезазначеної норми, в зв‘язку з визнанням недійсним з моменту укладення договору поставки нафтопродуктів від 03.04.2006 року № 89 судом першої інстанції вірно зобов‘язано ДП «Клеванський лісгосп»повернути ПП «Айслаг»отримані за договором поставки від 03.04.2006 року дизпаливо в кількості 8126,000 літрів; бензин А-76 в кількості 6235,000 літрів і відповідно зобов‘язано ПП «Айслаг»повернути Державному підприємству «Клеванський лісгоспп»отримані за договором поставки від 03.04.2006 року №89 кошти в сумі 49373,44 грн., які оплачені до поставлену продукцію.

Судом першої інстанції, вірно відмовлено ПП «Айслаг»в задоволенні первісного позову про стягнення 57906,91 грн. з ДП «Клеванський лісгосп», виходячи з того, що відсутня правова підстава виникнення заборгованості, оскільки договір №89 від 03.04.2006 року визнаний недійсним з моменту укладення.

У відповідності до вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, чого скаржником не зроблено.

Оцінивши докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення місцевого господарського суду нормам чинного законодавства та дійсним обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 99, 101,102, 103,105 ГПК України, -

Львівський апеляційний господарський суд ПОСТАНОВИВ:

1.      Рішення Господарського суду Рівненської області від 06.02.2007 року у справі № 20/256 залишити без змін, апеляційну скаргу Приватного підприємства «Айслаг»- без  задоволення.

2.          Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена а касаційному порядку.

3.          Справу № 20/256 повернути Господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя                                                                                Л.Л.Давид

Суддя                                                                                                    Г.Т.Кордюк

Суддя                                                                                                    Х.В.Мурська