ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" лютого 2007 р.                                                                   Справа № 372/4-06

Суддя господарського суду Київської області Попікова О.В., розглянувши справу

за позовом
Відкритого акціонерного товариства «Київоптторг»,
смт.Калинівка

до
Васильківської об’єднаної державної податкової інспекції,
м.Васильків

3-тя особа
Васильківський районний відділ земельних ресурсів,
м.Васильків

про
скасування податкового повідомлення-рішення № 0/0 від 10.11.2005р.

секретар судового засідання: Холоденко Н.О.

за участю представників:

від позивача
Ромашов О.В. (директор), Стеблянко І.К. дов. від 1.11.2006р

від відповідача
Совенко О.І. дов від 26.04.2006р. № 42631010-020, Шашуріна О.Є. дов. від 4.12.2006р. № 128611010-120

від 3-ї особи
не з’явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно

На підставі ч. 3 ст. 160 КАС України в судовому засіданні 9.02.2007р. о 12 год. 20 хв. проголошено вступну та резолютивну частини постанови. Виготовлення постанови у повному обсязі відкладено на 16.02.2007р., про що повідомлено сторін після проголошення вступної та резолютивної частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Відкрите акціонерне товариство «Київоптторг»(далі –Позивач) звернулось з позовом до Васильківської об’єднаної державної податкової інспекції (далі - Відповідач), (з урахуванням уточнень, викладених в заяві від 26.01.2007р.), в якому просить скасувати податкове повідомлення-рішення № 0/0 від 10.11.2005р., яким на Позивачеві визначено суму податкового зобов’язання за платежем «плата за землю»в сумі 19376,98 грн., з яких 12804,65 грн. за основним платежем та 6572,33 штрафних санкцій. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване повідомлення –рішення прийняте на підставі акту перевірки, що ґрунтується на недостовірних даних щодо площі земельної ділянки, якою фактично користується Позивач. Зокрема Позивач зазначає, що в перевіряємий період не користувався земельною ділянкою площею 9,1 га в межах смт. Калинівка.

Відповідач у письмових запереченнях та наданих в судовому засіданні поясненнях заперечує проти заявлених позовних вимог і просить відмовити в їх задоволенні, оскільки проведеною перевіркою встановлено, що Позивач у період з 01.04.2004р. по 16.12.2004р., користуючись земельною ділянкою площею 9,1 га в межах смт. Калинівка, в порушення вимог статті 14 Закону України “Про плату за землю” не подавав розрахунки земельного податку, в зв'язку з чим сума недоплати склала 12804,65 грн., які і були донараховані Позивачеві за наслідками перевірки із застосуванням до нього штрафних санкцій на підставі пп.17.1.3 п.17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Ухвалою від 21.11.2006р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, залучено Васильківський районний відділ земельних ресурсів.

Під час проведення підготовчого провадження судом були витребувані від осіб, які беруть участь у справі, а також від інших осіб документи та інші матеріали, прийнято рішення про обов’язковість особистої участі осіб, які беруть участь у справі, у судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін,  судом встановлено наступне:

Підставою для прийняття спірного податкового повідомлення рішення став акт № 889/23-1/13735499 від 04.11.2005р. про результати комплексної документальної перевірки дотримання вимог податкового та валютного законодавства Відкритим акціонерним товариством “Київоптторг” за період з 01.04.2004р. по 30.06.2005р., яка проводилась працівниками Васильківської об’єднаної державної податкової інспекції з 10.10.2005р. по 28.10.2005р. на підставі направлення від 10.10.2005р. № 417/615.

Як вбачається з п. 2.10 зазначеного акта, перевіркою встановлено, що згідно земельно-кадастрової документації Васильківського районного відділу земельних ресурсів  в період з 01.04.2004р. по 16.12.2004р. за ВАТ “Київоптторг” була закріплена земельна ділянка площею 9,1 га в межах населеного пункту смт.Калинівка (землі промисловості). В порушення вимог статті 14 Закону України “Про плату за землю” ВАТ “Київоптторг” не подавало до Васильківської ОДПІ розрахунки земельного податку за період з 01.04.2004р. по 16.12.2004р. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 9,1 га, закріпленої за ВАТ “Київоптторг”, згідно довідки Васильківського районного відділу земельних ресурсів від 25.10.2005р. № 8079/1 становила 1707286,39 грн., в зв’язку з чим сума недоплати земельного податку за ставкою 1% від грошової оцінки за розрахунками податкового органу склала 12804,65 грн.

На підставі згаданого акта № 889/23-1/13735499 від 04.11.2005р. Васильківською об’єднаною державною податковою інспекцією прийняте спірне податкове повідомлення-рішення № 0/0 від 10.11.2005р., відповідно до якого Позивачеві визначено суму податкового зобов’язання за платежем «плата за землю»в сумі 19376,98 грн., з яких 12804,65 грн. за основним платежем та 6572,33 штрафних санкцій.

Господарський суд Київської області вважає, що позов Відкритого акціонерного товариства «Київоптторг»підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне:

Згідно приписів статті 206 Земельного кодексу України та статті 2 Закону України «Про плату за землю»використання землі в Україні є платним. Плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати.

Відповідно до вимог статті 13 Закону України “Про плату за землю” підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Визначаючи розмір земельної ділянки, за використання якої Позивачеві нараховано земельний податок, Відповідач посилається на дані державного земельного кадастру, надані Васильківським районним відділом земельних ресурсів.

Так, відповідно до наявних в матеріалах справи довідок Васильківського районного відділу земельних ресурсів від 21.10.2005р., від 13.11.2006р. № 16450,  в період з 01.04.2004р. по 16.12.2004р. в користуванні ВАТ “Київоптторг” знаходилась земельна ділянка площею 9,1 га. Нормативна грошова оцінка даної ділянки в зазначений період складала 1707286,39 грн.

Разом з тим, Позивач стверджує, що зазначені дані державного земельного кадастру не відповідають дійсності, оскільки фактично він користувався земельною ділянкою площею 5,944 га (до матеріалів справи залучено пояснення від 19.12.2006р.).

Відповідно до п.2 положення про порядок ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №15 від 12.01.1993р.,  державний земельний кадастр включає дані реєстрації права власності, права користування землею та договорів на оренду землі, обліку кількості та якості земель, бонітування ґрунтів, зонування територій населених пунктів, економічної та грошової оцінки земель.

Статтею 5 Закону України “Про плату за землю” визначено, що об’єктом плати за землю є земельна ділянка, яка перебуває у власності або користуванні, у тому числі на умовах оренди, а суб’єктом плати за землю (платником) є власник землі і землекористувач, у тому числі орендар. Власники землі та землекористувачі сплачують земельний податок з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою (стаття 15 Закону України “Про плату за землю”).

Відповідно до вимог ч.1 статті 125 Земельного кодексу України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Згідно ч.1 статті 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Відповідно до ч.2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства  України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Під час розгляду справи Васильківська ОДПІ не надала до суду доказів наявності у Позивача в перевіряємий період (з 1.04.2004р. по 16.12.2004р.) належним чином оформленого державного акту на земельну ділянку площею 9,1 га, а тому суд вважає, що нарахування Позивачеві суми земельного податку за користування ділянкою зазначеного розміру є необґрунтованим.

Відповідно до ч.3 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються сторонами, можуть не доказуватися перед судом, якщо проти цього не заперечують сторони і в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Як вже зазначалось вище, Позивач визнає, що фактично в перевіряємий період користувався земельною ділянкою площею 5,944 га під належним йому на праві власності нерухомим майном, а отже в цій частині визначення позивачеві земельного податку за оспорюваним податковим повідомленням-рішенням скасуванню не підлягає.

Згідно з приписами пп.4.2.2 “а” п.4.2 статті 4 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” контролюючий орган зобов’язаний самостійно визначити суму податкового зобов’язання платника податків у разі якщо платник податків не подає у встановлені строки податкову декларацію.

Відповідно до вимог ч.1 статті 14 Закону України “Про плату за землю” платники земельного податку, а також орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності (крім громадян) самостійно обчислюють суму земельного податку та орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подають відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями.

Судом встановлено, що Позивач в порушення вимог статті 14 Закону України “Про плату за землю” розрахунки земельного податку за користування земельною ділянкою площею 5,944 га не подавав, а тому податковий орган дійшов обґрунтованого висновку про необхідність визначення Позивачеві податкового зобов’язання зі сплати земельного податку виходячи з наступного:

Відповідно до ч.1 статті 7 Закону України “Про плату за землю” ставки земельного податку з земель, грошову оцінку яких встановлено, встановлюються у розмірі одного відсотка від їх грошової оцінки, за винятком земельних ділянок, зазначених у частинах п’ятій —десятій цієї статті та частині другій статті 6 цього Закону.

Як вбачається з залученої до матеріалів справи довідки Васильківського районного відділу земельних ресурсів від 21.10.2005р. -  грошова оцінка земельної ділянки площею 9,1 га в перевіряємий період (станом на 2004р.) становила 1707286,39 грн., і відповідно грошова оцінка земельної ділянки площею 5,944 га повинна складати 1115176,96 грн. (1707286,39 грн. : 9,1 Х 5,944га).  Враховуючи викладене, розмір земельного податку, що підлягає сплаті Позивачем за користування земельною ділянкою 5,944 га в межах смт. Калинівка (за період з 1.04.2004р. по 16.12.2004р.) , становить   8363,83 грн., ( 1115176,96 грн. х 1% : 12 х 9), і відповідно в цій частині податкове повідомлення-рішення скасуванню не підлягає.

Відповідно до вимог пп.17.1.1 п.17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” платник податків, що не подає податкову декларацію у строки, визначені законодавством, сплачує штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання або її затримку.

Згідно з приписами пп.17.1.2 п.17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами” у разі коли контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов’язання платника податків за підставами, викладеними у підпункті “а” підпункту 4.2.2 пункту 4.2 статті 4 цього Закону, додатково до штрафу, встановленого підпунктом 17.1.1 цього пункту, платник податків сплачує штраф у розмірі десяти відсотків суми податкового зобов’язання за кожний повний або неповний місяць затримки податкової декларації, але не більше п’ятдесяти відсотків від суми нарахованого податкового зобов’язання та не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, обґрунтованим є застосування до Позивача штрафу в розмірі 170 грн. на підставі пп.17.1.1 п.17.1 статті 17 та 4181,90 грн. на підставі пп.17.1.2 п.17.1 статті 17 Закону України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”.

Викладене свідчить про обґрунтованість доводів Позивача лише стосовно неправомірності визначення податковою службою податкового зобов’язання на суму 6661,29 грн., з яких 4440,82 грн. за основним платежем та 2220,43 грн. штрафних санкцій, і відповідно податкове повідомлення-рішення № 0/0 від 10.11.2005р. підлягає скасуванню в частині визначення податкового зобов’язання на суму 6661,29 грн., з яких 4440,82 грн. за основним платежем та 2220,43 грн. штрафних санкцій. У задоволенні решти позовних вимог –ВАТ „Київопторг” відмовлено.

Судові витрати відповідно до вимог ч.3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України присуджуються позивачеві з Державного бюджету України відповідно до задоволених вимог.

Враховуючи наведене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 71, 94, 158 –163, Кодексу адміністративного судочинства України, господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов Відкритого акціонерного товариства «Київоптторг»задовольнити частково.

Скасувати податкове повідомлення-рішення Васильківської об’єднаної державної податкової інспекції № 0/0 від 10.11.2005р. в частині визначення Відкритому акціонерному товариству «Київоптторг»податкового зобов’язання за платежем “плата за землю” на суму 6661,29 грн., з яких 4440,82 грн. за основним платежем та 2220,43 грн. штрафних санкцій.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного бюджету України на користь Відкритого акціонерного товариства «Київоптторг»1 грн. 17 коп. судового збору.

Постанова відповідно до ч. 1 ст. 254 КАС України набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, встановленого цим Кодексом, якщо таку заяву не було подано.

Постанова може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня її складення в повному обсязі за правилами, встановленими ст.ст.  185-187 КАС України.

Суддя                                                                                                 Попікова О. В.

Дата складення та підписання постанови в повному обсязі – 16 лютого 2007р.