ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2007 р.
№ 8/574

Вищий господарський суду України у складі колегії суддів:

головуючого                                    Карабаня В.Я.

суддів:                                               Ковтонюк Л.В.

Чабана В.В.

за участю представників:

позивача                                           Януш А.І. довіреність 02.01.2007

відповідача                                       Ковшар Т.Г. довіреність № 19/2507
від 16.08.2006
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет
спору на стороні позивача             не з’явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну
скаргу

Госпрозрахункової  житлово-експлуатаційної дільниці № 5

на  постанову
Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 12.09.2006

у справі
господарського суду
№ 8/574
Полтавської області

за  позовом
Госпрозрахункової  житлово-експлуатаційної дільниці № 5

до

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Полтавського обласного комунального виробничого теплового господарства “Полтаватеплоенерго”

Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради

про

спонукання до внесення змін до договору № 259 від 01.07.2000

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2005 року госпрозрахункова  житлово-експлуатаційна дільниця № 5 звернулась до господарського суду Полтавської області з позовом до Полтавського обласного комунального виробничого теплового господарства “Полтаватеплоенерго” про спонукання до внесення змін до договору № 259 від 01.07.2000 на відпуск теплової енергії  у вигляді гарячої води. Позов обґрунтовано тим, що розпорядженням виконавчого комітету Полтавської міської ради № 144-р від 04.03.2003 року кімната школяра по вул. Грабчака, 13 (приміщення  якої було віднесено до переліку об’єктів, що опалюються за договором № 259 від 01.07.2000) передано на утримання Головного управління з питань житлово-комунального обслуговування населення виконавчого комітету  Полтавської міської ради, відповідно до п. 2.3. даного розпорядження сплату комунальних послуг за кімнату школяра покладено на вищезазначене управління.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 26.01.2006 року на підставі ст. 27 ГПК України до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено Головне управління з питань житлово-комунального обслуговування населення виконавчого комітету  Полтавської міської ради.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 12.05.2006 (суддя Плеханова Л.Б.) позов задоволено. Змінено умови договору № 259 від 01.07.2000 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, укладеного між Полтавським обласним комунальним виробничим тепловим господарством “Полтаватеплоенерго” та Госпрозрахункової житлово-експлуатаційної дільниці № 5, що полягає у виключенні з переліку опалювальних об’єктів кімнати школяра по вул. Грабчака № 13.

Рішення суду вмотивовано наступним:

- розпорядженням виконавчого комітету Полтавської міської ради

№ 144-р від 04.03.2003 “Про підпорядкування дитячо-юнацьких клубів, об’єднань за місцем проживання” кімната школяра по вул. Грабчака № 13 була передана на утримання Головного управління з питань житлово-комунального обслуговування населення;

- згідно пунктів першого та сьомого рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради № 72 від 10.03.2004 “Про підпорядкування дитячо-юнацьких клубів, об’єднань за місцем проживання” рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради № 144-р від 04.03.2003 визнано таким, що втратило чинність, та зобов’язано Полтавське міське управління освіти до 25.05.2004 передати мережу дитячо-юнацьких клубів за місцем проживання відділам освіти виконавчих комітетів районних в місті Полтаві рад;

- позивачем з додержанням вимог ст. 188 ГК України щодо порядку внесення змін до спірного договору, що стосуються зміни кількості об’єктів, що опалюються, було направлено відповідачу відповідні пропозиції про зміну договору, на які відповіді не одержано.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 12.09.2006 (колегія у складі суддів: Фаловської І.М., Агрикової О.В., Мамонтової О.М.) апеляційну скаргу Полтавського обласного комунального виробничого теплового господарства “Полтаватеплоенерго” задоволено. Рішення господарського суду Полтавської області від 12.05.2006 року скасовано повністю та прийнято нове рішення. В позові відмовлено повністю. Суд апеляційної інстанції вмотивував постанову тим, що обставини, на які посилається позивач, а саме покладення обов’язку забезпечити використання приміщень кімнат школяра, клубів та об’єднань за місцем проживання за функціональним призначенням, їх утримання, сплату комунальних послуг та підтримання належного санітарного стану на Головне управління з питань житлово-комунального обслуговування населення виконавчого комітету Полтавської міської ради відповідно до п. 2.3. розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради № 144-р від 04.03.2003 року, не доведені належним чином, оскільки відповідно до п. 6 рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради № 72 від 10.03.2004 року дане рішення підлягає затвердженню на черговій сесії міської ради, а пунктом 7 даного рішення передбачено, що розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради № 144-р від 04.03.2003 року втратило чинність.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, госпрозрахункова  житлово-експлуатаційна дільниця № 5 звернулася з касаційною скаргою, в якій просить її скасувати як прийняту з порушенням норм матеріального права, а рішення господарського суду Полтавської області від 12.05.2006 залишити в силі.

В судове засідання 09.01.2007 не з’явився представник Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради. Враховуючи, що про час і місце розгляду справи  Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Полтавської міської ради повідомлено належним чином, Вищий господарський суд України вважає за можливе розглянути касаційну скаргу за його відсутності.

Вищий господарський суд України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування норм матеріального і процесуального права при винесенні оспорюваного судового акту, приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Скасовуючи рішення господарського суду Полтавської області від 12.05.2006 та приймаючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із відсутності підстав для зміни умов спірного договору в частині переліку об’єктів опалення.

Вищий господарський суд України не погоджується з такими висновками суду апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 01.07.2000 між  госпрозрахунковою житлово-експлуатаційною дільницею № 5 та Полтавським обласним комунальним виробничим тепловим господарством “Полтаватеплоенерго” укладено договір на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води № 259 від 01.07.2000, відповідно до п. 1 якого теплопостачальна організація зобов’язалась постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщень споживача до межі розподілу будівель відповідно до додатку на сторінці 4 договору. Відповідно до п. 2.3 розпорядження виконавчого комітету Полтавської міської ради № 144-р від 04.03.2003 Головному управлінню з питань житлово-комунального обслуговування населення виконавчого комітету Полтавської міської ради було доручено забезпечити використання приміщень кімнат школяра, клубів та об’єднань за місцем проживання за функціональним призначенням, їх утримання, сплату комунальних послуг та підтримання належного санітарного стану. Позивач звертався до відповідача з листами № 4-1053 від 06.10.2006 та № 4-1086 від 15.10.2004 з пропозицією внести зміни до договору № 259 від 01.07.2000, які полягають у зміні кількості об’єктів, що опалюються, зокрема, виключення з переліку кімнати школяра по вул. Грабчака, 13. Відповідач не надав відповіді на листи позивача щодо внесення змін до умов договору № 259 від 01.07.2000.

Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Як встановлено частинами першою, другою та четвертою статті 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Відповідно до частин другої, третьої та четвертої статті 188 ГК України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.  У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Суд першої інстанції, з’ясувавши у повному обсязі права та обов’язки сторін за спірним договором, дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову у зв’язку із переданням об’єкту опалення за договором (кімнати школяра по вул. Грабчака, 13) на баланс іншого господарюючого суб’єкту.

Посилання суду апеляційної інстанції на відсутність рішення чергової сесії міської ради, яким затверджено рішення виконавчого комітету Полтавської міської ради № 72 від 10.03.2004, спростовується тим, що згідно Додатку до рішення 12-ої сесії Полтавської міської ради двадцять четвертого скликання від 09.04.2004 “Про затвердження розпоряджень та рішень міськвиконкому” було затверджено рішення міськвиконкому № 72 від 10.03.2004 “Про підпорядкування дитячо-юнацьких клубів, об’єднань за місцем проживання”.

Відтак постанова суду апеляційної інстанції є такою, що підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції –залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 1115, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу госпрозрахункової  житлово-експлуатаційної дільниці № 5 задовольнити.

Постанову Київського міжобласного  апеляційного господарського суду від 12.09.2006 у справі № 8/574 скасувати, а рішення господарського Полтавської області від 12.05.2006 у справі № 8/574 залишити в силі.

Головуючий суддя                                                                             В.Карабань

судді:                                                                                                     Л.Ковтонюк

В.Чабан