ВИЩИЙ  ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД  УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

№

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:
Мачульського Г.М.

суддів:
Волковицької Н.О.

Шаргала В.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні

касаційну скаргу
Санкт-Петербурзького гуманітарного університету профспілок в особі Севастопольської філії Санкт-Петербурзького гуманітарного університету профспілок

на постанову
Севастопольського апеляційного господарського суду
від 01.06.2006р.

у справі
№ 20-9/022

господарського суду
м. Севастополя

за позовом
Санкт-Петербурзького гуманітарного університету профспілок в особі Севастопольської філії Санкт-Петербурзького гуманітарного університету профспілок

до

1). Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя
2). Міжрегіональної Академії управління персоналом
3). Української універсальної біржі

про
визнання дій такими, що порушують права та законні інтереси, та про визнання договору купівлі-продажу недійсним

за участю представників

- позивача:
1). Гутюм О.А. (довіреність №3233 від 26.12.2006р.)
2). Іванової А.В. (довіреність №659 від 20.03.2007р.)

- відповідача-1:

Турчина Д.С. (довіреність №10-004/222 від 03.08.2006р.)

- відповідача-2:

Паламарчука О.М. (довіреність №43/07 від 04.04.2007р.)

- відповідача-3:
не з'явився, -

В С Т А Н О В И В:

До місцевого господарського суду 30.01.2006р. було подано адміністративний позов Санкт-Петербурзького гуманітарного університету профспілок в особі Севастопольської філії до Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя, Міжрегіональної Академії управління персоналом, Української універсальної біржі, про визнання дій Державної податкової інспекції у Ленінському районі міста Севастополя такими, що порушують права та законні інтереси позивача, та про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Приймаючи ухвалу про порушення провадження у справі за вказаним адміністративним позовом, місцевий господарський суд керувався приписами Господарського процесуального кодексу України і як наслідок, порушено провадження господарської справи. Розгляд адміністративного позову судом першої інстанції та перегляд судового рішення місцевого суду апеляційним господарським судом також здійснено за правилами Господарського процесуального кодексу України, що вбачається із прийнятих судових рішень по суті спору.

Рішенням Господарського суду міста Севастополя від 20.03.2006р. (суддя Рибіна С.А.) позов задоволено частково, постановлено визнати недійсним договір купівлі-продажу майна № Сев.НИ.0-1 від 22.12.2005р. між СФ ННЗ ВПО "СПБ гуманітарний університет" в особі Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя та Міжрегіональною Академією управління персоналом, укладений на Українській універсальній біржі; стягнути з Державної податкової інспекції у Ленінському районі м. Севастополя на користь Санкт-Петербурзького гуманітарного університету профспілок в особі Севастопольської філії 101, 50 грн., з яких 42, 50 грн. –державне мито, 59 грн. –витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; стягнути з Міжрегіональної Академії управління персоналом на користь Санкт-Петербурзького гуманітарного університету профспілок в особі Севастопольської філії 101, 50 грн., з яких 42, 50 грн. –державне мито, 59 грн. –витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. В іншій частині позову провадження постановлено припинити.

Оскарженою постановою Севастопольського апеляційного господарського суду від 01.06.2006р. (колегія суддів у складі: головуючого –судді Голика В.С., суддів Волкова К.В., Дугаренко О.В.) вказане рішення господарського суду змінено, постановлено викласти резолютивну частину рішення у наступній редакції: "У позові відмовити".

Санкт-Петербурзький гуманітарний університет профспілок в особі Севастопольської філії звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 01.06.2006р., а рішення Господарського суду м. Севастополя від 20.03.2006р. залишити в силі, посилаючись на порушення апеляційним господарським судом норм матеріального права.

Відзиву на касаційну скаргу не надійшло.

Відповідач-3 не використав наданого законом права на участь свого представника у судовому засіданні.

Переглянувши у касаційному порядку судові рішення, колегія суддів Вищого господарського суду України, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, приходить до висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи предметом судового розгляду є перевірка правомірності дій податкового органу з приводу здійсненої примусової реалізації активів платника податку, позивача у справі. Продаж майна здійснено за рішенням податкового органу від 28.11.2005р. про здійснення стягнення коштів та продаж інших активів платника податку в рахунок погашення узгодженої суми податкового боргу.

Вказані правовідносини врегульовано Законом України “Про порядок погашення зобов’язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами”  №2181-ІІІ від 21.12.2000р.

Позивач, дійшовши до висновків про порушення його прав власника через примусове відчуження майна без дотримання судового порядку звернувся до господарського суду із вказаним адміністративним позовом про визнання дій податкового органу такими, що порушують його права та законні інтереси, а також просив визнати спірний договір купівлі-продажу недійсним.

Однак, спір в даній справі виник не у зв’язку з господарськими відносинами.

Так, згідно ст.4 ч.1 Господарського кодексу України не є предметом регулювання цього Кодексу, зокрема, адміністративні та інші відносини управління за участі суб'єктів господарювання, в яких орган державної влади або місцевого самоврядування не є суб'єктом, наділеним господарською компетенцією, і безпосередньо не здійснює організаційно-господарських повноважень щодо суб'єкта господарювання.

Статтею 42 Господарського кодексу України визначено, що підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Стаття 43 зазначеного кодексу визначає свободу підприємницької діяльності.

Відповідно до ст.19 ч.5 вказаного кодексу незаконне втручання та перешкоджання господарській діяльності суб'єктів господарювання з боку органів державної влади, їх посадових осіб при здійсненні ними державного контролю та нагляду забороняються.

Таким чином господарська діяльність здійснюється на підставі вільного волевиявлення господарюючих суб’єктів, така діяльність є самостійною.

Підвідомчість справ господарським судам визначено ст.12 Господарського процесуального кодексу України.

В частині 1 п.1 вказаної статті цього кодексу зазначено зокрема, що господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладенні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також у спорах про визнання недійсними актів з підстав, зазначених у законодавстві (у редакції що діяла на момент прийняття оскарженої постанови).

Пунктом 7 ч.1 ст.3 Кодексу адміністративного судочинства України дано визначення суб'єкта владних повноважень, згідно з яким - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб'єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Виходячи з положень п.1 ст.3, п.1 ч.1 ст.17 вказаного Кодексу, справа за позовом юридичної особи до суб’єкта владних повноважень про оскарження його дій чи бездіяльності є справою адміністративної юрисдикції (адміністративною справою).

Статтею 4 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" встановлено, що Державна податкова адміністрація України є центральним органом виконавчої влади. Державні податкові адміністрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі підпорядковуються Державній податковій адміністрації України. Державні податкові інспекції у районах, містах (крім міст Києва та Севастополя), районні у містах, міжрайонні та об'єднані державні податкові інспекції підпорядковуються відповідним державним податковим адміністраціям в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі.

Відповідно до ст.2 цього Закону завданням органів державної податкової служби є здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів (обов'язкових платежів), а також неподаткових доходів, установлених законодавством.

Згідно з підпунктом 2.3.1 п.2.3 ст.2 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" органами, уповноваженими здійснювати заходи з погашення податкового боргу, є виключно податкові органи.

Системний аналіз змісту зазначених норм права свідчить про те, що органи Державної податкової адміністрації України є органами виконавчої влади, їм надано право здійснювати контроль за правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів та здійснювати заходи погашення податкового боргу, зокрема, примусово.

Враховуючи викладене, даний спір є публічно-правовим спором і підвідомчий адміністративним судам України.

Аналогічна правова позиція Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України, викладена в постанові від 04.07.2006р. у справі за позовом прокурора м. Жовті Води в інтересах держави в особі Жовтоводської об'єднаної державної податкової інспекції у Дніпропетровській області до Обласного комунального підприємства "Жовтоводський водоканал" про звернення стягнення на активи відповідача для погашення податкового боргу, згідно якої справа за позовом щодо звернення стягнення на активи відповідача для погашення податкового боргу є публічно-правовим спором, підвідомчим адміністративним судам України.

Згідно п.6 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до початку діяльності окружних та апеляційних адміністративних судів адміністративні справи підвідомчі господарським судам відповідно до Господарського процесуального кодексу України 1991 року вирішують у першій та апеляційній інстанціях відповідні місцеві та апеляційні господарські суди за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Проте, суди попередніх інстанцій в порушення зазначених вимог процесуального закону розглянули справу адміністративної юрисдикції за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином прийняті в даній справі судові рішення є незаконними, і тому підлягають скасуванню.

Крім того, відповідно до приписів п.6 ч.3 Розділу VІІ Прикінцевих та перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, якщо у справах, що підсудні окружному адміністративному суду, провадження у адміністративній справі ще не відкрито, такі адміністративні позови, після початку його діяльності, передаються місцевими господарськими судами до окружного адміністративного суду.

Як вбачається в даній справі адміністративне провадження не відкрито.

За таких обставин, прийняті в даній справі судові рішення є незаконними, і тому підлягають скасуванню з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції зі стадії порушення справи у господарському суді.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 п.3, 11110 ч.1, 11111 Господарського процесуального кодексу України, пунктом 6 розділу VІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Кодексу адміністративного судочинства України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Санкт-Петербурзького гуманітарного університету профспілок в особі Севастопольської філії Санкт-Петербурзького гуманітарного університету профспілок задовольнити частково.

Постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 01.06.2006р. та рішення Господарського суду міста Севастополя від 20.03.2006р. у справі №20-9/022 Господарського суду міста Севастополя скасувати, справу передати на розгляд до суду першої інстанції зі стадії порушення справи у господарському суді.

Головуючий суддя                                                               Г.М. Мачульський

С у д д і                                                                                   Н.О. Волковицька

В.І. Шаргало