ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"13" квітня 2007 р.

Справа  № 34/75-07-1312

За позовом       Ізмаїльської
об'єднаної державної податкової інспекції

до відповідача
Суб'єкта підприємницької діяльності-фізичної особи

ОСОБА_1

про
стягнення заборгованості на суму 2949грн.

Суддя
Ю.Г. Фаєр

Представники:

від позивача: Притула Г.Л.
-начальник юридичного відділу Ізмаїльської ОДПІ, діюча на підставі довіреності
від 10.01.07р. №103/9/10-3; Байрактар Д.І. -головний державний податковий
інспектор юридичного відділу Ізмаїльської ОДПІ, діючий на підставі довіреності
від 10.01.07р. №107/9/10-4, в судове засідання 13.04.2007р. не з'явилися

від відповідача: ОСОБА_2
-представник, діюча на підставі довіреності від 06.04.07р.

По справі оголошено перерву до
13.04.2007р. до 11год.00хв. в порядку ст.77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Ізмаїльська
об'єднана державна податкова інспекція звернулася до суду із позовом, в якому
просить стягнути з відповідача до бюджету заборгованість по фінансовим санкціям
на суму 1249грн., застосованим на підставі ст.17 Закону України «Про
застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, суспільного
харчування та послуг»від 06.07.1995р. (із змінами та доп.), та по фінансовим санкціям
у вигляді штрафу на суму 1700грн., застосованим на підставі ст.17 Закону
України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового,
коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від
19.12.1995р. (із змінами та доп.).

Відповідач проти позовних вимог
заперечує з підстав, викладених у відзиві на позов та письмових поясненнях до
нього.

Розглянувши матеріали справи, суд
встановив.

24.05.2006р. о 16год.32хв.
працівниками Ізмаїльської об'єднаної державної податкової інспекції здійснена
перевірка господарської одиниці -магазину ІНФОРМАЦІЯ_1, що належить
відповідачу, щодо контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері
готівкового та безготівкового обігу суб'єктами підприємницької діяльності, за
результатами якої складено акт перевірки НОМЕР_1

В акті перевірки зазначено про
порушення відповідачем вимог п.1 ст.3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, суспільного харчування та
послуг» від 06.07.1995р. (із змінами та доп.), внаслідок здійснення
розрахункових операцій без розрахункової книжки, що зумовило застосування до
відповідача фінансових санкцій у розмірі 908,75грн. (5*181,75грн.) на
підставі п.1 ст.17 названого Закону; п.5 ст.3 названого Закону, внаслідок
ведення книги обліку розрахункових операцій з порушенням встановленого порядку,
а саме останній запис зроблено 20.05.2006р., що зумовило застосування до
відповідача фінансових санкцій у розмірі 340грн. (20*17грн.) на підставі п.3
ст.17 вказаного Закону.

Крім того, в акті зазначено про
порушення відповідачем вимог ст.15 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.1995р. (із змінами та доп.)
внаслідок зберігання алкогольних напоїв в місцях, не внесених до єдиного
реєстру, що зумовило застосування до відповідача фінансових санкцій у вигляді
штрафу на суму 1700грн. на підставі абз.22 ст.17 Закону України
"Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного
і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.1995р. (із
змінами та доп.).

На підставі зазначеного акту
перевірки Ізмаїльська об'єднана державна податкова інспекція (Кілійське
відділення) прийняла рішення НОМЕР_2 про застосування фінансових санкцій на
суму 1700грн. на підставі абз.9 ст.17 "Про державне регулювання
виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних
напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.1995р. (із змінами та доп.) та рішення
НОМЕР_3 про застосування штрафних (фінансових) санкцій на суму 1249грн. на
підставі ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, суспільного харчування та послуг»від 06.07.1995р.
(із змінами та доп.).

Дослідивши надані сторонами
документи та заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає застосування
позивачем до відповідача фінансових санкцій у вигляді штрафу на підставі абз.9
ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від
19.12.1995р. (із змін. та доп.) у розмірі 1700грн. та на підставі ст.17 Закону
України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
суспільного харчування та послуг»від 06.07.1995р. (із змінами та доп.) у
розмірі 1249грн. неправомірним з наступних підстав.

Відповідно до ст.19 Конституції
України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами України.

Повноваження податкового органу
щодо проведення перевірок встановлені Законом України „Про державну податкову
службу в Україні”, Законом України „Про застосування реєстраторів розрахункових
операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг”.

Так, згідно ст.15 Закону України
”Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” від 06.07.1995р. (із змінами та
доповненнями) контроль за додержанням суб'єктами підприємницької діяльності
порядку проведення розрахунків за товари, інших вимог цього Закону здійснюють
орган державної податкової служби України шляхом проведення планових або
позапланових перевірок згідно із законодавством України.

Відповідно до ст.16 Закону України
„Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг” (із змінами та доповненнями) контролюючі
органи мають право відповідно до законодавства здійснювати планові або
позапланові перевірки осіб, які підпадають під дію цього Закону.

Крім того, статтею 11-1 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні” встановлено, що позаплановими
вважаються перевірки в межах повноважень податкових органів, визначених Законами
України „Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
громадського харчування та послуг”, „Про державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових
виробів”, а в інших випадах -за рішенням суду.

Відповідно до ст.11-2 Закону
України „Про державну податкову службу в Україні” посадові особи органу
державної податкової служби, зокрема Ізмаїльська ОДПІ, вправі приступити до
проведення планової або позапланової виїзної перевірки за наявності підстав для
їх проведення, визначених цим та іншими законами України, та за умови надання
платнику податків під розписку: 1) направлення на перевірку (дійсного за умови
наявності підпису керівника органу державної податкової служби, скріпленого
печаткою органу державної податкової служби), в якому зазначаються дата його
видачі, назва органу державної податкової служби, мета, вид (планова або
позапланова), підстави, дата початку та дата закінчення перевірки, посади,
звання та прізвища посадових осіб органу державної податкової служби, які
проводитимуть перевірку; 2) копії наказу керівника податкового органу про
проведення позапланової виїзної перевірки, в якому зазначаються підстави
проведення позапланової виїзної перевірки, дата її початку та дата закінчення.

В порушення наведених вимог
законодавства податковий орган зазначених документів під розписку відповідачу
не надав, відповідного наказу не видав. Доказів, обґрунтовуючих  правомірність проведення перевірки відповідача,
позивач всупереч приписів ст.33 ГПК України суду не надав.

Крім того, в наданих відповідачем
направленнях на перевірку позивачаНОМЕР_4 про проведення перевірки щодо
контролю за здійсненням розрахункових операцій у сфері готівкового та
безготівкового обігу відповідача, відсутні вид перевірки, підстави, дата
початку та дата закінчення перевірки.

Отже, Ізмаїльська ОДПІ не вправі
була приступати до проведення перевірки щодо контролю за здійсненням
розрахункових операцій у сфері готівкового та безготівкового обігу суб'єкта
підприємницької діяльності відповідача та, відповідно, складати за її
наслідками акт перевірки.

Згідно ч.2 ст.34 ГПК України,
обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами
доказування.

З цих підстав судом не приймаються
до уваги докази, отримані Ізмаїльською ОДПІ під час незаконної перевірки та
надані позивачем до суду на підтвердження своїх доводів, інших доказів органом
владних повноважень не надано.

Таким чином, проведення податковими
ревізорами-інспекторами перевірки, складення акту перевірки, а, отже, прийняття
в подальшому відповідачем рішеньНОМЕР_2 про застосування до відповідача
фінансових санкцій у вигляді штрафу на суму 1700грн., застосованим на підставі
ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту
етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від
19.12.1995р. (із змінами та доп.) таНОМЕР_3 про застосування до відповідача
штрафних (фінансових) санкцій на суму 1249грн. на підставі ст.17 Закону України
«Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі,
суспільного харчування та послуг»від 06.07.1995р. (із змінами та доп.) є
неправомірним.

Вищенаведене свідчить про недотримання  податковим органом вимог законодавства щодо
процедури проведення перевірки, складання і оформлення акту перевірки в
порушення вимог Порядку оформлення результатів невиїзних документальних,
виїзних планових та позапланових перевірок з питань дотримання податкового та
валютного законодавства, затвердженого наказом ДПА УкраїниНОМЕР_5,  та необґрунтоване прийняття рішень про
застосування фінансових санкцій у вигляді штрафуНОМЕР_2 на суму 1700грн.
таНОМЕР_3 про застосування до відповідача штрафних (фінансових) санкцій на суму
1249грн.

Як встановлено ч.1 ст.33 ГПК
України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач здійснив перевірку відповідача не в присутності директора або
працівників позивача, що знаходиться у трудових відносинах з позивачем, тобто
матеріально відповідних осіб, а в присутності особи ОСОБА_3 (яка згідно довідки
НОМЕР_6 працює на посаді ІНФОРМАЦІЯ_2 з 28.08.2003р. по теперішній час), без
з'ясування документів, підтверджуючих цю обставину, зокрема: наказ про
прийняття останньої на посаду з укладенням трудового договору з встановленням
повної матеріальної відповідальності за товарно-матеріальні цінності і грошові
кошти, одержані за реалізований товар.

Крім того, суд вважає неправомірним
застосування до відповідача фінансових санкцій у розмірі 908,75грн.
(5*181,75грн.) на підставі п.1 ст.17 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, суспільного харчування та
послуг»від 06.07.1995р. (із змінами та доп.) у п'ятикратному розмірі вартості
проданих товарів (наданих послуг), на які виявлено невідповідність, внаслідок
недоведеності позивачем наявності порушення відповідачем п.1 ст.3 названого Закону,
оскільки в акті перевірки зазначено про здійснення розрахункових операцій без
розрахункової книжки за відсутності встановлення факту реалізації товару на
суму 181,75грн. З вищевикладених підстав суд вважає недоведеним позивачем
порушення відповідачем вимог п.5 ст.3 Закону України «Про застосування
реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, суспільного харчування та
послуг»від 06.07.1995р. (із змінами та доп.). Наданий позивачем опис наявних
готівкових коштів, що знаходяться на місці проведення розрахунків та отримані
за реалізовані товари (надані послуги) не заслуговує на увагу суду, оскільки
в ньому зазначено про його складання ОСОБА_1 за умови її відсутності під час
проведення перевірки.

За вищевикладених підстав,
неправомірним є застосування позивачем до відповідача фінансових санкцій у
вигляді штрафу на суму 1700грн. на підставі ст.17 Закону України "Про
державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.1995р. (із
змінами та доп.).

Приймаючи вищевикладене, суд
доходить висновку, що позивач не довів належним чином законності і
обґрунтованості застосування до позивача штрафних (фінансових) санкцій на
загальну суму 2949грн.

За таких обставин слід відмовити
позивачу в стягненні з відповідача фінансових санкцій на суму 1249грн.,
застосованих на підставі ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів
розрахункових операцій у сфері торгівлі, суспільного харчування та послуг»від
06.07.1995р. (із змінами та доп.) та фінансових санкцій у вигляді штрафу на
суму 1700грн., застосованим на підставі ст.17 Закону України "Про державне
регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового,
алкогольних напоїв та тютюнових виробів” від 19.12.1995р. (із змінами та доп.).

Керуючись ст.ст.44, 49, 75, 77,
82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1.          У задоволенні позовних вимог
відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає
чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Суддя
Фаєр Ю.Г.