ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

20.02.07                                                                                           Справа  № 13/173

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії: Головуючого-судді                                                            М.Г. Слука

Суддів                                                                                В.В. Онишкевич

П.Д. Скрутовський

при секретарі Мацкулі Н.М.

розглянувши апеляційне подання прокурора Кіцманського району за № 05/1-4448-06 від 20.10.06 р.

на постанову господарського суду Чернівецької області від 11.10.06 р.

у справі № 13/173

за позовом прокурора Кіцманського району в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду (далі УПФ) України в Кіцманському районі, м. Кіцмань

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТзОВ) „Дружба”, с.Брусниця, Кіцманського району

про стягнення 27 613,77 грн.

за участю представників:

прокурор: не з’явився;

від позивача:  не з’явився;

від відповідача: не з’явився.

Ухвалою від 10.01.07 р. відкладено розгляд апеляційного подання на 20.02.07 р. і витребувано від сторін докази зазначені в ухвалі.

Представники сторін у судове засідання не з'явилися, про час і місце; розгляду апеляційної скарги належно повідомлені, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення № 191974, № 191975 та № 191976.

Позивачем подано до Львівського апеляційного господарського суду лист № 5689/04 від 29.12.06 р., в якому просить розглянути справу без його участі.

Справа розглядається за наявними в матеріалах справи доказами відповідно до ч.6 ст.71 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, апеляційне подання, судом встановлено:

Постановою господарського суду Чернівецької області від 11.10.06 р. у справі № 13/173 (суддя А.А.Бутирський) в позові прокурора Кіцманського району в інтересах держави в особі УПФ України в Кіцманському районі про стягнення 27613,77 грн. відмовлено.

Постанова суду першої інстанції, мотивована тим, що: кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, тобто позивач та прокурор повинні були довести фактичне отримання пільгових пенсій громадянами, оскільки тільки фактичні витрати підлягають відшкодуванню; докази фактичного отримання пільгових пенсій у сумі 27613,77 грн. позивачем та прокурором не надано.

Апелянт в апеляційному поданні посилається на те, що: постанова господарського суду Чернівецької області від 11.10.06 р. являється незаконною; ТОВ «Дружба»перебуває на обліку в УПФ України в Кіцманському районі і є платником страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування, що перебуває на фіксованому сільськогосподарському податку; оскільки громадяни, які представлені відповідачем на пільгову пенсію набули необхідного пільгового стажу в ТОВ «Дружба», то відшкодовувати ці витрати в повному обсязі повинен тільки відповідач; просить прийняти рішення про скасування постанови господарського суду Чернівецької області від 11.10.06 р.

Відповідачем подано відзив на апеляційне подання, де зазначається, що: на момент реформування ні в колгоспу «Дружба», ні в ТОВ «Дружба»зобов’язань перед ПФУ не було, й не могло бути тому, що вони були платниками фіксованого сільськогосподарського податку за рахунок якого перекривалися всі платежі до ПФУ, в тому числі і збір у вигляді відшкодування пільгових пенсій; окремого майна на відшкодування витрат на пільгове пенсійне забезпечення при реформуванні агропідприємств виділено не було, відповідно й не передавалось ніякого майна на баланс товариства «Дружба»для цих витрат; просить постанову господарського суду Чернівецького області залишити без змін, апеляційне подання відхилити.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційне подання не підлягає задоволенню, а постанова господарського суду Чернівецької області від 11.10.06р. у справі № 13/173 –скасуванню, виходячи з того:

Статтею 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” від 05.11.1991 р. № 1788-ХІ зі змінами та доповненнями (надалі Закон № 1788-ХІ) визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах. До 17.02.2000 р. вказана стаття також регулювала порядок внесення підприємствами та організаціями плати до Пенсійного фонду, що покривала витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пп. „б”-„з” ст. 13 Закону № 1788 (відповідно до Закону України від 16.05.1996 р. № 198/96-ВР).

Законом України  „Про внесення змін до деяких законів України” від 17.02.2000 р. № 1461-ІІІ порядок внесення плати на покриття фактичних витрат на виплату і доставку пенсій змінено, виключено норму, що регулювала дане питання у ст. 13 Закону № 1788-ХІ та врегульовано порядок покриття витрат на виплату та доставку пільгових пенсій шляхом введення окремого виду збору на обов’язкове державне пенсійне страхування у Закон України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування”.

Законом України „Про збір на обов’язкове державне пенсійне страхування” № 400/97-ВР від 26.06.1997 р. зі змінами та доповненнями (надалі Закон № 400/97) передбачено, що платники збору на обов’язкове державне пенсійне страхування, передбачені ст. 1 цього Закону, повинні сплачувати  збір на обов’язкове державне пенсійне страхування у розмірах, встановлених ст. 4 цього Закону, що визначається відсотковому відношенні від об’єкта оподаткування, який передбачений ст. 2 цього закону.

Зокрема, відповідно до Закону № 400/97, суб’єкти підприємницької діяльності, незалежно від форм власності, повинні сплачувати збір на обов’язкове державне пенсійне страхування у 100 відсотковому розмірі від об’єкта оподаткування, яким є фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів „б” –„з” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення” до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України „Про пенсійне забезпечення”.

Абзац 5 пункту 2 Розділу ХУ Закону України „Про загальнообов’язкове державне пенсійне страхування”  № 1058-ІУ від 09.07.2003 р. (надалі Закон № 1058-ІУ), який з 01.01.2006 р. стосується і осіб, пенсії, яким призначені відповідно до п.п. „б”-„е” та „ж” ст. 13 Закону України „Про пенсійне забезпечення”  і має зворотну дію, регулює лише порядок виплати пенсій, а не змінює порядок відшкодування, та не звільняє підприємства, зазначені у ст.1 (п.п.1, 2) Закону № 400/97 від сплати збору на відшкодування виплачених пільгових пенсій.

Згідно до ст. 3 Закону № 400/97 збір на обов’язкове державне пенсійне страхування платники збору сплачують до Пенсійного фонду у порядку, визначеному законодавством України.

П.2 Розділу ХУ „Прикінцеві положення” Закону № 1058-ІУ передбачено, що до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом, тобто,  зазначений вище порядок відшкодування.

З огляду на викладені норми законодавчих актів, ТзОВ „Дружба”, як платник збору на обов’язкове державне пенсійне страхування та юридична особа, працівники якої вийшли на пільгову пенсію, зобов’язаний сплачувати Пенсійному Фонду збір у 100-відсотковому розмірі сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій його працівникам, тобто, у повному розмірі відшкодувати Пенсійному фонду фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених працівникам відповідача.

ТзОВ «Дружба»створене в процесі реорганізації і правонаступником всіх прав і зобов’язань колгоспу «Дружба»в обсягах частини майна, що перейшла Товариству внаслідок реорганізації колгоспу згідно Передаточного Балансу, за погодженням із засновниками і зареєстроване 10.03.2000 року (п.2.1.1 статуту Товариства).

Доказами фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій можуть бути ксерокопії відомостей поштового відділення про виплату пенсії пенсіонеру, або докази надані відділенням банку.

Як видно, з наданого суду апеляційної інстанції копії статуту (п.1.1) ТзОВ «Дружба»утворене на засадах приватної власності та угоди громадянами України, власниками майна Товариства шляхом об’єднання їх майнових внесків для ведення спільної підприємницької діяльності.

В п.5.3.1 статуту визначено засновників і розмір внесків кожного з них.

Відповідно до наданої відповідачем суду апеляційної інстанції архівної довідки № 1/23 від 26.01.07 р. за даними протоколу № 1 установчих зборів товариства від 03.03.2000 року, прийнято рішення створити сільськогосподарське ТзОВ «Дружба», с.Брусниця і призначити на посаду директора Плешко І.В.

Згідно архівної довідки № 1/38 від 02.02.07 р., згідно протоколу № 2 зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Дружба», с.Брусниця Кіцманського району від 23.03.91 р. було прийнято рішення затвердити положення про створення і розподіл пайового фонду колгоспників, а за даними протоколу № 3 від 27.12.91 р. прийнято рішення внести доповнення до Положення про приватизацію майна КСП «Дружба»і видано свідоцтва на право власності майнового паю.

На підставі договорів оренди, укладених директором Плешко І.В. з власниками паїв, земельні паї передано ТзОВ «Дружба»в оренду.

Таким чином, ТзОВ «Дружба»- новостворене сільськогосподарське підприємство, яке не є власником майна колгоспу «Дружба», однак, взяло на себе права і обов’язки КСП «Дружба»в частині переданого йому майнового паю на суму 150593 грн., тобто 1,98% від статутного фонду КСП (7576 тис. грн.).

Однак, ні один з пенсіонерів, включених до позовної заяви, не значиться засновниками ТзОВ «Дружба»(див. п.5.3.1 статуту), а отже, не передавали своїх паїв відповідачу, і останній не зобов’язаний нести боргові зобов’язання за КСП.

Враховуючи те, що прокуратурою і позивачем не надано суду ксерокопії трудових книжок пенсіонерів, внаслідок чого неможливо встановити чи працювали пенсіонери у відповідача і який період часу, додані ксерокопії протоколів не читаються, а тому не можуть бути доказами у справі, на вимогу суду апеляційної інстанції надано також такі, що не читаються протоколи. Доказів виплати пільгових пенсій суду не надано.

Тому, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку, що суд першої інстанції, так і суд апеляційної інстанції не може прийняти іншого рішення, оскільки, позивач ухиляється від доказування і документального обґрунтування заявлених позовних вимог.

З розрахунків стажу видно, що працівники майже весь стаж на пільгових роботах набули до березня 2000 року, тобто до дати створення ТзОВ «Дружба».

Згідно балансу колгоспу «Дружба»(а.с.56) та першого балансу ТзОВ «Дружба»(а.с.55) від 10.04.2000 року видно, що під час реорганізації до ТзОВ «Дружба»перейшла лише частина майна колгоспу.

В частині 1 статті 71 КАС України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, тобто прокурор та позивач повинні були довести фактичне отримання пільгових пенсій громадянами, оскільки тільки фактичні витрати підлягають відшкодуванню.

Суд не може безпідставно зобов’язати відповідача відшкодувати витрати, виплату і доставку пільгових пенсій.

Таким чином, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови господарського суду Чернівецької області від 11.10.06 р. у справі № 13/173.

Керуючись ст.ст. 195, 196, 198, 200, 205, 206, 254 та п.6 Розділу УІІ КАС України, Львівський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Постанову господарського суду Чернівецької області від 11.10.2006 р. у справі № 13/173 залишити без змін, а апеляційне подання без задоволення.

Матеріали справи повернути до господарського суду Чернівецької області.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі одного місяця.

Головуючий суддя                                                            Слука М.Г.

Судді                                                                                 Онишкевич В.В.

Скрутовський П.Д.